КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 25.05.2020 року, у кримінальному провадженні № 0005341 від 22.07.2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено частково клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 239-2,ч. 2, 3, 4, 5 ст. 191 КК України, в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 гривень, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 15 липня 2020 року.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що органом досудового розслідування не було доведено, що заявлені ризики виправдовують тримання ОСОБА_9 під вартою та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, характеризуючих даних та майнового стану останнього, дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні є запобіжний захід у вигляді застави в межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисника ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування.

Зазначає, що одних лише припущень слідчого та прокурора щодо наявності ризиків недостатньо для винесення слідчим суддею ухвали про застосування запобіжного заходу, а конкретний ризик має бути доведений. Слідчий суддя дані вимоги проігнорував, що призвело до прийняття незаконного рішення. Захисник наголошує, що ризики передбачені п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеними, а обов`язки, що покладені на підозрюваного - незаконними, оскільки стороною обвинувачення не доведено всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що призвело до безпідставного обмеження прав і свобод ОСОБА_6 .

Сторона захисту також додає, що ОСОБА_6 повністю дотримується умов раніше застосованого запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні, немає наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не має попередніх судимостей, а його майновий стан не дозволяє внести завідомо непомірну заставу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисників, які підтримали вимоги апеляційної скарги, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може обґрунтовуватися виключно тяжкістю висунутого обвинувачення чи підозри.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів зазначених вимог слідчий суддя дотримався.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що Деснянським управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005341 відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 239-2,ч. 2, 3, 4, 5 ст. 191 КК України. Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтував його тим, що під час судового розгляду прокурором не було доведено, що більш м`які запобіжні заходи нездатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому з урахуванням характеризуючих даних про особу ОСОБА_6 дійшов висновку про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні органу досудового розслідування не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину, як зазначив суд, не можуть служити виключними підставами для ув`язнення підозрюваного.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави, який зможе запобігти його спробам переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя зобов`язав ОСОБА_6 прибувати до слідчого чи прокурора за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та роз`яснив наслідки невиконання обов`язків, зокрема те, що до підозрюваного може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді та вважає, що орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Твердження захисника, зокрема щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного, на які посилається захисник, і які на його думку не взято до уваги слідчим суддею, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Інші доводи, на які послався в апеляційній скарзі захисник є безпідставними та були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на переконання колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав для його скасування немає.

На думку колегії суддів, слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання в повній мірі дотримався підстав застосування запобіжного заходу та визначив цілі, які стоять за ним, а тому вірно застосував саме запобіжний захід у вигляді застави, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка говорить, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 25.05.2020 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 239-2,ч. 2, 3, 4, 5 ст. 191 КК України, в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 гривень, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 15 липня 2020 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3016/2020 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1