Справа № 646/3055/17
№ провадження 1-кп/646/88/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника- ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000423 від 02.03.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
10.08.1993 Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.3 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, 22.06.1994 звільнений від відбування покарання умовно-достроково;
23.03.2000 Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 05.07.2000 звільнений від подальшого відбування покарання Дзержинським районним судом м.Харкова на підставі ст. 4 Закону України « Про амністію» від 11.05.2000;
03.11.2005 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на підставі постанови Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14.09.2006 направлений до місць позбавлення волі для відбування покарання, 20.07.2007 звільнений від подальшого відбування покарання постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 12.07.2007 на підставі ст. 3 Закону України « Про амністію» від 19.04.2007;
12.08.2010 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
02.03.2012 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 263, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений по відбуттю строку покарання 02.03.2014
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
за участю обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :
01.03.2017 близько 23:00 ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання у кімнаті квартирі АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, в ході сварки з приводу негативної поведінки його знайомого ОСОБА_9 , діючи умисно, з умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи цього наніс декілька ударів кулаком в область обличчя ОСОБА_9 від яких останній впав на підлогу та більше не піднімався. Після цього, ОСОБА_8 ліг спати і 02.03.2017 близько 07:00 ОСОБА_8 прокинувся і виявив на підлозі в кімнаті ОСОБА_9 без ознак життя.В результаті нанесених ударів ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження а саме: черепно-мозкова травма у виді синців та саден на обличчі, синця на слизовій оболонці губи, крововиливи у м`які тканини голови, лінійного переломі кісток основи черепа, крововиливів під оболонки, в тканину та шлуночки головного мозку з очагами забою його, що призвело до набряку головного мозку з розвитком гострого порушення мозкового кровообігу і спричинила смерть ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні злочину не визнав, пояснив, що познайомився з ОСОБА_9 на точці продажу самогону приблизно за рік до подій, між ними склалися дружні стосунки, ОСОБА_9 , іноді у нього ночував. За два тижні до смерті, ОСОБА_9 попросився пожити у його кімнаті, на що він погодився. Разом з ОСОБА_9 вживали алкогольні напої. Він проживає у кімнаті комунальної квартирі АДРЕСА_1 . 01.03.2017 у вечірній час на кухні, разом з сусідом ОСОБА_10 , пили пиво. Приблизно о 21 годині додому повернувся ОСОБА_9 і, не прийнявши їх запрошення попити пиво, попрямував мимо кухні до кімнати. Він пройшов за ним. ОСОБА_9 сидів на дивані і розбувався. Він подумав, що той сильно п`яний, оскільки його обличчя було дуже червоне. Ніяких видимих тілесних ушкоджень у нього не було. На питання ОСОБА_8 , чому червоне обличчя, він сказав, що зранку розповість. ОСОБА_8 пішов далі пити пиво. Приблизно о 22 годині він зайшов до своєї кімнати і побачив, що ОСОБА_9 одягнутий вже спить на дивані, обличчям до стіни. Він ліг поруч на край дивану, увімкнув телевізор і заснув. Приблизно о 6-00 6-30 годині ранку наступного дня, він побачив, що ОСОБА_9 лежить на полу, ногами к трюмо, обличчям вниз. ОСОБА_8 торкнув його за плечі зрозумів що він мертвий. ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не спричиняв і наміру не мав, а тілесні ушкодження ОСОБА_9 , були спричиненні іншими невідомими особами за день до подій. Після, в судовому засіданні ОСОБА_8 повідомив, що приблизно за тиждень до подій що ОСОБА_9 розповідав йому, що був побитий неповнолітніми особами, прийшов до додому у порваному одягу, який чинила ОСОБА_9 його співмешканка ОСОБА_11 .
