Номер провадження: 11-сс/813/180/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 17 січня 2020 року про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002846 від 16 листопада 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 17 січня 2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України змінений запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів до 16 березня 2020 року із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив переглянути ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 17 січня 2020 року, посилаючись на те, що слідчий

не правильно кваліфікував його дії.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 16.11.2019 року приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, переслідуючи ціль незаконного збагачення, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходилось в кондитерській-пекарні «Bakery HOME», яка знаходиться на першому поверсі п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_1 , заздалегідь підготувавши знаряддя вчинення злочину предмет із металу сірого кольору, довжиною 12 см., з самостійно заточеним ребром на одному кінці, шириною 1 см. та написом «ASKOLD» та будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, у трьох місцях віджав металопалстикове вікно та незаконно проник до приміщення кондитерської пекарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Перебуваючи у вказаному приміщенні, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: грошові кошти в розмірі 3410 гривень,

Після вчиненого, ОСОБА_8 , впевнившись, що його дії залишилися не поміченими вистрибнув з вікна кондитерської-пекарні, однак був помічений та затриманий пересічними громадянами, внаслідок чого був позбавлений можливості розпорядитись викраденим майном на власний розсуд з причин, які не залежали від його волі.

18 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло в період з 22:00 до 06:00 год. з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час;

-не залишати межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України та закордонний паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

12 грудня 2019 року до слідчого відділення надійшов рапорт від оперуповноваженого СКП Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУІП1 в Одеській області ОСОБА_11 про те, що ним під час перевірки виконання ухвали слідчого судді від 18.11.2019 року встановлено, що ОСОБА_8 за вказаною адресою не мешкає, а будинок знаходиться у аварійному стані, що свідчить про те, що ОСОБА_8 ввів органи досудового розслідування та суд в оману, та не виконує обов`язки, які передбачає запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

17 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси було змінено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 березня 2020 року та визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 гривень.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ,

- протоколом огляду місця події;

- протоколами допиту свідків;

- протоколам огляду предмету;

- іншими матеріалами провадження.

Апеляційний суд визнає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Ризик того, що підозрюваний може переховуватися від суду також підтверджується і тією обставиною, що ОСОБА_8 порушив умови домашнього арешту, визначеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про відсутність у ОСОБА_8 постійного місця проживання на території Одеської області.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що підтверджується характеристикою особи підозрюваного ОСОБА_8 , який, знаходячись в працездатному віці, офіційно не працевлаштований, не має джерел доходу, а тому обґрунтовано доведено наявність ризику вчинення в майбутньому ОСОБА_8 іншого корисливого злочину.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_8 підозрюється органом досудового розслідування в тому, що під час застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, 16 січня 2020 року разом зі ОСОБА_12 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Вищенаведене у сукупності з тим фактом, що ОСОБА_8 раніше судимий 17 березня 2016 року Саратським районним судом Одеської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185; ч.3 ст.185, ч.1,3 ст.357, ст.70, ст.71 КК України, підтверджує наявність ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_8 іншого аналогічного злочину та характеризує його, як особу схильну до вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.

Апеляційний суд бере до уваги обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України слід враховувати при обранні запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_8 не одружений, не має осіб, що перебувають на його утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 від слідства не переховувався та повідомляв слідчого про зміну свого місця проживання є необґрунтованими та такими, що не підтверджені жодними доказами під час апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_8 порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2019 року, апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на теперішній час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку змінити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя з урахуванням положень п.) 3 ч.5 ст.182 КПК України, обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , особи підозрюваного, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень, оскільки саме такий розмір застави, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя під час розгляду питання про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 про відсутність підстав для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, а визначений розмір застави є необхідним та достатнім для забезпечення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 17 січня 2020 року, якою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України змінений запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів до 16 березня 2020 року із визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3