Справа № 501/1025/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року Овідіопольський райсуд Одеської області в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачуваного ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження за №0000911 від 22.07.2016 року з обвинувальним актом та цивільний позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_6 , про стягнення моральної та відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.115 ч.2 п.6 КК України,

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачуваний та цивільний відповідч ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11

потерпіла та цивільна позивачка ОСОБА_8 , та її представник адвокат ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2016 року о 23-00 годині біля кафе-бару «Чорна Каракатиця», що розташоване по вул. Пляжна 29/3 в м.Чорноморську (кол.Іллічівськ) Одеської області, ОСОБА_6 зустрівся з колишнім співслужбовцем по роботі в охоронному агентстві «СОБ» ОСОБА_12 . В процесі розмови ОСОБА_6 і ОСОБА_12 сіли до службового автомобілю охоронного агентства «СОБ» марки ВАЗ-2112, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований біля кафе-бару «Чорна Каракатиця». ОСОБА_6 сів на переднє водійське сидіння, а ОСОБА_12 - на переднє пасажирське. Також з ними на задні сідіння автомобіля сів ОСОБА_13 . В процесі розмови ОСОБА_6 дістав зі своєї сумочки (барсетки) пристрій травматичної дії (пістолет) марки «Вій» і не знаючи про те, що патрон знаходиться в патроннику, пістолет знятий з запобіжника, зведений курок, почав ним бавитись, чим легковажно розраховував на відвернення тяжких наслідків, при цьому ОСОБА_6 , будучи особою, яка пройшла огневу підготовку та знав технічні характеристики зброї, мав реальну можливість передбачити суспільно небезпечні наслідки своїх дій, але не зважаючи на це ОСОБА_6 здійснив один постріл з зазначеного пістолета (пристрою) в голову ОСОБА_12 . В результаті пострілу ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді пошкодження кісток черепа і розриву твердої мозкової оболонки головного мозку, розтрощення головного мозку в обох лобних частках головного мозку. Потерпілий ОСОБА_12 був доставлений до реанімаційного відділення державного закладу «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті» МОЗ України. 27 липня 2016 року, приблизно о 09.00 годині, в реанімаційному відділенні лікарні ОСОБА_12 від отриманого поранення помер.
Вказаними злочинними діями, ОСОБА_6 скоїв вбивство, вчинене через необережність, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України.

Вказаних висновків колегія суддів дійшла провівши судовий розгляд відповідно до ст.94 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково та пояснив, що дійсно 21 липня 2016 року о 23-00 годині біля кафе-бару «Чорна Каракатиця», що розташоване по вул. Пляжна 29/3 в м.Чорноморську Одеської області, він зустрівся з колишнім співслужбовцем по роботі в охоронному агентстві «СОБ» та своїм товаришем ОСОБА_12 . В процесі розмови він і ОСОБА_12 сіли до службового автомобілю охоронного агентства «СОБ» марки ВАЗ-2112, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований біля кафе-бару «Чорна Каракатиця». Він сів на переднє водійське сидіння, а ОСОБА_12 - на переднє пасажирське. В процесі розмови ОСОБА_6 дістав зі своєї сумочки (барсетки) травматичний пістолет марки «ВІЙ» і не знаючи про те, що патрон знаходиться в патроннику, пістолет знятий з запобіжника, зведений курок, став крутити пістолетом на спускової скобі, а саме здійснював обертальні рухи пістолету правої руки, вказівного пальцю, кістю правою руки, з фіксацією пістолету в долоні на кожному оберті. В результаті зазначених необережних дій відбувся постріл мимоволі в напрямку голови ОСОБА_12 . Після чого він перелякавшись того, що відбулось, вискочив з автомобілю та побіг за допомогою, а на далі прослідував до лікарні за своєму автомобілю за автомобілем в якому визли постраждалого ОСОБА_12 . З лікарні він поїхав шукати крошові кошти для оплати мединої допомоги постраждалому. В результаті пострілу потерпілому дійсно були спричинені тілесні ушкодження в обличчя, внаслідок цих дій ОСОБА_12 помер в лікарні. Він пройшов огневу підготовку та знав технічні характеристики зброї. Між ним та ОСОБА_12 не було неприязних стосунків.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 . ОСОБА_6 визнав частково.

