Справа № 525/328/19
Провадження № 1-кс/525/95/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2020 селище Велика Багачка

Слідчий суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області клопотання громадянки ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000064 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000064 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

З доводів внесеного клопотання вбачається, що в провадженні СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000064 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. В межах цього кримінального провадження 11.09.2019 року в її будинку, що розташований по АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області було проведено обшук, в ході якого працівники поліції з її будинку вилучили лівий та правий гумовий чобіт, пару валянок в калошах, простирадло білого кольору з плямами речовини бурого кольору, металеву палицю жовтого кольору з плямами бурого кольору, металеву палицю з болтами та гайками, а також металеву трубу з зігнутим кінцем. На вищевказані речі ухвалою слідчого судді Великобагачанського районного суду від 17.09.2019 року було накладено арешт та 24.09.2019 року призначено судово-імунологічну та судово-цитологічну експертизи.

Заявник ОСОБА_3 зазначає, що з моменту вилучення у неї вищевказаних речей, вона неодноразово зверталася до відповідного органу прокуратури та Великобагачанського відділу поліції з проханням про повернення вилучених під час обшуку речей, однак отримувала відмову; при цьому, з часу вилучення цих речей прийшов тривалий термін для проведення всіх можливих експертних досліджень, однак вилучені у неї речі досі залишаються неповернутими.

Посилаючись на вищевикладені обставини та положення ст.ст.170,174 КПК України, заявник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області з клопотанням, в якому просила скасувати арешт на майно, який був накладений ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17.09.2019 року у справі №525/328/19, а саме: лівий та правий гумовий чобіт, пару валянок в калошах, простирадло білого кольору з плямами речовини бурого кольору, металеву палицю жовтого кольору з плямами речовини бурого кольору, металеву палицю з болтами та гайками, металеву трубу з зігнутим кінцем (а.к.1).

Про день і час розгляду даного клопотання заінтересовані особи (Великобагачанський відділ Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області, СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області та гр-ка ОСОБА_3 ) сповіщені в порядку ст.135 КПК України, неявка осіб, які належним чином сповіщені про день і час розгляду клопотання не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , вивчивши та проаналізувавши наявні матеріали даного клопотання в їх сукупності та взаємозв`язку приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення клопотання володільця майна громадянки ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000064 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, виходячи з таких правових підстав.

У пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15.11.2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994 року).
Відповідно до п.5 ст.3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, направлення до суду обвинувального акту або закриттям кримінального провадження.

Нормами ст.8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. При цьому, поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року №10-рп/2011.

Відповідно до положень ст.9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності).

При цьому, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).

За нормами ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17.09.2019 року у справі №525/328/19, в провадженні СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000064 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за фактом вбивства громадянки ОСОБА_4 11.09.2019 року по місцю проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , з участю понятих, захисника та інших посадових осіб Національної поліції було проведено обшук вищевказаного домоволодіння, в ході якого вилучено в кладовій кімнаті при вході в будинок: лівий та правий гумовий чобіт; пара валянок в калошах; простиня білого кольору з плямами речовини бурого кольору; металева палиця жовтого кольору з плямами речовини бурого кольору; біля входу в будинок на землі виявлено: металеву палицю з болтами та гайками; а в приміщенні сараю, який знаходиться поруч з будинком на підлозі - металеву трубу з зігнутим кінцем.

Також з вищевказаної ухвали слідчого судді вбачається, щопостановою слідчого СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 11.09.2019 року вищевказані речі, які були виявлені в ході проведення обшуку від 11.09.2019 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000064 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та поміщені на зберігання до камери зберігання речових доказів Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області (а.с.п.11-13).

Ухвалою слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17.09.2019 року у справі №525/328/19, накладено арешт на майно, що вилучене 11.09.2019 року під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, в ході якого вилучено в кладовій кімнаті при вході в будинок: лівий та правий гумовий чобіт; пара валянок в калошах; простиню білого кольору з плямами речовини бурого кольору; металеву палицю жовтого кольору з плямами речовини бурого кольору; вилучену біля входу в будинок на землі: металеву палицю з болтами та гайками; вилучену в приміщенні сараю, який знаходиться поруч з будинком на підлозі - металеву трубу з зігнутим кінцем; вказано, що вилучені речі (майно), на які накладено арешт, належить залишити для зберігання в камері зберігання речових доказів Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: селище Велика Багачка Полтавської області, вулиця Шевченка, 103, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку (а.с.п.11-13).

З доводів клопотання володільця вищевказаного майна громадянки ОСОБА_3 про скасування арешту майна вбачається, що органом досудового розслідування вищевказані речі їй не повертаються без пояснення будь-яких причин, за час, який прийшов з моменту їх вилучення, орган досудового розслідування мав достатньо часу та можливостей для проведення відповідних експертиз з вилученим майном, однак підозра нікому по справі не пред`явлена, а вилучені у неї речі продовжують залишатися в органу поліції.

