Справа № 344/8000/20
Провадження № 1-кс/344/3020/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000291,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що в ході розгляду повідомлення слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області було отримано інформацію про те, що група осіб, з числа мешканців м. Івано-Франківська, займається незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території Івано-Франківської області.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до вчинення незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин причетна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , яку 24.06.2020 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, 24.06.2020 в ході проведення обшуку в квартирі

АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «ERGO F180» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; скретчкарту від сімкарти НОМЕР_3 ; фотознімок у рамці ОСОБА_4 з іншими особами; грошові кошти в сумі 200 грн. серії та номеру КК9694967; пластикову карту від сімкарти НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «iPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_5 із сімкартою НОМЕР_6 .

Постановою слідчого вище вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, окрім цього вони мають статус тимчасово вилученого майна, а тому, виникла необхідність у накладені на них арешту, з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження, оскільки злочини пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб. Речі, які вилучені в ході проведення обшуку в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив його задоволити.

Володільцем майна подано заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

З клопотання вбачається, що 24.06.2020 в ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «ERGO F180» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; скретчкарту від сімкарти НОМЕР_3 ; фотознімок у рамці ОСОБА_4 з іншими особами; грошові кошти в сумі 200 грн. серії та номеру КК9694967; пластикову карту від сімкарти НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «iPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_5 із сімкартою НОМЕР_6 . В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно, зазначене у клопотанні , відповідно до ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки зберегли на собі сліди вчиненого злочину і можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 24.06.2020 в ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «ERGO F180» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; скретчкарту від сімкарти НОМЕР_3 ; фотознімок у рамці ОСОБА_4 з іншими особами; грошові кошти в сумі 200 грн. серії та номеру КК9694967; пластикову карту від сімкарти НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «iPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_5 із сімкартою НОМЕР_6 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1