Не зважаючи на те, що ОСОБА_8 свою вину у вчинені злочину не визнав, його вина підтверджується наступними доказами. Показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_8 вони сусіди і проживають в одній комунальній квартирі АДРЕСА_1 , знайомі з 2014 року. Приблизно з лютого 2017 року в кімнаті ОСОБА_8 почав проживати чоловік на ім`я ОСОБА_12 . 01.03.2017, приблизно з 20 години, вони з ОСОБА_8 сиділи на кухні, пили пиво, в цей час прийшов постоялець ОСОБА_8 . ОСОБА_12 був високого зросту, середньої статури. ОСОБА_12 пройшов мимо кухні в напрямку кімнати ОСОБА_8 . ОСОБА_8 пішов за ним, запустив ОСОБА_12 до кімнати і повернувся. Вони продовжили пити пиво. На двох випили близько 2 літри. Десь о 21 або 22 годині розійшлися по своїм кімнатах. В квартирі того вечора нікого більше не було. Шуму він не чув, оскільки спати лягав в навушниках. Зранку, близько 7-30 годині наступного дня до нього в двері постукав ОСОБА_8 і попросив викликати швидку для свого друга, якому стало погано. Свідок зазначив, що ОСОБА_8 , коли п`яний стає агресивним, постійно конфліктує. Лягає спати у навушниках, оскільки в кімнаті ОСОБА_8 постійно шумно і якісь сварки.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні свідчила про те, що разом з обвинуваченим ОСОБА_8 вони сусіди, проживають в одній комунальній квартирі. Вночі, коли сталася подія, вона не ночувала вдома. Працює двірником. Коли вийшла на роботу, начальник повідомив, що у неї вдома щось трапилося. Прийшла додому, де вже були працівник поліції, вона дізналася, що в кімнаті у ОСОБА_8 було виявлено труп людини. Вона бачила як працівник поліції опитував ОСОБА_8 і ОСОБА_8 плутався у своїх показаннях. На ОСОБА_8 ніхто не кричав. Що саме говорив ОСОБА_8 не пам`ятає. В іншій кімнаті допитували сусіда ОСОБА_14 . Особу, що померла-особисто не знала, але часто бачила його у ОСОБА_8 в гостях, іноді він у нього ночував. Спільно час вони проводили в кімнаті у ОСОБА_8 . Також пояснила, що ОСОБА_8 зловживає спиртними напоями, проте по натурі є доброю людиною.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_8 вони мали стосунки (зустрічалися). Знає його близько 10 років. У 2017 році у них були тільки дружні відносини. ОСОБА_8 зловживав спиртними напоями, такі ж були і його знайомі, яких він приводив додому. Зі слів працівників поліції вона дізналася, що у ОСОБА_8 знайшли труп. Померлу особу особисто не знала, але їй відомомо, що потерпілий приблизно 3 місяці жив у ОСОБА_8 .
Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_9 її колишній чоловік, з яким вони розлучилися у грудні 2016 року. Зберігали нормальні відносини, мали спільну доньку, яку він відвідував. Його характеризувала, як спокійну, врівноважену людину. ОСОБА_9 вживав алкогольні напої, але нерегулярно. З обвинуваченим ОСОБА_8 не знайома. У лютому 2017 року ОСОБА_9 повідомив, що проживає у свого знайомого ОСОБА_17 біля цирку. 01.03.2017 вона розмовляли по телефону з ОСОБА_9 , а 02.03.2017 працівники поліції повідомили, що її колишнього чоловіка вбили. Труп впізнавала за фотознімками спочатку вона, потім його мати. Обличчя було в синцях, руки були синіми, шрам за вухом. ОСОБА_9 був середньої статури, спортом ніколи не займався.
Даними протоколу огляду трупу від 02.03.2017, який проведено з 09-10 по 10-20 год. та фототаблицею до нього, відповідно до даних яких за адресою: АДРЕСА_2 , в кімнаті на підлозі виявлено труп чоловіка одягнутого у брюки, светр, шкарпетки. Під головою трупу виявлено невелику кількість крові, пінистої рідини, що виділені з порожнини роту та з носу.
Даними протоколу огляду місця події від 02.03.2017, відповідно до даних якого оглянуто комунальну квартиру АДРЕСА_1 де у кімнаті виявлено труп чоловіка, який лежить на підлозі обличчям донизу, ногами в бік входу. Даними протоколу пред`явлення трупу для впізнання від 06.03.2017, відповідно до якого ОСОБА_18 впізнала особу покійного, як свого сина ОСОБА_9 , 1983 року народження.
