Справа № 305/1459/19
Номер провадження 1-кп/305/371/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2019 за № 0000569 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, на утриманні має 3 неповнолітніх дітей, невійськовозобов?язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 згідно рішення Рахівського районного суду від 15 лютого 2005 року (справа №2-159/2005) зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 лютого 2005 року до досягнення дочкою повноліття.

Однак, усвідомлюючи обов`язок сплачувати аліменти та маючи можливість їх сплатити, в період з січня по березень, з травня по грудень 2013 року, січня - грудня 2014 року, травня - грудня 2015 року, а також в період з 2016 року по 12 липня 2019 року злісно ухилився від їх сплати, спричинивши заборгованість на загальну суму 83 623, 51 грн.

Так, в період 2018-2019 років, працюючи на сезонних роботах в Чеській та Словацькій Республіках та отримуючи прибуток, а також систематично працюючи по найму у односельчан, ОСОБА_4 в 2013 році допустив заборгованість в сумі 8 343, 76 грн., сплативши лише в квітні місяці кошти у сумі 1500 грн, в 2014 році - допустив заборгованість 16 890,76 грн, в 2015 році - 18670,76 грн., сплативши в даному році в січні, лютому, березні та квітні місяці по 2000 грн, тобто 8000 грн., в 2016 році допустив загальну заборгованістьЮ, не сплачуючи за весь рік, в сумі 30 604, 76 грн., в 2017 році - 47 878, 76 грн, в 2018 році - 70 746,26 грн., та в 2019 році по 12 липня - 83 623, 51 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 протягом вищезазначеного періоду умисно, злісно ухилився від сплати встановлених вищевказаним рішенням суду коштів, внаслідок чого допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 на загальну суму 83623 (вісімдесят три тисячі шістсот двадцять три гривні) 51 копійку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив. Йому відомо, про те, що відповідно до рішення Рахівського районного суду, з лютого 2005 року, його зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Коли було прийняте вказане рішення він був офіційно працевлаштований і бухгалтерією за місцем його роботи відраховувалися аліменти. Однак, згодом він попав під скорочення. Офіційно працевлаштуватися на іншій роботі не зміг, з того часу у нього почали виникати фінансові труднощі, які в свою чергу потягли заборгованість по аліментам. По мірі можливості, час від часу, невеликими сумами сплачував кошти на утримання дочки. На даний час створив іншу сім`ю, в якій також має двох дітей, за кордон на роботу виїхати не може, оскільки йому наклали заборону державні виконавці, по місцю проживання (по людях) заробити велику суму не може, таким чином він опинився у замкнутому колі, та не має можливості швидко погасити заборгованість по аліментах. Проте, обіцяє вжити заходів, щоб якомога швидше погасити заборгованість. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати.

ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила що обвинувачений тривалий час злісно ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого допустив значну заборгованість. Вона раніше вже пішла йому на зустріч та надала можливість виїхати на сезонні роботи, щоб погасити заборгованість, проте, він, зловживаючи її довірою, лише два місяці поспіль сплатив аліменти, після чого знову ухилився від свого обов`язку перед дитиною. Просить суд визнати його винним у пред`явленому обвинуваченні та приначити покарання, передбачене законом за таке діяння.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілу ОСОБА_5 , дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, отже достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вину у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому розкаявся, що, суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно висновку досудової доповіді від 03.09.2019 Рахівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, думки прокурора, яка просила призначити покарання без ізоляції обвинуваченого від суспільства, суд, вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання без його ізоляції від суспільства в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, у виді громадських робіт.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався. В ході судового розгляду клопотань про обрання такого не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання - 100 (сто) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1