Справа №766/8912/20
н/п 1-кс/766/5364/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області Гонтар Д.О., за участю секретаря Звади О.М., розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі підполковника податкової міліції Свєтлова І.С. про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000046 від 02.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі підполковник податкової міліції Свєтлов І.С. звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на видаткові операції по поточним рахункам ПП «ЕНІЛЛІОН» () № НОМЕР_1 (російський рубль), № НОМЕР_2 (Долар США), № НОМЕР_3 (ЄВРО), НОМЕР_4 (українська гривня), відкриті АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві ( МФО 380805).

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 від 02.06.2020 року внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом внесення та подання неправдивих відомостей до офіційних документів при реєстрації ПП «ЕНІЛЛІОН» () за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України

В ході слідства встановлено, що невстановлені особи за попередньою змовою внесли неправдиві відомості при реєстрації ПП «ЕНІЛЛІОН» () у 2018 році на ім`я ОСОБА_1 з метою використання його реквізитів.

Відповідно реєстраційної картки з дня заснування підприємства засновником та директором ПП «ЕНІЛЛІОН» є ОСОБА_1 (пн. НОМЕР_5 ).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_1 показав, що він до фінансово-господарської діяльності ПП «ЕНІЛЛІОН» не причетний. Зареєстрував вказане підприємством за грошову винагороду.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних ПП «ЕНІЛЛІОН» здійснює експортні та імпортні операції що підтверджує, що невстановлені особи використовують реквізити ПП «ЕНІЛЛІОН» для здійснення протиправної діяльності, шляхом внесення недостовірних даних у первино-бухглатерські документи та документи податкової звітності щодо проведення фінансово-господарських операцій з різними СГД та отримують кошти від протиправної діяльності з яких сплачують податки та обов`язкові платежі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ПП «ЕНІЛЛІОН» () з метою ведення діяльності використовувалися банківські рахунки № НОМЕР_1 (російський рубль), №UA1624751 (Долар США), № НОМЕР_3 (ЄВРО), № НОМЕР_4 (українська гривня), відкриті в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві ( МФО 380805).

Грошові кошти, що знаходяться на вказаних рахунках, є предметом протиправної діяльності суб`єкта підприємницької діяльності, нажиті злочинним шляхом та можуть бути засобами для розкриття злочину, виявлення винних осіб, та в подальшому визнання їх речовими доказами по кримінальному провадженню.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ - арешт на грошові кошти суб`єктів господарювання накладаються виключно на підставі рішення суду, зупинення видаткових операцій по рахункам юридичних або фізичних осіб здійснюється відповідно до законів України, на підставі рішення суду.

Виклик в судове засідання службових осіб ПП «ЕНІЛЛІОН» () та АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві ( МФО 380805) унеможливить досягнення мети щодо забезпечення накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках.

З огляду на вищевикладене, з метою запобігання протиправним діям з використанням банківського рахунку, припинення злочинної діяльності, визнання коштів на рахунку речовими доказами, відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення можливого в майбутньому цивільного позову по провадженню.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання за його відсутності, додаткових пояснень до клопотання не має.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що з матеріалів клопотання вбачається, що відомості які б підтверджували обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення відсутні, будь-якій особі не повідомлено про підозру у вчиненні вказаному кримінальному провадженні, цивільний позов не пред`явлено, а отже відсутні підстави для накладення арешту з метою його забезпечення, сума спричинених збитків не визначена, крім того у матеріалах клопотання відсутня постанова слідчого про визнання грошових коштів речовим доказом у казаному кримінальному провадженні, а отже підстав вважати що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу наразі не має, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для накладення арешту та задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі підполковника податкової міліції Свєтлова І.С. про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000046 від 02.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяД. О. Гонтар