Справа №295/2536/20
УХВАЛА
Іменем України

26.02.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, внесене в кримінальному провадженні №0000823 від 26.02.2020 року, та додані до клопотання матеріали,-
в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ моделі 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою недопущення відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 171 КПК України З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
З огляду на викладене, з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у третіх осіб має право звернутися виключно прокурор.

Зі змісту клопотання встановлено, що автомобіль марки ВАЗ моделі 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , було вилучено у ОСОБА_4 26.02.2020 року та в розумінні ст. 168 КПК України автомобіль має статус тимчасово вилученого майна.
В клопотанні не визначено процесуальний статус особи, на майно якої слідчий просить накласти арешт та згідно матеріалів клопотання ОСОБА_5 не має статусу підозрюваного.
Таким чином, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.
Натомість з клопотання про арешт майна звернувся слідчий ОСОБА_2 .
Слідчий суддя зауважує, що в матеріалах справи відсутнє належне підтвердження повноважень прокурора, який погодив клопотання. Доданий витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань належним чином не оформлений.

Крім того, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У клопотанні слідчий посилається на необхідність накладення арешту майна, зокрема, для збереження речових доказів, проте посилання на докази про визнання транспортного засобу речовим доказом у кримінальному провадженні відсутні.

У клопотанні вказано, що ОСОБА_5 здійснив наїзд на пішохода та у зв`язку з чим просить накласти арешт на автомобіль.
При цьому, у клопотанні відсутній виклад обставин щодо того, які сліди кримінального правопорушення могли зберегтись на автомобілі та того, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до частини третьої ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За викладених обставин наявні усі підстави для повернення клопотання особі, яка його подала.
Керуючись статтями 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно - повернути для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1