Також, ОСОБА_6 зазначив, щиро кається у скоєному, усвідомив наслідки своїх дій, дуже жалкує, не хотів таке вчиняти.

Крім показів обвинуваченого ОСОБА_6 його вина підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд відповідно до ст.ст. 85,86 КПК України вважає належними та допустимими.

Показами потерпілої ОСОБА_8 з яких слідує, що її чоловік ОСОБА_14 працював в охоронній фірмі «СОБ». 21 липня 2016 року чоловік пішов на свою зміну. Вже десь о півночі їй подзвонили працівники «СОБ» і сказали, що її чоловік у лікарні з пораненням голови. Вона приїхала до лікарні і дізналась, що в її чоловіка вистрелив ОСОБА_6 . Через декілька днів її чоловік помер, не прийшовши до тями. Їй нічого не відомо про борг ОСОБА_6 її чоловікові. Підтримує вимоги свого цивільного позову, просить їх задовольнити. Просить призначити обвинуваченому саму сувору міру покарання.
Показами свідка ОСОБА_13 з яких слідує, що він знайомий з ОСОБА_6 взаємовідносини добрі. 21 липня 2016 року, з ранку він зустрівся з ОСОБА_6 , який знаходився за кермом автомобілю «BMW» чорного кольору. Разом з ОСОБА_6 вони поїхали в населений пункт смт.Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, де займались ремонтом вантажного автомобіля, на якому працював ОСОБА_6 . Весь день вони були в авто-гаражі (стоянці). Він бачив, як ОСОБА_6 користувався пістолетом ( стріляв з пістолета по банках, давав свій пістолет і іншим чоловікам, які були в гаражі, а ті теж стріляли по банках). Після цього він з ОСОБА_6 їздили в населений пункт село Малодолинське, міста Чорноморська (кол Іллічівськ) Одеської області до знайомих ОСОБА_6 . В цю ж добу, десь о 23-00 годині вони приїхали до кафе «Чорна Каракатиця», що на міському пляжі м.Чорноморська Одеської області. Біля кафе «Чорна Каракатиця» ОСОБА_6 зустрівся зі своїми знайомими, серед яких був і потерпілий. Він бачив, як ОСОБА_6 сів на водійське сидіння службового автомобіля охоронної фірми «СОБ», а ОСОБА_12 - на переднє пасажирське. Він ( ОСОБА_15 ) теж сів до салону зазначеного автомобіля на заднє сидіння. ОСОБА_6 розмовляв з потерпілим, вони не сварились, сиділи напівповернутими один до одного обличчям . Під час розмови ОСОБА_6 крутив на вказівному пальці пістолет. При цьому потерпілий вів себе спокійно . Він почув хлопок, але не зрозумів, що це був постріл, не звернув уваги на потерпілого, крові не бачив, і зразу ж вийшов із автомобілю. Після того, як він вийшов із салону автомобіля, то слідом вийшов ОСОБА_6 , який побіг у бар, з приміщення бару вийшов ОСОБА_16 , сів за кермо службового автомобіля охоронної фірми «СОБ» і поїхав з потерпілим до лікарні. Він разом з ОСОБА_6 на його ( ОСОБА_6 ) автомобілі поїхали слідом. Приїхали до лікарні. ОСОБА_6 пішов дізнатись, що там з потерпілим, але одразу ж повернувся, сказав, що потрібні гроші. Він ( ОСОБА_15 ) сів за кермо автомобіля ОСОБА_6 і вони поїхали до його (Таскаракова) матері в смт.Великодолинське, але у матері грошей не було. Вони поїхали до дому ОСОБА_6 в с.Дальник, ОСОБА_6 пішов в дім і через деякий час вийшов до автомобіля, сів за кермо і вони поїхали. ОСОБА_6 сказав, що він їде в Ізмаїльський район до батьків. Він ( ОСОБА_15 ) сказав, що не поїде з ОСОБА_6 В смт.Овідіополь. Він вийшов із автомобіля і на попутному транспорті добрався до себе додому. Після тих подій він особисто з ОСОБА_6 не спілкувався.
Показами свідка ОСОБА_17 , з яких слідує, що він працював в охоронній фірмі «СОБ», 21 липня 2016 року приблизно о 22 - 23 годині він разом з іншими працівниками охоронної фірми «СОБ» - ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 перебували в районі міського пляжу, біля кафе «Чорна Каракатиця» міста Чорноморськ Одеської області. Біля бару вони зустріли ОСОБА_6 , який раніше працював в охоронній фірмі «СОБ». ОСОБА_6 приїхав до бару на своєму автомобілі «BMW» чорного кольору. Він бачив, що ОСОБА_21 спілкувався з ОСОБА_22 . Розмова між ними була спокійною. Потім ОСОБА_23 сів в салон службового автомобіля охоронної фірми «СОБ» - на переднє водійське сидіння, ОСОБА_21 - на переднє пасажирське, а ОСОБА_13 - на заднє. Через деякий час він почув хлопок, подумав, що це в приміщенні бару. Він зайшов в бар, але там все було нормально. Він вийшов з приміщення бару та побачив, що з салону службового автомобіля охоронної фірми «СОБ» вийшов ОСОБА_24 . Він запитав у нього що трапилось. ОСОБА_13 відповів, що все нормально. Потім він побачив, що із салону цього ж автомобіля, з переднього водійського сидіння вийшов ОСОБА_6 , який нагнувся, та щось шукав. Потім ОСОБА_6 побіг в бар, шукав ОСОБА_25 , останній ( ОСОБА_16 ) вийшов із бару і підбіг до службового автомобіля, а він ( ОСОБА_26 ) слідом за ним. Коли ОСОБА_16 відкрив передні пасажирські двері, то він побачив ОСОБА_27 , який сидів з опущеною головою, а з голови текла кров. ОСОБА_16 сів за кермо службового автомобіля, а він сів на заднє сидіння і вони поїхали в лікарню. Коли вони були у лікарні, то він бачив там ОСОБА_6 . В лікарні ОСОБА_21 помер, не прийшовши до тями.
Показами свідка ОСОБА_28 , з яких слідує, що він працював в охоронній фірмі «СОБ» і особисто був знайомий з ОСОБА_23 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Знав, що між ОСОБА_23 з одного боку і ОСОБА_29 , ОСОБА_31 з іншого боку склались неприязні відносини. ОСОБА_21 та ОСОБА_16 говорили, що ОСОБА_23 та померлим були цивільно-правові відносини, але подробиці цієї ситуації йому не відомі. ОСОБА_23 часто «шуткував», брав свій травматичний пістолет, перероблений з пістолета «ПМ», та необережно їм користувався.
Показами свідка ОСОБА_32 , з яких слідує, що дійсно вона перебуває у шлюбі з обвинуваченим ОСОБА_6 , вона була знайома з померлим ОСОБА_29 , відносини між їх сім`єю та сім`єю ОСОБА_33 були добрі. вона знала, між померлим та її чоловіком ОСОБА_6 були цивільно-правові правовідносини.
Показами свідка ОСОБА_34 з яких слідує, що він на 21 липня 2016 року працював в охоронній фірмі «СОБ» з ОСОБА_35 , ОСОБА_18 , ОСОБА_36 . Раніше в охоронній фірмі «СОБ» працював ОСОБА_37 . 21 липня 2016 року десь о 22-00 годині він, на службовому автомобілі «ВАЗ», разом з ОСОБА_38 під`їхали до бару «Чорна Каракатиця», що в районі міського пляжу. Біля бару «Чорна Каракатиця» він побачив ОСОБА_39 , ОСОБА_33 та ОСОБА_40 . ОСОБА_23 і ОСОБА_27 пили каву і спокійно спілкувались. З дозволу старшого зміни ОСОБА_27 він поїхав до основного офісу, щоб відпочити. Десь через 40 хвилин йому зателефонував ОСОБА_41 , який повідомив, що треба терміново їхати до лікарні. Він одразу ж поїхав до прийомного покою лікарні де підійшовши до службового автомобіля охоронної фірми «СОБ», відкрив передні пасажирські двері та побачив ОСОБА_27 , який сидів на сидінні з опущеною головою. В голові ОСОБА_27 була рана та він весь був у крові. Він ( ОСОБА_42 ) взяв ОСОБА_27 на руки і відніс на каталку. Він бачив, що в салоні автомобіля все перевернуто «вверх дном». ОСОБА_6 він не бачив . При ньому він бачив, що ОСОБА_6 халатно відносився до користування зброєю, постійно його крутив. Про цивільно-правові правовідносини між ОСОБА_6 та померлим він не знав . Конфлікту між ними він не бачив .
Показами свідка ОСОБА_43 з яких слідує, що 21 липня 2016 року, він, як охоронець кафе « ОСОБА_44 », знаходився на робочому місці, біля вхідних дверей у зазначеному кафе. Він бачив, що до кафе під`їхали два автомобілі охоронної фірми «СОБ». Він особисто знайомий з ОСОБА_16 та ОСОБА_45 . Приблизно о 23-00 годині до кафе під`їхав на автомобілі «BMW» ОСОБА_23 зі своїм товаришем. Потім він бачив, як ОСОБА_23 і ОСОБА_21 сіли в салон службового автомобіля. ОСОБА_23 сів на водійське сидіння, а ОСОБА_21 - на переднє пасажирське. Товариш ОСОБА_23 сів на заднє сидіння. Він почув хлопок і не зрозумів звідки. Через 5-7 хвилин після хлопка з автомобіля вийшов товариш ОСОБА_23 , який підійшов до незнайомих громадян, підкурив цигарку і став спілкуватись з ними, вів себе спокійно. Десь через хвилин 5 з автомобілю вийшов ОСОБА_23 , який став кликати ОСОБА_25 , говорив, що треба їхати в лікарню. ОСОБА_16 сів за кермо автомобіля, і в той момент він ( ОСОБА_46 ) побачив ОСОБА_27 , який сидів на передньому сидінні з похиленою головою. ОСОБА_23 зі своїм товаришем теж поїхали від кафе. Обстановка та взаємовідносини між ОСОБА_47 та померлим були спокійні, конфлікту він не чув.
Показами свідка ОСОБА_48 з яких слідує, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_47 та ОСОБА_49 , взаємовідносини між ними були нормальними на 21 липня 2016 року він вже не працював в охоронній фірмі «СОБ» .
Показами свідка ОСОБА_50 , з яких слідує, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_47 та ОСОБА_49 , взаємовідносини між ними були добрі. ОСОБА_6 є братом дружини.
Протоколом огляду місця події від 22.07.2016 та фото таблицею та планом схемою місця скоєння кримінального правопорушення, з яких видно місце розташування службового транспортного засобу фірми «СОБ» сліди бурого кольору, які перебувають на передньому пасажирському сидінні в салоні та на самому автомобілі, в ході огляду були вилучені одна гільза калібру 9 мм, змиви речовини бурого кольору, 2 відбитку пальців рук; також відображений путь (маршрут ) від місця скоєння противоправних дій до лікарні (т.1 а.с.95-101).