З отриманої від слідчого СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області інформацію по вищевказаному кримінальному провадженні (в межах предмету розгляду клопотання про скасування арешту майна), а також уточнюючої інформації вбачається, що по вилучених у ОСОБА_3 11.09.2019 року речах в ході досудового розслідування в період часу з вересня по листопад 2019 року включно як слідчим суддею, так і слідчим СВ Великобагачанського ВП було призначено ряд судових експертиз, зокрема, імунологічних та цитологічних; при цьому, по речах, зокрема, парі валянок в гумових калошах 20.11.2019 року слідчим призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, яка в даний час перебуває на виконанні; інші речі, крім цієї пари валянок в гумових калошах, знаходяться в камері зберігання речових доказів Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області (а.с.п.10,14).

Розглядаючи та аналізуючи з позиції ст.ст.170,174 КПК України доводи внесеного клопотання володільця майна про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17.09.2019 року, в сукупності з наявними матеріалами цього клопотання, зокрема, інформацією органу досудового розслідування щодо проведених слідчих та інших процесуальних дій щодо вилучених під час обшуку 11.09.2019 року у ОСОБА_3 речей, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч.1 ст.131 КПК України). Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальнопротиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно з ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно із ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона чи обмеження використання, розпорядження майном, можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, враховуючи вищевказані положення КПК України, в т.ч. норми ч.1 ст.174 КПК України, доводи та мотиви, які детально викладені в мотивувальній частині ухвали слідчого судді Великобагачанського району Полтавської області від 17.09.2019 року про накладення арешту на майно, сукупності досліджених матеріалів даного клопотання вбачається, що відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України заявником володільцем майна не доведено на даній стадії кримінального провадження те, що арешт на відповідне майно (речі), які були вилучені в ході обшуку 11.09.2019 року в межах кримінального провадження №0000064 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України в цілому накладено необґрунтовано, відповідно, в цій частині (по її суті) доводи володільця майна в межах розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя повинен відхилити.

Поряд з цим, що стосується інших доводів заявника, наведених в межах розгляду питання про скасування арешту майна, які стосуються необхідності доведення підстав, передбачених ч.1 ст.174 КПК України, детально дослідивши всі наявні матеріали, які маються у розпорядженні суду, слідчий суддя приймає доводи заявника-власника майна та зазначає наступне.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що «кожен має право при визначенні його громадянських прав і свобод або при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що йому пред`явлено, на справедливий, публічний розгляд справи у розумний строк незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону» (п.1 ст.6).

У статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, право обвинуваченого на розгляд справи судом без невиправданої затримки перераховано в ряду мінімальних гарантій справедливого правосуддя.

Як встановлено положеннями ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Частиною 3 цієї статті встановлені критерії, які визначають розумність строків кримінального провадження.

Главою 20 КПК України «Слідчі (розшукові) дії», що міститься у Розділі ІІІ «Досудове розслідування» КПК України передбачений перелік слідчих дій, які можуть бути проведені слідчим у межах конкретного кримінального провадження та визначений порядок проведення цих слідчих (розшукових) дій.

Так, згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Як вбачається з письмової інформації та уточнюючої письмової інформації органу досудового розслідування СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області (отриманої в межах предмету розгляду клопотання Куліш про скасування арешту майна), з вилученими в ході обшуку речами за місцем проживання ОСОБА_3 проведені в період з 11.09.2019 року по даний час ряд слідчих дій, зокрема, вказані вилучені речі були оглянуті у спосіб, передбачених КПК України та по них проведені відповідні судові експертизи; в той же час, станом на 16.04.2020 року лише пара валянок в гумових калошах знаходяться на експертному дослідженні в межах призначеної органом досудового розслідування судової молекулярно-генетичної експертизи; інші речі, після проведених експертних досліджень та їх огляду відповідними фахівцями, в даний час знаходиться на зберіганні в органу досудового розслідування.

З метою належного розгляду вищевказаного клопотання володільця майна ОСОБА_3 , слідчий суддя в ухвалі від 14.04.2020 року про відкриття судового провадження за клопотанням ОСОБА_3 , витребовував необхідну (виключно в межах розгляду даного клопотання) інформацію та просив надати інформацію про подальшу потребу органу досудового розслідування у зберіганні та процесуальному використанні вилученого майна (а.с.п.3); станом на 16.04.2020 року інформація від органу досудового розслідування в частині потреби подальшого процесуального використання вилученого майна до слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області не надходило.

