Справа №127/3007/20
Провадження №1-кп/127/139/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2019 р. за № 0002753 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, працюючого у ФОП ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 24.12.2019 року о 18 год. 10 хв. проходив повз зупинку громадського транспорту «Лікарня ім. М. І. Пирогова» по вул. Пирогова, 27 в м. Вінниці, поряд ресторану «Марсель». В цей час на землі ОСОБА_4 помітив два поліетиленових пакети, в яких знаходились продукти харчування, а саме: хліб «П`ятничанський» вартістю згідно товарного чеку супермаркету «Грош» від 24.12.2019 року 13 грн. 99 коп., сиркова маса з курагою вартістю згідно товарного чеку супермаркету «Грош» від 24.12.2019 року 14 грн. 48 коп., десерт «Роганський» вартістю згідно товарного чеку супермаркету «Грош» від 24.12.2019 року 8 грн. 78 коп., сардельки «Справжні» вартістю згідно товарного чеку супермаркету «Грош» від 24.12.2019 року 24 грн. 19 коп., сок «Мультифрукт» ємністю 0,2 л вартістю згідно товарного чеку супермаркету «Грош» від 24.12.2019 року 6 грн. 49 коп., курячі яйця «Квочка» вартістю згідно товарного чеку супермаркету «Грош» від 24.12.2019 року 20 грн. 49 коп., пакет-майка вартістю згідно товарного чеку супермаркету «Грош» від 24.12.2019 року 2 грн. 49 коп., сода «Гостинна оселя» вартістю згідно товарного чеку магазину «Україночка» від 24.12.2019 року 10 грн. 60 коп., помідори вартістю згідно товарного чеку магазину «Україночка» від 24.12.2019 року 7 грн. 48 коп., огірок корнішон вартістю згідно товарного чеку магазину «Україночка» від 24.12.2019 року 7 грн. 48 коп., цукати вартістю згідно товарного чеку магазину «Україночка» від 24.12.2019 року 10 грн. 50 коп., мандарини «Грузія» вартістю згідно товарного чеку магазину «Україночка» від 24.12.2019 року 12 грн. 31 коп., виноград синій вартістю згідно товарного чеку магазину «Україночка» від 24.12.2019 року 8 грн. 31 коп., та жіночу шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходився гаманець чорного кольору з коштами в сумі 1 206 гривень, купюрами номіналом 4 шт. по 200 гривень, 4 шт. по 100 гривень, 5 гривень та 1 гривня, на загальну суму 1 353 грн. 61 коп., паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_7 та пенсійне посвідчення на її ім`я, після чого підійшов до вищезазначених речей і, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливими мотивом, взяв їх в руки та мав намір разом із даним майном залишити місце злочину. Однак, у цей час до ОСОБА_4 підійшла ОСОБА_7 , яка пребувала в декількох метрах від місця знаходження її речей, а поряд із нею знаходився її малолітній онук ОСОБА_7 , та повідомила ОСОБА_4 , що це її речі, однак ОСОБА_4 не реагував на дане повідомлення, тому ОСОБА_7 також взялась обома руками за ручки пакетів та сумки, вимагаючи повернути її речі. Незважаючи на це, ОСОБА_4 , розуміючи, що його незаконні дії викриті, усвідомлюючи, що діє відкрито та щодо особи похилого віку та у присутності дитини, продовжив дані дії з метою заволодіння чужим майном, які були припинені за допомогою перехожих та самої ОСОБА_7 . Після цього, не маючи реальної можливості розпорядитися здобутим, ОСОБА_4 почав тікати по вулиці Пирогова м. Вінниці в сторону Торговельного центру «Феріде Плаза», при цьому постійно перебуваючи в полі зору перехожих та ОСОБА_7 . Разом із тим, ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив його з причин, які не залежали від його волі, оскільки, був затриманий перехожими, які почули крики ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. При цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить суд врахувати, що він працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей, та суворо його не карати і не позбавляти волі.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що обвинувачений дійсно вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Претензій майнового характеру до обвинуваченого немає, обвинувачений просив у неї вибачення. Просить обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти волі.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілої, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, допитавши потерпілу, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого та потерпілої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, зокрема те, що обвинуваченим вчинено незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна.
Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що він щиро кається та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей.
Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину у присутності дитини.
Також суд враховує відсутність будь-яких майнових вимог потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого та думку потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти волі.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення нових злочинів буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, а саме, покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України.
При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а також майновий стан обвинуваченого, який працевлаштований, одружений, має двох неповнолітніх дітей.
Суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись статтями 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.
Суддя