Оглянутими та долученим речовими доказами у вигляді - однієї гільзи калібру 9 мм, змивів речовини бурого кольору, 2 відбитків пальців рук (т.1 а.с.102).

Протоколом огляду трупа ОСОБА_12 від 25.07.2016, з якого видно тілесні пошкодження на трупі (т.1 а.с.103-104).

Висновком судового експерта № 127 від 17.09.2016 року, в якому зазначається, що при дослідженні трупа гр. ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: одна рана в лобної області зліва, крововилив в підлеглих м`яких тканинах голови в лобно-тім`яної області зліва та в центрі і в правій скроневе - тім`яної області, один дірчатий перелом лобної кістки зліва на висоті 166,0 см від рівня стоп та на 2,5 см до переду від вінцевого шва та переломи інших кісток склепіння черепа, дірчасті переломи в передніх черепних ямках з обох сторін від півнячого гребеня, розриви твердої мозкової оболонки головного мозку з крововиливами над та під оболонкою, крововиливи під м`якими мозковими оболонками головного мозку, контузійні крововиливи з розтрощенням головного мозку в обох лобних частках головного мозку; крововиливи верхнього повіку правого ока та обох повік лівого ока. Морфологічні особливості рани лобної області та дірчастого перелому лобної кістки, які відповідають один одному по локалізації, а також характер ушкодження оболонок та речовини головного мозку свідчать про те, що дані тілесні ушкодження утворилися одночасно від одноразової дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, чим могла бути куля; тобто рана та дірчастий перелом лобної області зліва за своїми морфологічними ознаками є вхідним вогнепальним ушкодженням. Переломи інших кісток черепа утворилися внаслідок ударної та гідродинамічної в замкнутому просторі, що є порожнина черепа; виявлені дірчасті переломи в передніх черепних ямках з обох сторін від півнячого гребеня та крововиливи повік обох очей за своїми морфологічними ознаками вказують на те, що вони утворилися від середини назовні внаслідок гідродинамічної та «вибухової дії», і можуть умовно бути вихідними отворами, через які назовні могли «вийти» якісь фрагменти травмую чого предмету (кулі). Відсутність типового вихідного отвору і «типової» кулі із металу в порожнині черепа, характер виявлених ушкоджень кісток черепа та головного мозку, виявлені дрібні часточки темного кольору в речовини головного мозку та дані медично-криміналістичного дослідження, при якому в ділянці дірчастого перелому виявлені нашарування речовини чорного кольору подібного до полімеру, свідчать про те, що у ОСОБА_12 було одне вогнепальне, кульове, проникаюче в порожнину черепа, сліпе поранення голови з ушкодженням кісток черепа та головного мозку, яке утворилося від одноразового пострілу з вогнепальної зброї кулею, в склад якої входить полімер і яка зруйнувалася в силу своїх морфологічних особливостей під час подолання перешкоді, тобто кісток черепа. Виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_12 тілесні ушкодження містять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя(т.1 а.с.105-107).

Актом судово-медичного-гістологічного дослідження судового експерта № 2128/127 від 12.08.2016 року з якого видно мікроскопічне дослідження 12 шматочків м`яких тканин голови та інших органів трупу ОСОБА_12 (т.1 а.с.108).

Актом судово-медичного дослідження № 374 від 04.08.2016 року та фото таблицею з яких видно, що предметом дослідження є клаптя шкіри вилучених від трупа ОСОБА_12 на яких є одне пошкодження , яке володіє морфологічними ознаками вхідного вогнепального пострілу з близької дистанції (т.1 а.с.103-115).

Актом судово-медичного дослідження № 786/127 від 28.07.2016 року з якої видно, що кров трупу ОСОБА_12 відноситься до групи 0(1)(т.1 а.с.116).

Висновком судового експертаімунолога № 797 від 22.08.2016 року, з якої видно , що на марлевому тампоні зі змиву вилученого з місця події відноситься до крові людини на не виключає кров потерпілого ОСОБА_12 (т.1 а.с.117-120).

Висновком судового експерта балістика № 478-Б від 23.08.2016 року та фото таблицю, з якої видно , що гільза , яка була надана на дослідження являється складовою боєприпасів стріляною гільзою патрону , знарядженого метальним снарядом «Несмертельної дії» , ОСОБА_51 » калібру 9мм , приз назначені для стрільби гладко ствольної коротко ствольної вогнепальної зброї , виготовленого заводським шляхом (т.1 а.с.122-130).

Висновком судово-психіатричних експертів № 219 від 18.05.2017 року , згідно якої ОСОБА_6 на час скоєння кримінального правопорушення, будь-якими хронічними психічними захворюваннями не страждав , та повною мірою усвідомлював свої дії та керувався ними (т.1 а.с.132-140).

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 та відеозаписом цієї слідчої дії, згідно якого після кожного обертання пістолету під час крутіння, обвинувачений ОСОБА_6 , перехвачував всіма пальцями правої руки рукоять пістолету, зупиняючи обертальний момент тоді, коли дуло пістолета було направлене в ліву лобну частину статиста, утримуючи при цьому пістолет міцно в руці та палець на спусковій скобі(т.1 а.с.141-148).

Оглянутими та долученими речовими доказами у вигляді - оптичного диску з запису слідчого експерименту (т.1 а.с.149-151).

Висновком судово-медичного експерта № 4/127-2016 від 19.05.2017 року , з якої видно, що у вбитого ОСОБА_12 вогнепальна рана утворилась одномоментно від одноразового пострілу з вогнепальної зброї з близької дистанції та дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею (кулі, до складу якої входить полімер) і під час утворення даних ушкоджень постраждалий був звернений обличчям до травматичного предмету (вогнепальної зброї) та напрямок дії кулі був спереду назад, декілька зліва - направо і декілька знизу вгору (т.1 а.с.152-155).

Копією трудової книжки ОСОБА_6 , згідно якої проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.03.2005 по 01.02.2010 роках (т.1, а.с.170).

Дозволом на ім`я ОСОБА_6 на носіння пристрою травматичного дії «Вій», калібру 9 мм, ЧЯ № НОМЕР_2 (т.1,а.с.171).

Довідкою про курс долара США (т.1 а.с.156).

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ст.115 ч.2 п.6 КК України, як вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, обґрунтовуючи це тим, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 виникли відносини фінансового характеру, у результаті яких обвинувачений ОСОБА_6 повинен був передати ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі 8000 доларів США, внаслідок чого відбувся конфлікт, обвинувачений вирішив не передавати зазначені грошові кошти ОСОБА_12 , внаслідок чого у ОСОБА_6 виник умисел на вбивство ОСОБА_12 з корисливих мотивів. Органи досудового розслідування, при цьому, посилаються на покази дружини померлого потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_28 , свідка ОСОБА_17 . Однак крім їх пояснень, щодо виникнення цивільно-правових відносин між ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_6 , досудовим слідством не встановлено, крім того потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_28 пояснили, що будь-яких письмових документів, виникнення фінансових взаємовідносин між померлим та обвинуваченим ОСОБА_6 , у них не має. В ході слідства з боку сторони обвинувачення, належних та допустимих доказів виникнення фінансових взаємовідносин між померлим та обвинуваченим не були надані. Таким чином колегія суддів, приходить до висновку, що в ході судового розгляду кваліфікуюча ознака, як корисливий мотив вбивства, стороною обвинувачення не доведена.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході всього слідства давав пояснення, що у нього не було умислу на вбивство ОСОБА_12 , сам постріл відбувся через необережність, під час крутіння пістолету, а саме, крутіння пістолету на спусковій скобі, здійснюючи обертальні рухи пістолету на правій руці, на вказівному пальці, біля кісті, з фіксацією пістолету в долоні на кожному обороті (ковбойський трюк).
В ході слідства з боку сторони обвинувачення не був наданий в якості доказу технічне-криміналістичне дослідження, щодо можливості здійснення неконтрольованого пострілу за обставини, які були встановлені в ході всього слідства, в тому числі слідчого експерименту. Відсутність такого дослідження дає колегії суддів припустити таку можливість. Не призначення такого дослідження свідчить про те, що з боку сторони обвинувачення про технічну можливість здійснення неконтрольованого пострілу, з урахуванням слідчого експерименту та технічних характеристик самого пістолету та його аналогу. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з боку сторони обвинувачення не були виконані умови ст.9 ч.2 КПК України як обов`язок всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування.
Згідно висновку № 4/127 від 19.05.2017 року судовий експерт стверджує, що у вбитого ОСОБА_12 вогнепальна рана утворились одномоментно від одноразового пострілу з вогнепальної зброї з близької дистанції та дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею (кулі, до складу якої входить полімер) і під час утворення даних ушкоджень постраждалий був звернений обличчям до травмуючого предмету (вогнепальної зброї) та напрямок дії кулі був спереду назад, декілька зліва - направо і декілька знизу вгору (т.1, а.с. 155). З урахуванням того , що обвинувачений ОСОБА_6 здійснював рух пістолету на спускової скобі, при цьому здійснював обертальні рухи пістолету на правій руці , на вказівному пальці, біля кісті, з фіксацією пістолету в долоні на кожному обороті його покази, узгоджуються з даним висновком судового експерта.
Відповідно до Інструкції із заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю, затвердженою наказом МВС України № 70 від 1.02.2016 р. МВС категорично забороняється: при поводженні з вогнепальною зброєю безпідставно спрямовувати зброю у бік людей, транспорту, будинків, інших будівель та споруд. За необхідності вогнепальна зброя має бути спрямована на поверхню, яка зможе прийняти кулю; виймати зброю без потреби; тримати палець на спусковому гачку без необхідності; знімати запобіжник з положення «запобігання» у всіх випадках, не пов`язаних зі стрільбою. Зазначена інструкція поширюється і на осіб, які отримали дозвіл на носіння і застосування травматичної зброї, яка прирівняна до вогнепальної зброї.

