Справа № 573/231/20
Номер провадження 1-кп/573/73/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2020 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000066 від 29 січня 2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 03 квітня 2019 року Краснопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

- за ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29 січня 2020 року, близько 01:00 год., ОСОБА_5 прийшов додому, де проживає спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 .

На побутовому ґрунті, з раптово виниклих неприязних стосунків, ОСОБА_5 вчинив словесну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , в результаті якої умисно вдарив останню один раз кулаком правої руки по обличчю в область лівого ока. Після чого ОСОБА_4 покинула будинок і конфлікт на цьому припинився.

Своїми злочинними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока розмірами 5,8х5 см, яке відноситься до категорії легких.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми вищевказаними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування 10 лютого 2020 року між підозрюваним, на той час, ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
11 лютого 2020 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт з зазначеною угодою про примирення.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, активно сприяв розкриттю злочину, попросив вибачення у потерпілої. Також вказаною угодою визначено покарання за сукупністю вироків, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становлять 510 грн, та у виді позбавлення волі строком 3 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців за вироком Краснопільського районного суду Сумської області від 03 квітня 2019 року. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадження, не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , виходячи з такого.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпіла правильно розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України щодо наслідків укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу та позбавлення волі з випробуванням.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувався.
Судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену10 лютого 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за цим злочином у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, вважати засудженим ОСОБА_5 до покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 510 (п`ятсот десять) гривень, за цим вироком та до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців за вироком Краснопільського районного суду Сумської області від 03 квітня 2019 року.

При цьому кожне покарання виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя