Справа № 646/8103/19
№ провадження 1-кп/646/489/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.01.2020 року м. Харкова Червонозаводський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0002722 від 12.11.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, не заміжньої, маючої на утриманні доньку- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючої, з середньо освітою, фактично проживаючої та зареєстрованої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На початку листопада 2019 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння шляхом обману грошима у сумі 2000 гривень, у раніше знайомої ОСОБА_6 , яка є матір`ю її приятеля ОСОБА_7 06 листопада 2019 року приблизно о 22 годині 00 хвилин реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння грошима шляхом обману ОСОБА_4 заздалегідь зателефонувала ОСОБА_6 та в телефонній розмові вела в оману ОСОБА_6 про те, що її син ОСОБА_7 нібито повинен їй 2 000грн., що і в дійсності не мало місце, а також переконала останню, що має намір звернутися з цього приводу до правоохоронних органів, з метою його притягнення до кримінальної відповідальності. У цей же день приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_4 прийшла до приміщення квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи та реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошима ОСОБА_8 , яка була введена в оману, ОСОБА_4 , демонструючи заяву нібито написану нею до правоохоронних органів, отримала від ОСОБА_6 , з метою не притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності грошові кошти у сумі 2 000 гривень. Після чого, ОСОБА_4 покинула місце злочину та розпорядилась грошима на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2 000 гривень.
Потерпіла ОСОБА_6 у призначені судові засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та зазначила, що завдана матеріальна шкода повністю відшкодована, претензій не має.
На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого їй діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство).

Під час допиту обвинувачена ОСОБА_4 надала наступні свідчення: на початку листопада 2019 року, виник умисел направлений на незаконне заволодіння шляхом обману грошима у сумі 2000 гривень, у раніше знайомої ОСОБА_6 , яка є матір`ю її приятеля ОСОБА_7 06 листопада 2019 року приблизно о 22 годині 00 хвилин зателефонувала ОСОБА_6 та в телефонній розмові повідомила, що її син ОСОБА_7 нібито повинен їй 2 000 грн., що в дійсності не мало місце, а також переконала останню, що має намір звернутися з цього приводу до правоохоронних органів, з метою його притягнення до кримінальної відповідальності. Того ж дня о 22 годині 30 хвилин прийшла до місця мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_3 продемонструвала заяву нібито написану нею до правоохоронних органів та отримала від ОСОБА_6 , з метою не притягнення її сина ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності грошові кошти у сумі 2 000 гривень.
Показання обвинуваченої є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачена та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченої.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні нею фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії ч. 1 ст. 190 КК України, тобто як заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство).

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, українка, громадянка України, незаміжня, офіційно не працююча, маюча на утриманні доньку- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.
Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає її щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлені.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості.
Відповідно до досудової доповіді старшого інспектора Основ`янського районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 28.12.2019 року ОСОБА_9 , оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середня та оцінка небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб має середній рівень. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без обмеження та обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченій, її щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення, суд вважає, що її виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді штрафу. Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 ( тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень, 00 коп.
Речовий доказ по кримінальному провадженню аркуш паперу білого кольору формату А-4, із рукописним текстом з двох сторін написаний ручкою синього кольору з одного боку та ручкою фіолетового кольору з іншого- знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1