З матеріалів справи видно, що обвинувачений ОСОБА_6 відносився до своїх обов`язків по зберіганню, користуванню пістолетом халатно та безпечно, що підтверджується показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_28 , які пояснили, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово крутив пістолетом без будь-якої необхідності та необережно ставився до зберігання зброї.

З цих підстав, колегія суддів не погоджується з твердження обвинуваченого про те, що він «не побачив», що його пістолет був знятий з запобіжника, курок був зведений та він не перевірив наявність патрона в патроннику, так як це твердження спростовується наявністю в нього тривалої належної підготовки щодо поводження зі зброєю під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 після скоєння противоправних дій (пошук гільзи, знищення зброї з якої зроблено постріл, втеча з лікарні, переховування від органів досудового розслідування, подальший виїзд за межі України) не може свідчить про наявність у нього умислу на позбавлення життя людини на момент вчинення діяння, а свідчить про те , що обвинувачений на той час бажав уникнути відповідальності.

З урахуванням всіх вищевказаних обставин, колегія суддів, приходить до висновку, про необхідності перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 з вбивства, тобто на умисне противоправне заподіяння смерть іншої людини, передбаченого ст.115 УУ України на вбивство, вчинено через необережність, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_6 вчинив вбивство через необережність, а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст. 119 ч.1 КК України .

В ході судового слідства встановлені обставини, які пом`якшують призначення покарання ОСОБА_6 , передбачені ст. 66 КК України, а саме, щире каяття.

В ході судового слідства обставин, які обтяжують призначення покарання ОСОБА_6 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , керуючись положеннями ст.ст. 50, 65 КК України, згідно з якими покарання має бути призначене необхідне й достатнє для виправлення засудженої особи та попередження вчинення злочинів як засудженим, так і іншими особами, та має на мету не тільки кару, а й виправлення засудженого, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, в відповідності до ч.3 ст..12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, його сімейний стан, позитивні характеристики, те, що він раніше не судимий, його відношення до скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Таким чином, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 має бути призначено у вигляді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 119 КК України, та саме таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

