УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2019 року, якою повернуто ОСОБА_5 заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.10.2017р. відносно ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати. Зобов`язати Ленінський районний суд м. Миколаєва поновити йому строки подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Зупинити виконання вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.10.2017р. в частині стягнення з нього грошових коштів на користь ОСОБА_8 .

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду повернуто ОСОБА_5 заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.10.2017р. відносно ОСОБА_5 , разом з доданими до неї матеріалами.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує його право на справедливий суд, а тому підлягає скасуванню.

Пояснює, що вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.10.2017р. його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді 1 року виправних робіт, стягнено на користь ОСОБА_8 29 397,32грн.

На думку заявника, вищезазначений вирок підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки, при відкритті матеріалів кримінального провадження №0000770 йому було надано копію обвинувального акта, в якому було зазначено, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_9 . Натомість, при ознайомленні з матеріалами судової справи №489/3003/17 ним було встановлено, що в обвинувальному акті зазначено, що кримінальне правопорушення було вчинено ним, тобто ОСОБА_5 .

На думку ОСОБА_5 , до суду було направлено сфальсифікований обвинувальний акт, про що він повідомив суддю Ленінського районного суду м. Миколаєва, проте суддя на це не відреагував, а тому ОСОБА_5 вимушений був чекати поки суддя піде у відставку.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

13.09.2019 до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшла заява від засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.10.2017 за нововиявленими обставинами. Також у заяві ОСОБА_5 просив суд поновити йому строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2019 року, повернуто ОСОБА_5 заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.10.2017р., ухваленого відносно нього, разом з доданими до неї матеріалами.

Повертаючи заяву засудженого, суд першої інстанції зробив висновок про те, що про обставини на які посилається в заяві ОСОБА_5 , як на нововиявлені, останньому стало відомо щонайменше в проміжок часу між 20.06.2017 та 23.08.2017. Вважав, що заявником пропущений строк для звернення до суду з відповідною заявою, а суд за заявою ОСОБА_5 не знаходить підстав для його поновлення.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 464 КПК України суддя перевіряє відповідність заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вимогам статті 462 КПК України і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

В своїй заяві ОСОБА_5 зазначає, що під час ознайомлення з матеріалами судової справи №489/3003/17 ним було встановлено, що кримінальне правопорушення вчинено саме ним, тоді як при відкритті матеріалів кримінального провадження №0000770 йому була вручена копія обвинувального акта, в якій зазначено, що кримінальне провадження вчинено ОСОБА_9 . Таким чином, вважає, що до суду було направлено сфальсифікований обвинувальний акт, внаслідок чого 09.04.2019р. він звернувся до територіального управління Державного бюро розслідувань із заявою про службову підробку офіційного документу, а саме обвинувального акта, яке спричинило тяжкі наслідки. ОСОБА_5 вважає зазначені обставини нововиявленими, які дають підстави для перегляду вироку, ухваленого щодо нього Ленінським районним судом м. Миколаєва 19.10.2017р.

Перевіривши дану заяву на відповідність вимогам ст. 462 КПК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана ОСОБА_5 з порушенням строків, встановлених ч.1 ст. 461 КПК України, а тому не відповідає вимогам ч.2 ст. 462 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали від 23.09.2019 року, суддя, повертаючи заяву ОСОБА_5 , як таку, яку подано з пропуском строку на звернення, мотивував своє рішення тим, що перебіг строку подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду першої інстанції від 19.10.2017 року слід рахувати з жовтня 2017 року. Проте, заяву було подано 13.09.2019 року, тобто з пропуском, передбаченого ст. 461 КПК України строку. Суд відмовив заявнику в поновленні цього строку, зазначивши про відсутність поважних причин, які перешкодили ОСОБА_5 звернутись із заявою в передбачений законом строк.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

ОСОБА_5 у своїй заяві зазначає, що 21 червня 2017 року слідчим Інгульського ВП ГУПН в Миколаївській області ОСОБА_10 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000770 від 09.02.2017р. за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. Копію вищезазначеного обвинувального акта він отримав після закінчення досудового розслідування. В отриманій копії обвинувального акта в розділі «правова кваліфікація» вказано, що «дії ОСОБА_9 кваліфікуються за ч.1 ст. 122 КК України». Вважає, що слідчим СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , яка склала обвинувальний акт, та прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області ОСОБА_11 , яка його затвердила, вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 366 КК України, що на його думку є підставою для перегляду ухваленого стосовного нього обвинувального вироку за нововиявленими обставинами.

Із зазначеної заяви ОСОБА_5 та матеріалів кримінального провадження, вбачається, що обставини, на які ОСОБА_5 посилається в своїй заяві, були йому відомі, іще під час розгляду кримінального провадження щодо нього судом першої інстанції.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що про обставини на які посилається ОСОБА_5 як на нововиявлені, останньому були відомі під час постановлення вироку судом першої інстанції. Заява ОСОБА_5 подана 13.09.2019 року з пропуском, встановленого ч. 1 ст. 461 КПК України, строку, та не наведено обставин які б свідчили про поважність причин пропуску строку.

Посилання заявника на те, що він чекав поки суддя ОСОБА_12 піде у відставку, не свідчать про поважність причин пропуску ним процесуального строку, оскільки, зазначені обставини не перешкоджали ОСОБА_5 своєчасно звернутись із заявою, а тому та не можуть бути підставою на поновлення строків на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 461 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 лишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2019 року, якою повернуто заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.10.2017р. відносно ОСОБА_5 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді