печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4128/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В:
29.01.2020 року прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого в ході огляду 27.01.2020, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме: документ схожий на диплом про здобуття вищої освіти на ім`я ОСОБА_4 . Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі. Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000753 від 19.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до матеріалів, які надійшли від 2 відділу 8 управління ГУ ВКР ДКР СБУ та з інших органів установлено, що помічник начальника штабу з кадрів військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) лейтенант ОСОБА_4 , в період часу з квітня 2016 року по вересень 2019 року, в умовах особливого періоду, незаконно шляхом шахрайства отримав грошове забезпечення у сумі 346 тис. грн. в результаті чого державі, в особі в/ч НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та А 0229, завдав збитків на зазначену суму. Так, ОСОБА_4 надав у свою особову справу копії диплома про вищу освіту Київського національного університету будівництва та культури серії КВ №29550137 від 30.06.2006 та згідно з ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 29.04.2016 отримав первинне військове звання «молодший лейтенант». У результаті призначення на посаду та присвоєння звань «молодший лейтенант» та в подальшому «лейтенант», ОСОБА_4 отримав грошове забезпечення. Наявність диплома про вищу освіту дозволило ОСОБА_4 бути прийнятим на військову службу до офіцерського складу. Згідно повідомлення з Київського національного університету будівництва і архітектури від 31.10.2019 вбачається, що за документами архіву університету гр. ОСОБА_4 як випускник вказаного вище навчального закладу не значиться, тобто він не навчався в університеті за спеціальністю: «Промислове і цивільне будівництво» та диплом державного зразка про вищу освіту серії НОМЕР_4 з додатком до диплома про вищу освіту 02 ВО № 232537 йому не видавався. В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження в діях особи вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України. Слідчим 27.01.2020 проведено огляд документу схожого на диплом про здобуття вищої освіти на ім`я ОСОБА_4 , наданого 27.01.2019 на підставі заяви ОСОБА_4 від 27.01.2020, який є речовим доказом у провадженні, який вилучено. Постановою слідчого від 27.01.2019 вищевказаний документ (річ) визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Статтею 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Згідно п.1, 2 , 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом. Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на майно, вилученого в ході огляду 27.01.2020, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме: документ схожий на диплом про здобуття вищої освіти на ім`я ОСОБА_4 . На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилученого в ході огляду 27.01.2020, а саме: документ схожий на диплом про здобуття вищої освіти на ім`я ОСОБА_4 . Ухвала про арешт майна негайно виконується слідчим. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1