Аналізуючи сам зміст, суть та обсяг отриманої від слідчого СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 письмової інформації по даному кримінальному провадженню та уточнюючої інформації (яка отримана на виконання ухвали слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.04.2020 року), з цієї інформації не вбачається, які наявні результати проведених по даному кримінальному провадженню експертних досліджень з вилученими речами (крім тих, по яких ще проводиться відповідна експертиза) та яке доказове значення мають ці отримані результати для органу досудового розслідування в межах конкретного кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

З обсягу наявних у слідчого судді на час розгляду даного клопотання матеріалів та документів вбачається, що станом на 16.04.2020 року підозра ні ОСОБА_3 , ні будь-якій іншій особі по даному кримінальному провадженню в порядку, передбаченому КПК України не оголошувалася; на даний час лише по вилученій парі валянок в гумових калошах призначена та проводиться відповідна судова експертиза, яка була призначена органом досудового розслідування у відповідний процесуальний спосіб.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Слідчий суддя при оцінці наявних у справі доказів (щодо поданого клопотання володільця майна) враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Поряд з цим, у Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» Судом вказається на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, зокрема, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
Отже, з урахуванням відомостей, які внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, характеристики об`єктивної сторони складу даного кримінального правопорушення, того, що будь-які відомості до ЄРДР СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, крім ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, станом на 16.04.2020 року не вносилися (така інформація у слідчого судді відсутня), того, що станом на 16.04.2020 року по вилучених у ОСОБА_3 під час проведення обшуку речах (11.09.2019 року) (за виключенням пари валянок в гумових калошах, які знаходяться на експертному дослідженні) вже проведені ряд імунологічних та цитологічних експертиз, вищевказані речі були оглянуті і з 11.09.2019 року по даний час знаходяться у розпорядженні органу досудового розслідування, який мав об`єктивно достатню процесуальну можливість та строк провести з вищевказаними об`єктами будь-які необхідні органу досудового розслідування слідчі та інші процесуальні дії, спрямовані на досягнення дієвості конкретного кримінального провадження, з отриманої від слідчого інформації по даному кримінальному провадженні не слідує «поза розумним сумнівом», які існують подальші процесуальні потреби органу досудового розслідування у володінні вилученими речами (за викладення тих, по яких ще проводиться відповідна експертиза) та слідчим, з урахуванням принципів розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та можливих наслідків арешту цього майна для третіх осіб, не надано будь-яких доказів та відомостей в межах розгляду даного клопотання про те, яке доказове значення на даний час мають вилучені у гр-ки ОСОБА_3 речі (крім тих речей, які в даний час є об`єктом експертного дослідження) та яка продовжує існувати потреба, яка стосується вищевказаних речей та виправдовує існування арешту як такого з метою досягнення цілей та завдань органу досудового розслідування (станом саме на 16.04.2020 року) в межах кримінального провадження №0000064 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Отже, з урахуванням сукупності вищевикладених обставин, норм ст.ст.170,174 КПК України, слідчий суддя повинен прийти до висновку, що на даний час, з огляду на встановлені конкретні обставини, в межах обсягу документів та матеріалів, які наявні в розпорядженні слідчого судді Великобагачанського районного суду на час розгляду даного клопотання, є передбачені законом підстави для скасування арешту майна згідно ухвали слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17.09.2019 року щодо відповідного майна - лівого та правого гумових чобіт, простині білого кольору з плямами речовини бурого кольору, металевої палиці жовтого кольору з плямами речовини бурого кольору, металевої палиці з болтами та гайками та металевої труби з зігнутим кінцем, по кримінальному провадженню №0000064 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, оскільки за вищевказаних обставин забезпечення кримінального провадження у формі накладення арешту на дане майно станом на 16.04.2020 року не забезпечує завдань конкретного кримінального провадження, які необхідно було досягнути на стадії досудового розслідування станом до часу звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Поряд з цим, з досліджених матеріалів даного клопотання вбачається, що вилучені у ОСОБА_3 речі, зокрема, пара валянок в калошах з 20.11.2019 року і по даний час перебувають на експертному дослідженні в межах призначеної по кримінальному провадженню №0000064 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України відповідної судової експертизи, тобто є об`єктом експертного дослідження, відповідно, враховуючи ці обставини та зміст положень ст.ст.170,174 КПК України підстав для скасування арешту з вищевказаних об`єктів, на даний час не вбачається.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.8,9,22,28,131,132,167,170,174,376 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання власника майна громадянки ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000064 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт майна лівого та правого гумових чобіт, простині білого кольору з плямами речовини бурого кольору, металевої палиці жовтого кольору з плямами речовини бурого кольору, металевої палиці з болтами та гайками та металевої труби з зігнутим кінцем, по кримінальному провадженню №0000064 від 06.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що був накладений згідно ухвали слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17.09.2019 року у справі №525/328/19 в межах вищевказаного кримінального провадження.
В іншій частині поданого клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.
Копію даної ухвали направити Великобагачанському відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області, СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області та володільцю майна ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Вступна та резолютивна частина ухвали була оголошена в судовому засіданні 16.04.2020 року; повний текст ухвали слідчого судді виготовлений 17.04.2020 року та оголошений в судовому засіданні 17.04.2020 року із застосуванням звукозапису та відеозапису в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя Великобагачанського
районного суду ОСОБА_1