Провадження № 1-в/359/17/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника БВК-119 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, до засудження не працював, не одруженого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.07.2005 Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, 70, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Звільнений від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «Е» Закону України «Про Амністію» від 2005 року; 19.04.2006 Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 29.10.2009 Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 05.04.2013 Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185, 75 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 01.09.2015 Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, 75, 76 ч. 1 п.п. 2, 3, 4 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 26.01.2016 Миронівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 72, п. 1 ч. 1 ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі. 05.04.2016 ухвалою Апеляційного суду Київської області вирок від 26.01.2016 в частині призначення покарання змінено і вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 71, 72 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі. На даний час засуджений: 29.04.2016 Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, 71, 72 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Застосовано Закон України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (період із 26.04.2016 по 31.05.2016),-

в с т а н о в и в :
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що 29.04.2016 вироком Миронівського районного суду Київської області визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, 71, 72 КК України засуджено до 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Застосовано Закон України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (період із 26.04.2016 по 31.05.2016). ОСОБА_5 відбуває покарання з 26.04.2016, а тому згідно норми ст. 81 КК України, він відбув 2/3 строку покарання та має право на звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому, засуджений дотримується встановлених правил поведінки в установі відбування покарання, дисципліни праці та розпорядку дня, до роботи ставиться сумлінно, добросовісно, бере участь в усіх корисних роботах, а тому за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці засуджений ОСОБА_5 отримав 5 заохочення від начальника установи. Стягнень немає. Таким чином засуджений просить суд клопотання задовольнити, оскільки він своєю сумлінною поведінкою, чесним ставленням до праці довів своє виправлення, та його можливе звільнити умовно-достроково від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав у повному обсязі, зазначив, що для його задоволення є всі законі підстави застосування ст. 81 КК України, оскільки він став на шлях виправлення та характеризується виключно з позитивної сторони.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення. На даний час хоч і працевлаштований, але відповідно до вказівки прокурора про усунення порушень вимог кримінально-виконавчого законодавства рішення комісії виправної колонії від 02.01.2020 щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення стосовно засудженого ОСОБА_5 скасовано, а тому ОСОБА_5 не може бути таким засудженим до якого слід застосувати підстави, передбачені ст. 81 КК України.

Ознайомившись із позицією учасників справи, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно із ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація -свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 29.04.2016 вироком Миронівського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 71-72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання йому зараховано період з 26.04.2016 по 31.05.2016, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 починається з 26.04.2016, а закінчення 22.09.2020.

З матеріалів особової справи вбачається, що поведінка та ставлення засудженого ОСОБА_5 до праці мали нестабільний характер.

Так, засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 29.04.2016.

Під час знаходження в ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

У Державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» відбуває покарання з 07.07.2016. За період відбування покарання зарекомендував себе з негативного боку. За порушення вимог режиму відбування покарання отримав 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

Неодноразово відвідував лікувальний заклад, що при ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» та ДУ «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», останній раз 27.04.2017.
17.05.2018 засуджений повернувся до ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи.
З початку 2018 року працевлаштувався на виробничу зону установи. За сумлінну поведінку і ставлення до праці отримав 5 заохочень правами начальника установи, стягнень не мав.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Вимоги персоналу установи встановлені законодавством виконує. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки.
Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, а саме «Правова просвіта» та «Духовне відродження».
Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України, приймає участь у роботі самодіяльних організацій, а саме у санітарно - побутовій секції та проявляє розумну соціально - корисну активність в організації її роботи.
Відповідно до статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі.
30.10.2017 засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії щодо застосування до нього пільги за ст. 101 КВК України та за рішенням комісії засудженому було відмовлено.
07.07.2017 засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії щодо застосування до нього пільги за ст. 82 КК України та за рішенням комісії засудженому було відмовлено.
28.03.2019 засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії установи щодо застосування до нього пільги за ст. 81 КК України та за рішенням комісії засудженому було відмовлено.
Разом із тим, відповідно до вказівки керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , 04.03.2020 №12-1192 начальником державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» ОСОБА_7 , рішення комісії від 02.01.2020 відносно засудженого ОСОБА_5 щодо можливості застосування до останнього умовно-дострокового звільнення, скасовано.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 має нестабільну лінію поведінки, яка постійно змінюється. З початку він характеризувався посередньо потім негативно, а в подальшому вже почав змінювати свою поведінку в кращу сторону. Така поведінка засудженого не може свідчити про його чесне та сумлінне ставлення до праці за весь період відбування покарання та те, що засуджений твердо став на шлях виправлення. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення, так як і влаштувався на виробничу зону установи з початку 2018 року, однак прибув до ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» для відбування покарання 07.07.2016.

Таким чином, матеріали особової справи не містять відомостей про те, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки засуджений ще остаточно не став на шлях виправлення.

За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_5 злочину, його ставлення до вчиненого, дані про особу засудженого, його нестабільну поведінку, яка постійно змінювалася, та останній характеризувався то з негативного, то з позитивного боку, і на даний час він лише стає на шлях виправлення та пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08:30 год. 27.03.2020.

Суддя: ОСОБА_1