Даними висновку судово-медичної експертизи № 573-дм/17, яка закінчена 21.03.2017, відповідно до якого на трупі ОСОБА_9 були виявлені наступні пошкодження- голови: черепно-мозкова травма у вигляді: синців та саден на обличчі, синця на слизовій оболонці губи, крововилива у м`які тканини голови, лінійного перелому кісток основи черепа, крововиливів під оболонки, в тканину та шлуночки головного мозку з очагами забія його; - кінцівок: синці на кінцівках. Черепно-мозкова травма, у виді: синців та саден на обличчі, синця слизовій оболонці губи, крововилива у м`які тканини голови, лінійного перелому кісток основи черепа, крововиливів під оболонки, в тканину та шлуночки головного мозку з очагами забою його, призвела до розвитку набряку головного мозку з розвитком гострого порушення мозкового кровообігу, що і стало причиною смерті ОСОБА_9 . Черепно-мозкова травма утворилась в період часу, який обчислюється першими годинами, після нанесення пошкоджень на голові, вказані пошкодження утворилися від неодноразової, не менш 4-х разів, ударно-травматичної дії тупих твердих предметів індивідуальні, властивості котрих в пошкодженнях не відобразились, і якими могли бути кулаки та ноги. За ступеням тяжкості, вказані пошкодження голови, що обумовили формування черепно-мозкової травми у виді: синців та саден на обличчя, синця на слизовій оболонці губи, крововилива у м`які тканини голови, лінійного перелому кісток основи черепа, крововиливів під оболонки, в тканину та шлуночки головного мозку з очагами забою його, носить ознаки тяжкого тілесного пошкодження, (згідно пунктам б,в,г пункту 2.1.3.-правил медичного встановлення ступеню важкості тілесних пошкоджень), як загрозливого для життя; інші пошкодження-синці на кінцівках - легкі тілесні пошкодження (згідно пункту 2.3.5.- правил судово-медичного встановлення ступеню важкості тілесних пошкоджень). Черепо-мозкова травма знаходиться у прямому зв`язку з настанням смерті гр-на ОСОБА_9 . Судово-медичних даних, що вказують на послідовність нанесення встановлених пошкоджень не мається. При нанесенні пошкоджень по голові потерпілий міг знаходитись в любому положенні; характер і розташування пошкоджень на голові дозволяють вважати, що удари по голові наносились справа, зліва та спереду. Після отримання черепно-мозкової травми у виді синців та саден на обличчі, синця на слизовій оболонці губи, крововилива у м`які тканини голови, лінійного перелому кісток основи черепа, крововиливів під оболонки, в тканину та шлуночки головного мозку з очагами забія його, як правило, смерть наступає в короткий проміж часу, що обчислюється - першими годинами, у зв`язку з чим потерпілий не міг здійснювати целенаправлені дії в повному обсязі. Характер пошкоджень говорить про те, що вони маловірогідно утворились при падінні ОСОБА_19 з висоти власного росту як при приданні тілу прискорення так і без нього. Будь-яких ознак, що вказують на те, що мало місце переміщення потерпілого при судово- медичної експертизі не встановлено. Синці на кінцівках, вірогідно могли утворитись і при самообороні та опору. При судово-токсикологічної експертизи крові від трупу було виявлено етиловий спирт з кількості-1,27%о, що відповідає його змісту при легкому алкогольному сп`янінні. Даними протоколу слідчого експерименту, проведеного 03.03.2017 за адресою: м.Харків, вул. Дмитрівська, 14, за участі експерта ОСОБА_20 , та відеозапису слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_8 , у присутності свого захисника, показав механізм нанесення тілесних ушкоджень та пояснив, що наніс ОСОБА_9 всього три удари. Після чого за допомогою статиста він показав, як він їх наносив. Так, ОСОБА_8 стояв навпроти ОСОБА_21 на відстані витягнутої руки. В цей час він наніс ОСОБА_21 2 удари кулаком правої руки в лобну область зліва, одразу після цього наніс один удар кулаком лівої руки в лобно-вісочну область з права. Зі слів ОСОБА_8 після даних ударів ОСОБА_21 впав на підлогу, на спину. Також в ході слідчого експерименту ОСОБА_8 зазначив, що при поверненні до кімнати він побачив, що ОСОБА_9 знудило на диван та він справляв нужду на диван. На зауваження ОСОБА_9 став його ображати, нецензурно лаятися і намагатися нанести удар. Знаючи, агресивний характер ОСОБА_9 в нетверезому стані, він першим став наносити йому удари. Даними висновку експерта № 39/573-дм/17, яка закінчена 04.04.2017, відповідно до якого враховуючи дані про трупні явища з протоколу огляду місця події та трупу, смерть гр-на ОСОБА_9 настала за 4-6 годин до проведення огляду трупу на місті пригоди. Дані про локалізацію, характер та кількість пошкоджень отримані при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_8 , не суперечать даним отриманим при експертизі трупа гр-на ОСОБА_9 . Даними постанов про визнання речовими доказами одягу та взуття, вилученого у ОСОБА_8 та трупу ОСОБА_9 , які були оглянуті в судовому засіданні. Даними висновків експерта № 519-И/17 та 520-И/17, відповідно до яких кров ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемагглютининами анти-А та анти-В. На спортивній кофті та брюках, вилучених у ОСОБА_8 виявлена кров людини, встановити групову належність якої встановити не представилося можливим із-за впливу предмету носія. Даними висновку експерта № 521-И/17 від 13.03.2017, відповідно до якої на парі полуботинок (лівому та правому), які вилучені у ОСОБА_8 виявлено сім буровато коричневих плям, на чотирьох з яких виявлено кров людини, в якій виявлено антиген Н. Тому експерт прийшов до висновку, що походження крові у вказаних об`єктах від людини