Справа № 369/5218/20
Провадження № 1-кп/369/1210/20
В И Р О К
іменем України
04.06.20 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001419 від 12.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, працює неофіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, -
встановив:
11 березня 2020 року, близько 17 години 50 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вулиці Білогородська зі сторони вулиці Молодіжна у напрямку вулиці Садова.

Рухаючись у вказаному напрямку в крайній лівій смузі руху в межах населеного пункту міста Боярка з перевищенням максимально дозволеної швидкості 50 км/год, навпроти будинку №21 вулиці Білогородська, водій ОСОБА_6 проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, відповідним чином не відреагував та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, який перетинав проїзну частину в невстановленому місці, в результаті чого здійснив наїзд на вказаного пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вулиці Білогородська поза межами пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті ДТП, пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до реанімаційного відділення КНП «ЦРЛ Києво- Святошинської райради», де ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у приміщенні лікарні, ОСОБА_7 помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №50/Д/217тр від 17.04.2020 року при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження:

в ділянці нижніх кінцівок: дрібне садно на передній поверхні правої гомілки у верхній третині, дрібний синець на внутрішній поверхні правої гомілки в нижній третині, поширений синець на шкірі та крововилив в м`язах задньої поверхні правої гомілки, багатоуламковий перелом голівки правої малогомілкової кістки, закритий перелом верхньої третини правої малогомілкової кістки на висоті 32 см від підошви, рвана рана І пальця лівої стопи, синець на передній напівокружності лівої гомілки в середній третині з садном на ньому по переднє-внутрішній поверхні гомілки, закриті переломи верхньої третини лівої великогомілкової та малогомілкової кісток на висоті 36 см та 34 см від підошви;

-в ділянці тулуба: крововилив в м`язах правої сідниці, розрив нижньої частини правого крижово-здухвинного з`єднання з переломом задньої частини крила правої здухвинної кістки, переломи верхніх гілок лобкових кісток та гілок сідничних кісток, перелом тіла 7-го грудного хребця;

-в ділянці верхніх кінцівок: закритий уламковий перелом середньої третини лівої плечової кістки, синець лівого плеча;

-в ділянці голови: синець, садна та забиті рани правої половини обличчя, перелом луски лобної кістки справа з переходом на основу черепа, ізольований перелом середньої черепної ямки справа, крововиливи під м`яку мозкову оболонку, внутрішньо-мозкові гематоми правої лобної і лівої тім`яної часток, вторинні крововиливи в стовбурі мозку, набряк-набухання головного мозку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №50/Д/217тр від 17.04.2020 року, смерть ОСОБА_7 наступила внаслідок переломів кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку, набряком-набуханням головного мозку, - які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_6 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме п. п.: 1.3. (Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими); 1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3 «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 12.4. (У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.).

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.4 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину повністю доведена і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою , яка керує транспортним засобом, що заподіяли смерть потерпілого.

Вислухавши думку сторін, вивчивши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 474 КПК України, матеріали кримінального провадження, врахувавши, що вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься до тяжких злочинів, обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між підозрюваним та прокурором, і призначити узгоджену сторонами міру покарання. Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню із обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 368; 369; 374; 475 КПК України, суд,-

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 квітня 2018 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави 5794 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн. 04 коп. у відшкодування судових витрат на залучення експертів.

Речові докази по справі :

- автомобіль марки «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у володільця, залишити останньому;

- оптичний диск DVD-R, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1