ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 489/3602/15-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/983/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 187, п.п.6,11,12
ч.2 ст.115, ч. 2 ст.353 КК України
У Х В А Л А
іменем України
10 грудня 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0003470за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_11 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.09.2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 27, п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч. 2 ст.353 КК України,
в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини
Цією ухвалою суду задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 по 10 листопада 2019 року включно.
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що підстав для зміни або скасування відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на теперішній час не вбачається, а більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, зважаючи на те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, раніше притягувались до кримінальної відповідальності, були безпосередніми виконавцями умисного вбивства. Вказані обставини свідчать про можливість ухилитись їх від суду, продовжити злочинну діяльність, а також вплинути на свідків та потерпілого.
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали
У поданих апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_8 (том 2 а.п. 6-10, 16- 18) просять ухвалу скасувати, змінити ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт. Посилаються на те, що тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації слід визначати ризики, передбачені ст. 177 КПК, інакше судові рішення щодо застосування продовження тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ та нормам КПК. ОСОБА_10 тривалий час утримується під вартою, тому суд зобов`язаний був розглянути питання доцільності продовження його перебування під вартою та можливості застосування альтернативних запобіжних заходів. Вважають, що прокурором не доведено існування ризиків, на які він постилається у клопотанні. Поза увагою суду залишилось те, що обвинувачений ОСОБА_10 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одружений, отже має соціальні зв`язки, які є міцними, має місце реєстрації в смт. Новоюріївка Новобузького району Миколаївської області, тому є підстави для обрання йому менш суворого запобіжного заходу. Крім того, суд незаконно продовжив тримання під вартою ОСОБА_10 на 62 дні, замість 60, як це передбачено вимогами кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 (том 2 а.п. 12-14) просить ухвалу скасувати, відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, прокурором не доведено ризиків, які б виправдовували тримання його під вартою, він протягом 5 років, тобто тривалий час утримується під вартою, що є порушенням його права на свободу, має матір похилого віку, яка після смерті батька залишилася сама без сторонньої допомоги. Крім того, суд незаконно продовжив тримання його під вартою більш як на 60 днів.

Позиції учасників апеляційного розгляду
У судовому засіданні обвинувачені та їх захисники апеляційні скарги підтримали з наведених у них підстав, прокурор проти задоволення апеляційних скарг заперечував.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_11 вказав на те, що що ухвалою Херсонського апеляційного суду від 10.12.2019 року змінено попередню ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 липня 2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та постановлено вважати цей строк продовженим до 06.09.2019 року. На думку захисника, вказана обставина є підставою для скасування ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.09.2019 року, оскільки суд продовжив строк тримання обвинувачених під вартою поза межами строку дії попередньої ухвали суду.

Оцінка Суду
Заслухавши доповідь судді, позиції сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.
Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Так, в суді першої інстанції перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003470 за обвинуваченням ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 353 КК України.
Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухваленням судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.
Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 бвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України -можливість переховування їх від суду.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - продовження злочинної діяльності підтверджується тим, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 раніше судимі за вчинення умисних злочинів, при цьому ОСОБА_11 раніше судимий 11.06.2001 року Одеським обласним судом за умисне вбивство при обтяжуючих обставинах до позбавлення волі строком на 15 років, звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю покарання у 2012 році, незадовго до вчинення нових злочинів, ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисних злочинів, в тому числі особливо тяжких, не працюють, законних джерел доходу не мають, що характеризує особи обвинувачених як таких, що схильні до систематичної злочинної діяльності.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у кримінальному провадженні не дослідженні всі докази, тобто на теперішній час триває судовий розгляд кримінального провадження по суті, що породжує ризик незаконного впливу обвинувачених на потерпілого та свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Посилання захисника ОСОБА_8 на те, що ОСОБА_10 має родину, постійне місце проживання, та посилання ОСОБА_11 на те, що він має матір похилого віку не зменшує вказаних ризиків.

З огляду на це, суд першої інстанції, об`єктивно врахувавши обставини справи та відомості про особи обвинувачених, прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, тому підстав для задоволення апеляційних скарг в частині звільнення обвинувачених з-під варти колегія суддів не вбачає.
Разом із тим, продовжуючи обвинуваченим строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до положень ч 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Цей строк має обчислюватись з дня постановлення ухвали.
Всупереч вказаним нормам закону суд продовжив строк тримання обвинувачених під вартою більш як на 60 днів до 10.11.2019 року включно, чим допустив порушення кримінального процесуального закону.

Виходячи наведеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги в цій частині задовольнити та змінити ухвалу суду в частині обчислення строку дії запобіжного заходу.

При цьому, посилання захисника ОСОБА_14 на те, що ухвалою Херсонського апеляційного суду від 10.12.2019 року змінено попередню ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 липня 2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та постановлено вважати цей строк продовженим до 06.09.2019 року, як на підставу для скасування ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.09.2019 року, не може бути прийнято до уваги, оскільки суд продовжив строк тримання обвинувачених під вартою в межах дії попередньої ухвали суду про тримання під вартою, яка на той час була чинною.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, п.3 ч.1 ст. 409, п.4 ч.1 ст.408, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.09.2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 27, п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч. 2 ст.353 КК України на 60 днів, тобто до 10.11. 2019 року (включно) змінити.

Вважати продовженим строк тримання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою на 60 днів, а саме з 10.09.2019 року по 08.11.2019 року включно.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2