Справа № 199/779/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000092, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000092, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000092 від 17.01.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 15.02.2020 року до АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що виявлено зал ігрових автоматів, за адресою: м.Дніпро, вул. Березинська, 19.

15.02.2020 року слідчим СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м.Дніпро, вул. Березинська, 19, було проведено огляд.

У ході огляду було встановлено, що за вищевказаною адресою здійснюється господарська діяльність у вигляді незаконним зайняттям гральним бізнесом на комп`ютерних симуляторах.

У ході огляду було також виявлено та вилучено за адресою: АДРЕСА_1 : 4 системних блоків, 4 моніторів.

15.02.2020 року слідчим було винесено постанову про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання, а саме: 4 системних блоків, 4 моніторів.

Огляд вказаного приміщення був здійснений першочергово, з метою фіксації здійснення господарської діяльності підприємства у вигляді незаконного зайняття гральним бізнесом.

Посилаючись у клопотанні на те, що є достатньо підстав вважати, що вилучені речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення та є предметом кримінального правопорушення, виникла необхідність в проведенні ряду експертиз відносно вказаного майна, проведення слідчих (розшукових) дій за участю потерпілих відносно вказаного майна, у клопотанні міститься вимога про накладення арешту на вилучене в результаті огляду майно, включаючи заборону використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність.

Вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, приходжу до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді від 12.03.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про проведення огляду по кримінальному провадженню №0000092, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01. 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про дозвіл на огляд слідчим суддею взято до уваги також те, що згідно з ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, докази, отримані в результаті проведеного огляду, є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

В розумінні вимог ст. 132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, тому дане клопотання є не доведеним, не ґрунтується на законі, суперечить вимогам ст.170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000092, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1