1Справа № 335/2691/20 1-кс/335/1470/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому зазначив, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 14.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, у складі організованої ним групи, з відома всіх її учасників, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших невстановлених у ході досудового слідства осіб, вчинили контрабанду особливо небезпечної психотропної речовини альфа-бромвалерофенон, тобто перемістили її через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

На підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2020 було проведено обшук 26.03.2020 року за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung A6», IMEI-1: НОМЕР_1 та IMEI-2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 .

Посилаючись на те, вилучене майно істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий звернулася до суду із вказаним клопотанням про арешт вищезазначеного майна.

Слідчий підтримав подане клопотання, надавши відповідну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, містять достатні дані для висновку, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 26.03.2020 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung A6», IMEI-1: НОМЕР_1 та IMEI-2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1