з групою крові О з ізогемагглютинінами анти-А та анти-В, яким може бути потерпілий ОСОБА_9 не виключається. На інших плямах, виявлено кров людини, в якій виявлено антигени А и Н. Походження цієї крові від однієї людини з групой А з ізогемагглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, не виключається, і від потерпілого ОСОБА_9 виникнути не могла. Однак, не можна виключати можливість походження антигена Н в цих об`єктах і за рахунок домішки крові гр-на ОСОБА_9 . На підставі аналізу та оцінки наведених і досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає, що вину обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Невизнання обвинуваченим своєї вини, суд розцінює як бажання уникнути передбаченого законом покарання, оскільки його винуватість підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні. Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснював наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 тим, що його за день або в день події побили невідомі особи, припускав, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 міг отримати в результаті дорожньо транспортної пригоди. В подальшому зазначив, що за п`ять сім днів до смерті ОСОБА_9 прийшов до дому побитий, розказував про те, що його побили неповнолітні особи.Про обставини побиття ОСОБА_9 невідомими особами за п`ять днів до смерті ОСОБА_8 свідчив також під час слідчого експерименту в ході досудового розслідування. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 посилався на показання своєї співмешканки, яка нібито йому повідомила про те, що бачила і знає, хто побив ОСОБА_9 . Проте, будучі допитаною у судовому засіданні у якості свідка, ОСОБА_15 дані показання спростувала, зазначивши що особисто ОСОБА_9 не знала, очевидцем побиття ОСОБА_9 не була і ніколи про це не говорила. Вона лише чула «на самогонній точці» від ОСОБА_22 , який вже помер, що нібито ОСОБА_9 хтось біля «Дитячого миру» побив. Про те, коли це сталося невідомо. У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначив, що бачив, як ОСОБА_9 , не хитаючись, повільно пройшов мимо кухні, де він знаходився з ОСОБА_8 , до кімнати. У судовому засіданні ОСОБА_8 зазначив про те, що обличчя у ОСОБА_9 ,, який сидів на дивані і знімав взуття, було почервонілим і не зазначав про наявність у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Про те, як вбачається з протоколу огляду трупа під головою трупу виявлено невелика кількість крові (з порожнини роту та з носу), в описовій частині судово медичного висновку зазначено, що на обличчі ОСОБА_9 підсохла кров, на обличчі синці та садна. Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні про те, що причиною смерті ОСОБА_9 є спричинення останньому тілесних ушкоджень іншими особами за декілька днів до його смерті, свого підтвердження не знайшли і спростовуються також висновками експерта № 573-дм/17 від 21.03.2017 та № 39/573-дм/17 від 04.04.2017, де зазначено, що черепно-мозкова травма утворилась в період часу, який обчислюється першими годинами, після нанесення пошкоджень на голові, вказані пошкодження утворилися від неодноразової, не менш 4 -х разів, ударно-травматичної дії тупих твердих предметів індивідуальні, властивості котрих в пошкодженнях не відобразились, і якими могли бути кулаки та ноги. Після отримання такої черепно мозкової травми потерпілий не міг здійснювати цілеспрямовані дії в повному обсязі. В судовому засіданні сторона захисту просила визнати протокол слідчого експерименту недопустимим доказом оскільки слідчий експеримент проведений не за місцем знаходження трупу і показання в ході слідчого експерименту отримані внаслідок тортур, застосованих до ОСОБА_8 . Крім того, в своїх показаннях в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що у слідчому експерименті приймав участь статист значно нижчий ніж ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_8 зазначив, що його зріст 171 см. Зріст ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичного експерта -185 см. Судом встановлено з даних відеозапису слідчого експерименту, що статист вище зростом ніж ОСОБА_8 . Але, візуально різниця не значна. Проте допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 , яка підтвердила висновки, викладені в судово медичних експертизах, пояснила, що зміна зросту статиста не може вплинути на результати висновку. Вплинути може механізм нанесення, кількість ударів, предмет та засіб. Якщо статист буде вище за зростом, зміниться тільки траєкторія, а не механізм. Також зазначила, що при нанесенні пошкоджень по голові потерпілий міг знаходитися в любому положенні, характер та розташованість пошкоджень на голові дозволяють вважати, що удари по голові наносилися справа, зліва та спереду. Локалізація та кількість ударів, які показав в ході слідчого експерименту ОСОБА_8 не суперечать даним, отриманим в ході експертизи ОСОБА_9 . Також експерт зазначила, що під час слідчого експерименту ОСОБА_8 показання давав вільно, тиск на нього не чинився. Так, як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього від 03.03.2017, він був складений слідчим після допиту ОСОБА_8 в якості підозрюваного, у присутності двох понятих, експерта, захисника підозрюваного на території ХОБСМЕ біля будинку АДРЕСА_3 , в ході якого ОСОБА_8 розповів про обставини конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_9 у кімнаті за місцем його проживання, за допомогою статиста, показав механізм нанесення ударів кулаком в область обличчя. Зазначений протокол відповідає вимогам ст. 240 КПК України, відповідно до якої