Дата документу 30.03.2020 Справа № 554/2704/20
Провадження №1-кс/554/4227/2020

У Х В А Л А
Іменем України

30 березня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000830 від 29.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Утківка Харківського району, Харківської області, українки, громадянки України, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою Полтавський район, с. Макухівка, раніше несудимої,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 днів.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, прохали його задовольнити. Вказував на таки ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати речові докази, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказували, що хоча підозрювана і має на утриманні трьох малолітніх дітей, проте підозрювана не має постійного місця проживання, не працює, раніше судима, а тому інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Захисник проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, просила застосувати щодо підозрюваної менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем її мешкання у сестри у м. Харкові або за місцем проживання у свекрухи у с. Макухівці. Вказувала на те, що у ОСОБА_6 на утриманні знаходиться троє малолітніх дітей, на даний час вона вагітна, переховуватися від слідства та суду не збирається. Звернула увагу, що стороною обвинувачення не доведені ризики, зазначені у клопотанні.

Підозрювана у судовому засіданні просила не застосовувати щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників процесу, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що у провадженні Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000830 від 29.03.2020 року за ч. 2 ст. 187 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу такого насильства (розбої), вчиненого повторно.

Досудовим розслідуванням установлено, що 28.03.2020 року, близько 22:45 год., перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 2, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи корисливий умисел на заволодіння грошовими коштами та виробами з дорогоцінних металів, які були при потерпілій ОСОБА_8 , з метою подолання опору останньої, ОСОБА_6 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя потерпілої, яке виразилося у приставлені предмета схожого на ніж до шиї останньої, заволоділа грошовими коштами в сумі 400 грн., мобільним телефоном марки Samsung galaxy j2 IMEI НОМЕР_1 вартістю 1500 грн. (зі слів потерпілої), золотою каблучкою вартістю 3500 грн., золотою каблучкою вартістю 2500 грн., зірвала з шиї золотий ланцюжок плетіння «Американка» із золотою підвіскою ладанкою вартістю 4000 грн., золотим ланцюжком із золотим хрестиком вартістю 4000 грн., зняла з вух золоті сережки вартістю 6000 грн., чим спричинила ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 21900 грн.

29.03.2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

29.03.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена 29.03.2020 року органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозра за ч. 2 ст. 187 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 р., п. 32, Series A, N 182).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами допиту свідків, протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами пред`явлення речей для впізнання, а також іншими доказами в їх сукупності.

Проаналізувавши доводи слідчого в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє підтвердження, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02), якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що слідчий у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Тому, суд дійшов до висновку, про часткове задоволення клопотання.

Беручи до уваги наявність підозрюваної місця проживання, яка має на утриманні трьох малолітніх дітей, а також наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними слідчим та прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваної для запобігання ризиків, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового слідства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 176, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369-372, 379, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Утківка Харківського району, Харківської області, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці з 30 березня 2020 року по 29 травня 2020 року в межах строку досудового розслідування, за місцем проживання за адресою: Полтавська область, с. Макухівка,

Домашній арешт застосувати з використанням засобів електронного контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 обов`язки :

-не залишати місце проживання за адресою: Полтавська область, с. Макухівка, цілодобово строком на два місяці;
-прибувати за кожною окремою вимогою до суду, слідчого та прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора в їх присутності.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 .

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 30.03.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1