"23" грудня 2019 р. Справа № 363/5359/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року м. Вишгород
Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгород клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 21.12.2019 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001155 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -
Клопотання надійшло до суду 21.12.2019р.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, адвоката, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2019 року до Вишгородського районного суду Київської області звернувся слідчий СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна.
Вивчивши клопотання із долученими до нього документами встановлено, що у провадженні СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 21.12.2019р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0001155, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.12.2019р. до Вишгородського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від молодшого інспектора Водної поліції сектору превенції Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про те, що під час патрулювання акваторії Київського водосховища в с. Сухолуччя Вишгородського району Київської області виявлено рибацьке судно (баркас) з ознаками підробки номерів на двигуні марки «Suzuki» DF 150.

20.12.2019р. слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області проведено огляд місця події, а саме: в межах акваторії Київського водосховища прибережної території урочище «Острів», що знаходиться в с. Сухолуччя Вишгородського району Київської області.

В ході огляду місця події,який проводився в період часу з 15:20 год. по 16:00 год. зазначеної прибережної території виявлено та вилучено: рибацьке судно «Гайдамака» сірого кольору з двигуном марки «Suzuki» DF 150 в районі ідентифікаційних номерів № НОМЕР_1 виявлені механічні пошкодження у вигляді затертості, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснив вихід на територію акваторії Київського водосховища.

В ході досудового розслідування встановлено, що рибацьке судно «Гайдамака» сірого кольору з двигуном марки «Suzuki» DF 150 ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 , належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пояснення ОСОБА_5 рибацьке судно «Гайдамака» сірого кольору з двигуном марки «Suzuki» DF 150 ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями у вигляді потертості в районі номеру двигуна, придбала в 2018 року в м. Ржищів Київської області.

21.12.2019р. у зв`язку з тим, що рибацьке судно «Гайдамака» сірого кольору з двигуном марки «Suzuki» DF 150 ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 в даному випадку має ознаки знаряддя вчинення злочину, а саме: ймовірно з підробними номерами двигуна, містить на собі сліди кримінального правопорушення у зв`язку з чим відповідає критеріям ст. 98 КПК України визнаний речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.

Вищезазначене рибацьке судно «Гайдамака» сірого кольору з двигуном марки «Suzuki» DF 150 ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 має суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, оскільки використовувався зловмисниками під час вчинення кримінального правопорушення, тобто є знаряддям злочину, містить на собі його сліди, крім того потребує подальшого дослідження в ході проведення судових експертиз зокрема судової авто технічної експертизи з метою встановлення наявності слідів підробки номеру двигуна, який використовувався в межах акваторії Київського водосховища в с. Сухолуччя Вишгородського району Київської області.
Слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Адвокат власника майна, у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачи майна.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

У поданому слідчим клопотанні, метою та підставами накладення арешту на майно, зазначено необхідність збереження рибацького судна, як речового доказу, на якому можуть міститься сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме підробки номерів на двигуні, що є важливим доказом у кримінальному провадження та в разі не збереження рибацького судна, орган досудового розслідування втратить можливість встановити обставини кримінального правопорушення.
Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу на те, що рибацьке судно «Гайдамака» сірого кольору з двигуном марки «Suzuki» DF 150 ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 має суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, оскільки використовувався зловмисниками під час вчинення кримінального правопорушення, потребує подальшого дослідження в ході проведення судових експертиз зокрема судової авто технічної експертизи з метою встановлення наявності слідів підробки номеру двигуна, а тому має ознаки знаряддя вчинення злочину та відповідає вимогам ст. 98 КПК України, визнаний речовим доказом та потребує збереження.
Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи № 2,4,7,11 до Конвенції.
Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами, міжнародного права.
Аналізуючи подане клопотання разом із наданими доказами, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого містить належне обґрунтування обмеження права власності, оскільки воно являються доказом злочину, а саме зберегло на собі його сліди та містить інші відомості (інформацію) які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також може слугувати доказом у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, в своїх рішеннях акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципів верховенства права, що виключає свободу свавілля. Будь-яке втручання держаного органу у право на мирне володіння майном, повинно забезпечувати справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи.
Однак, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні, оскільки накладення арешту на рибацьке судно, шляхом заборони користування та розпорядження, може містити ознаки втручання у господарську діяльність

На теперішній час, згідно з витягом з Єдиного держаного реєстру досудових розслідувань за № 0001155 від 21.12.2019р. порушено кримінальне провадження за ст. 290 КК України, із долучених до клопотання документів, зокрема повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 20.12.2019р., протоколу огляду місця події від 20.12.2019р. з ілюстрованою таблицею, постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 21.12.2019р. та враховуючи доведеність необхідності збереження речового доказу вказаного у клопотанні, виходячи із розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на рибацьке судно, шляхом заборони його відчуження, таким чином, до часткового задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на рибацьке судно «Гайдамака», сірого кольору, з двигуном марки «Suzuki DF 150», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Повернути рибацьке судно «Гайдамака», сірого кольору, з двигуном марки «Suzuki DF 150», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 - його власнику.
В задоволені інших вимог відмовити.
Копію ухвали направити до Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області, Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратуру.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, у відповідності до вимог ст. 309 КПК України.
Повний текст ухвали проголошений 24.12.2019р. о 10-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1