Справа № 192/251/20
Провадження № 1-в/192/90/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21», засудженого вироком Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у засудженого; ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07 серпня 2014 року по 26 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника СВК №21 ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

Початок строку: 07.08.2014 року

Кінець строку: 19.05.2021 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі того, що він відбув частини строку покарання, має декілька заохочень від начальника установи, приймав участь в гуртках прикладного мистецтва, не порушував режим утримання та безвідмовно виконував всі законні вимоги адміністрації колонії. У судовому засіданні просив клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Представник адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» та прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, оскільки вважали, що засуджений не довів своє виправлення.
Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_3 в ДУ «Солонянська ВК №21» знаходиться з 18 жовтня 2018 року, на даний час відбув 3/4 частини строку покарання, працевлаштований на виробництві установи до дільниці ТНВ, до праці ставиться добре.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_3 характеризується посередньо, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, намагається виконувати вимоги представників адміністрації, але ставиться до цього формально, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Освіта», прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу (а.с.8).
Згідно довідки про заохочення та стягнення на даний період часу ОСОБА_3 має п`ять заохочень у виді подяки, застосовані до нього в період з січня 2017 року по січень 2020 року (а.с.9).
Однак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання засудженого таким, що належно ставиться до праці, оскільки останній хоча і працює, а наявні заохочення застосовані до нього не за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці та не носять систематичного характеру.
Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Згідно наявних в особовій справі характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризувався посередньо, проте лише намагається виконувати вимоги представників адміністрації, при цьому ставиться до цього формально, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь в роботі самодіяльних організацій, не входить до складу ради колективу засуджених. Свою вину у вчинених злочинах визнав.
Судом також було встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину, а тому вважає, що на даний час застосування до нього умовно - дострокового звільнення є недоцільним. Крім того, засуджений в 2014 році був вже звільнений умовно-достроково, проте належних висновків для себе не зробив.
Комісією Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» 17 травня 2019 року було відмовлено засудженому у поданні до суду клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення особі, яка не довела свого виправлення, а також комісією установи засудженому було погоджено оцінку ступеню виправлення як такий, що не довів свого виправлення.

Суд вважає, що за останні десять місяців з моменту висновку адміністрації установи виконання покарань про те, що ОСОБА_3 не став на шлях виправлення, поведінка засудженого не змінилася таким чином, щоб стати підставою для умовно-дострокового звільнення.

З урахуванням зазначених обставин, суд не може визнати поведінку засудженого як сумлінну, а відбуття засудженим певної частини покарання та наявність позитивної характеристики не надає безумовного права на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.
Головуючий: суддя ОСОБА_1