Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/755/20
Провадження № 1-в/553/187/2020
У Х В А Л А
Іменем України

12.06.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження мав професію слюсар - інструментальщик, не працював, раніше судимого:

-10.07.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука, Полтавської області за ст. 125 ч.2 КК України до 200 годин (покарання відбув).

-16.04.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука, Полтавської області за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу 850 грн. Ухвалою від 02.06.2016 року Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області штраф замінено покаранням у виді громадських робіт на строк 50 годин ( покарання не відбув).

По даній справі засуджено: 20.06.2017 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука, Полтавської області від 20 червня 2017 року за ч.2 ст. 121, ст.ст. 71,72 КК України на 9 років 6 місяців позбавлення волі;

Ухвалою від 06.05.2019 року Колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду вирок від 10.06.2017 року змінено, на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.12.2015 року по 06.05.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишено без змін,

про застосування умовно-дострокового звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення, в якому він просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука, Полтавської області від 20 червня 2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 Кримінального Кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. За ч. 1 ст. 185 Кримінального Кодексу України ОСОБА_4 виправдано. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднано покарання за попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука, Полтавської області від 16.04.2015 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 9 років 6 днів позбавлення волі. Строк покарання визначено рахувати з 11.12.2015 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення з 11.12.2015 року по день ухвалення вироку включно, з розрахунку за один день попереднього ув`язнення - два дні позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.05.2019 року апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_5 , прокурора відділу прокуратури Полтавської області залишити без задоволення; апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 задоволено частково; вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука, Полтавської області від 20 червня 2017 року щодо ОСОБА_4 - змінено; зменшено суму судових витрат, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 та стягнуто з нього на користь держави 736,56 грн.; на підставі статті 72 ч.5 КК України в редакції Закону № 838 від 26.11.2015 року ухвалено зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання час його перебування під вартою з 10.12.2015 року по 06.05.2019 року із розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі; в іншій частині вирок суду залишено без змін.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно характеристики, яка надана до суду адміністрацією закладу, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі останній з 10.12.2015 року.

Під час утримання в УВП (№23) м. Полтава характеризувався посередньо, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 26.06.2019 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії (№ 64). За період відбування покарання характеризується позитивно. Дотримується норм, що визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи. Стягнень не має, має три заохочення. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їхні законні вимоги. За станом здоров`я працездатний. Дотримується санітарно-гігієнічних норм. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Працевлаштований на виробництві установи в бригаді по пошиву одягу. До праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється вчасно. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою.

Зарахований до програми диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення" та "Правова просвіта". Заходи виховного характеру відвідує, робить для себе належні висновки.

Соціально-корисні зв`язки підтримує з матір`ю та дружиною шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки.

За характером спокійний, врівноважений. В середовищі засуджених не конфліктний, підтримує рівні відносини з засудженими позитивної спрямованості.

Вину у скоєному злочині визнає.

Виконавчі листи до установи не надходили.

Оцінка ступеня виправлення станом на 28.04.2020 року: Став на шлях виправлення.

Станом на 12.06.2020 року відбута частина строку покарання засудженого становить більше 2/3 призначеного судом покарання, кінець строку покарання 21.07.2021 року.

Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Проаналізувавши здобуті докази, вислухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення та підлягає умовно - достроковому звільненню, як особа, що відбула передбачену законом частину призначеного покарання на підставі ст. 81 КК України, тому подання слід задовольнити та засудженого умовно достроково звільнити від відбування покарання невідбутної частини.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , згідно ст. 81 КК України звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 1 місяць 9 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1