Справа № 487/8395/19
Провадження № 1-кс/487/8835/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві щодо не визнання потерпілим по кримінальному провадженню №0000045 від 31.07.2019 року ,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга від ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві щодо не визнання потерпілим по кримінальному провадженню №0000045 від 31.07.2019 року.
У скарзі він зазначив, що не одноразово звертався на гарячу лінію Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві, писав листи з вимогою проведення процесуальних дій по кримінальному провадженню№0000045 від 31.07.2019 року, але ні яких дій по ньому не проводилося.
Посилаючись на вищезазначене, провив зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві прийняти від нього згідно ст.55 КПК України заяву та визнати його потерпілим до кримінальному провадженню №0000045 від 31.07.2019 року, допитати його в якості потерпілого та всіх фігурантів вказаних у матеріалах даного кримінального провадження, витребувати матеріали з Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області № 484/2632/14-к від 12.08.2014 року та з Ленінського районного суду м.Миколаєва кримінальне провадження № 0000284 від 10.12.2013 року стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прийняти позовну заяву щодо надання йому збитків матеріальної та моральної шкоди та зобов`язати слідчого ознайомити його з усіма матеріалами досудового слідства відповідно до вимог ст.ст. 55-56 КПК України.
До судового засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.
Представник ТУ ДБР розташованого в місті Миколаєві в судове засідання не з`явився, його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.
Слідчим суддею встановлено, що Слідчим Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0000045 від 31.07.2019 року щодо вчинення злочину за ст.365 КК України.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.

Відповідно до положення ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані, оскільки ніяких дій, які б свідчили про визнання ОСОБА_3 потерпілим , або про відмову у визнанні потерпілим слідчим не здійснено.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги в частині не визнання слідчим Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві потерпілим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000045 від 31.07.2019 року, підлягають задоволенню.

Що стосується інших вимог заявлених у скарзі, слідчий суддя відмовляє у їх задоволенні оскільки слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а тому слідчий суддя не наділений повноваженнями вказувати органам досудового розслідування, які саме рішення за наслідком вирішення процесуальних питань вони повинні приймати.
Керуючись статтями 55,92-94, 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково .

Зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві провести належні та необхідні процесуальні дії щодо визначення статусу ОСОБА_3 в порядку ст.55 КПК України по кримінальному провадженню №0000045 від 31.07.2019 року .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1