з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Проведення слідчого експерименту не за місцем вчинення злочину, не є підставою для визнання даного протоколу неналежним доказом, оскільки саме слідчий приймає рішення про місце проведення слідчого експерименту. Як вбачається з звукозапису, клопотань до слідчого про проведення слідчого експерименту у кімнаті, де було вчинено злочин, сторона захисту та інші учасники не заявляли. Також не знайшли підтвердження під час судового розгляду повідомлення ОСОБА_8 про те, що відносно нього оперативними працівниками Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області застосовувалися заходи примусового впливу (тортури), внаслідок яких, він був змушений надавати покази на підтвердження свої вини у вчиненні умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_9 . Оскільки ОСОБА_8 самостійно не звертався до органу досудового розслідування з заявою про вчинення відносно нього злочину у виді застосування тортур, в результаті яких він вимушений був свідчити проти себе, таке повідомлення до Державного бюро досудових розслідувань було направлено судом. Відомості було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2020 за № 0000035. Відповідно до повідомлення Територіального управління державного бюро розслідувань кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 10.01.2020 щодо застосування працівниками Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області до обвинуваченого ОСОБА_8 заходів фізичного та психологічного впливу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження В ході досудового розслідування твердження ОСОБА_8 щодо застосування до нього тортур та психологічного впливу збоку працівників Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області свого підтвердження не знайшли, кримінальне провадження закрито. Таким чином, аналіз та оцінка доказів, які суд вважає належними та допустимими, свідчать про те, що даний злочин скоєно обвинуваченим ОСОБА_8 , а показання обвинуваченого ОСОБА_8 не відповідають фактичним обставинам справи і є надуманими і таким, як намагання уникнути покарання за вчинений злочин. Обставин, що пом`якшують, в силу ст. 66 КК України, та обтяжують покарання, в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не одружений, на момент злочину не працював, стійких соціальних зав`язків не мав, не працює, вів антисоціальний спосіб життя, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 315 ОСОБА_8 страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості та на синдром залежності внаслідок вживання алкоголю. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з того, що відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання суд враховує, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , фактичні обставини справи, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, що він вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжкого. У зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 , необхідно призначити покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі на певний строк. Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів. Строк відбування покарання ОСОБА_8 , суд вважає правильним рахувати з моменту його затримання, а саме з 02.03.2017 року відповідно до протоколу його затримання. Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (№ 2046-VIII від 18.05.2017), ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 КК України, суд вважає правильним, до часу, який передував дню набрання чинності вказаним Законом, застосувати положення ч.5 ст.72 КК України, у редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII , що діяла до 21.06.2017. Так, відповідно до п. ґ ч. 5 ст. 75 КК України (у ред. Закону України від 26.11.2015 № 838-VIIІ) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Таким чином, строк перебування ОСОБА_8 в установі попереднього ув`язнення на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду даного кримінального провадження у Червонозаводському районному суді м. Харкова і до його, підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Судові витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого. З метою забезпечення виконання вироку суд вважає правильним запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили. Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376, 484, 485 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з 02.03.2017. Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред.Закону 838- VIII), строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі з 02.03.2017 по 17.04.2020. До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити у вигляді тримання під вартою. Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у прибуток держави витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 425 від 29.03.2017 у розмірі 2201,00 грн. Речові докази у справі: Паперовий мішок із спортивною кофтою, паперовий мішок зі спортивними брюками, картонну коробка з ботинками- повернути ОСОБА_8 . Ватні тампони зі змивами з рук, ватні тампони зі змивами РБК з підлоги, паперовий конверт з залишками ґрунту, конверти з нігтьовими зрізами та зрізами волосся - знищити. Картонну коробку з ботинками, картонну коробку з кофтою, картонну коробка з брюками, труси, носки, шорти, мобільний телефон «Nokia»- повернути ОСОБА_18 . На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня проголошення вироку. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати не пізніше наступного дня після проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1