ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/785/20 Справа № 208/5424/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001085 18 травня 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року засуджено:
- ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 10 червня 2019 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2019 року, ОСОБА_10 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Зараховано ОСОБА_10 в строк покарання повністю відбуте ним покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 червня 2019 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду 25 жовтня 2019 року, якою на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_10 до покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі за період з 18 липня 2017 року по 25 жовтня 2019 року включно;

- ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року, більш суворим, призначеним даним вироком суду, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання, призначеного даним вироком, строк попереднього ув`язнення з 10 серпня 2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_11 у відшкодування заподіяної майнової шкоди 6 270 грн.

Ухвалено стягнути на користь держави з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 солідарно судові витрати, понесені на проведення судово-товарознавчої експертизи за № 2628-17 від 15 червня 2017 року в сумі 198 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_10 визнано винуватими кожного окремо у вчиненні у м. Камянському відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
Повторно, 18 травня 2017 року приблизно о 17.00 год. раніше знайомі між собою ОСОБА_7 та ОСОБА_10 проходили біля магазину «АТБ-маркет», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. В. Стуса, 2-Б, де ОСОБА_10 побачив раніше незнайому йому ОСОБА_11 , яка заходила в даний магазин, та на шиї якої був ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 6 г. В цей момент у ОСОБА_10 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите, шляхом ривку, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_11 зазначеного вище золотого ланцюжка, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_10 вступив з ОСОБА_7 у злочинну змову, при цьому розробили злочинний план та розподілили між собою ролі, тим самим вступили у попередню злочинну змову з метою відкритого викрадення у ОСОБА_11 золотого ланцюжка.

У подальшому, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спираючись на підтримку ОСОБА_10 та виконуючи свою роль згідно заздалегідь розробленого плану, 18 травня 2017 року приблизно о 17.10 год. ОСОБА_12 , прямуючи за ОСОБА_11 зайшов до приміщення магазину «АТБ-маркет», де слідкував за останньою, доки вона не вийшла з зазначеного магазину. 18 травня 2017 року приблизно о 17.20 год. ОСОБА_11 вийшла з магазину та попрямувала вздовж фасадної сторони будинку АДРЕСА_3 , при цьому ОСОБА_12 йшов за ОСОБА_11 на певній відстані.

18 травня 2017 року приблизно о 17.20 год. ОСОБА_10 , спираючись на підтримку ОСОБА_13 та виконуючи свою роль згідно заздалегідь розробленого плану, обійшовши буд. 1 по пр. В.Стуса з тильної сторони, підійшов до ОСОБА_11 з правого боку, яка в той момент проходила біля кута зазначеного будинку зі сторони під`їзду 1, двома руками взяв за золотий ланцюжок, який висів у неї на шиї та шляхом ривку зірвав з шиї зазначений ланцюжок. Після чого ОСОБА_10 , тримаючи в руках викрадене майно, та ОСОБА_12 зникли з місця вчинення злочину, своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_10 завдали потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 6270 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині розподілу процесуальних витрат у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та зазначити в резулятивній частині вироку, що стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 по 99 грн з кожного процесуальні витрати в дохід держави на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 2628-17 від 15 червня 2017 року у розмірі 198 грн.
Обгрунтовуючи свої вимоги прокурор зазначає, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, а тому суд першої інстанції мав визначити розмір процесуальних витрат, які повинні бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та захисники не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 кожного окремо у вчиненні суспільно небезпечного діяння за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації їх дій за ч. 2 ст. 186 КК України у апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_10 апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги прокурора про допущення судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону в частині розподілу процесуальних витрат заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат щодо кожного обвинуваченого.

З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу та не можуть бути стягнені судом солідарно.

Між тим, всупереч цим вимогам закону, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції фактично судові витрати між обвинуваченими не розподілив та помилково визначив, що вони підлягають солідарному стягненню, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині розподілу процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_10 змінити в частині розподілу процесуальних витрат.
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № 2628-17 від 15 червня 2017 року по 99 грн. з кожного.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4