В ході досудового розслідування з боку потерпілої ОСОБА_8 був поданий цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України, про стягнення з цивільного відповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди, завданої вбивством її чоловіка, в розмірі 750 000 грн. та стягнути з ОСОБА_6 на її користь на утримання дитини ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шкоду в розмірі мінімальної заробітної плати, щомісячно, починаючи з 21 липня 2017 року до повноліття дитини , та у разі навчання до 23 років (т.1. а.с 56).
Обвинувачений позов визнав частково, посилаючись на своє сімейне та матеріальне положення.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Внаслідок завданої шкоди у зв`язку зі смертю близького родича цивільної позивачки , остання зазначила страху за своє життя, у зв`язку з отриманням шкоди у зв`язку зі смертю близького родича був змінений спосіб життя , було витрачено багато часу на лікування, так і подальшої реабілітації, були заподіяні сильні душевні страждання, які були перенесені цивільним позивачем безпосередньо після завданої шкоди її здоров`ю, та при подальшій тривалій медичній реабілітації, дані обставини свідчать про те, що позивачці була завдана фізична біль та страждання, а тому з урахуванням матеріального та сімейного становища цивільного відповідача та цивільного позивача відповідно до ст.23,1167 ЦК України суд, керуючись принципами розумності та достатності, вважає можливим стягнути з цивільного відповідача на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 250.000 грн.

Цивільна позивачка звернулась з позовними вимогами про стягнення з відповідача періодичних платежів у вигляді відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого в розмірі мінімальної заробітної плати , щомісячно . Сторона захисту позовні вимоги визнала частково.

Відповідно до ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого на відшкодування шкоди мають непрацездатної особи , які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народження після смерті.

Вина цивільного відповідача у спричиненні шкоди у вигляді смерті померлого ОСОБА_12 під час судового розгляду справи доведена, матеріалами кримінального провадження. Цивільна позивачка, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (код НОМЕР_3 ) має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якого є померлий ОСОБА_12 . На час смерті ОСОБА_12 офіційно не був працевлаштований.З урахуванням того, що на час смерті його колишня дружина має на утриманні їх спільну малолітню дитину, а цивільний відповідач має прямий причинний зв`язок з шкодою, яку він спричинив, судова колегія приходить до висновку, в обґрунтованості позовних вимог, що сплати періодичних платежів в розмір мінімальної заробітної плати щомісячно, починаючи з 21.07.2016 року до досягнення дитиною 18 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Цивільна позивачка є працездатною особою, а тому у урахуванням сімейного становища цивільного відповідача, з якого видно, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, колегія суддів вважає необхідним стягнути з цивільного відповідача частину від мінімальної заробітної плати на час постановлення судового рішення.

При цьому колегія суддів вважає необхідним роз`яснити вимоги ст.ст. 1203, 1204 ЦК України.

Цивільна позивачка просить стягнути з відповідача періодичний платіж, на період навчання, цивільний відповідач фактично з даними позовними вимогами не погоджується. З урахуванням того, що цивільна позивачка звернулась з позовними вимогами , які стосуються дій в майбутньому, колегія суддів відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України вважає необхідним відмовити в цій частині.

Під час досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 29.05.2017 року був накладений арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ 21101» д.н.з. НОМЕР_4 , 2007 року випуску, що належить обвинуваченому ОСОБА_6 , з урахуванням того, що підстав для накладення арешту не відпали, суд вважає, що заходи забезпечення кримінального провадження не підлягають скасуванню (т. 1 а.с.158).

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 703.68 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у вигляді: - одної гільзи калібру 9 мм, змиви речовин бурого кольору, 2 відбитки пальців рук, які зберігаються в камері сховища Чорноморського ВП ГУНП в Одеській області, підлягають знищенню (т.1 а.с.102); оптичного диску з записом слідчого експерименту, підлягає збереженню при матеріалах справи. (т.1 а.с.149-151);

При зарахуванні ОСОБА_6 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, суд керується редакцією ст.72 КК України, із змінами, внесеними згідно із Законом № 838-VIII від 26.11.2015 р., та правового висновку відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 р. по справі №663/537/17, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Обвинуваченому ОСОБА_6 під час судового розгляду була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів прийшла до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 винен у скоєні злочину середньої тяжкості, та призначив покарання у вигляді позбавлення волі, який обвинувачений відбув на час ухвалення вироку.
Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема не переховуватися від суду.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду кримінальної справи, які є достатніми для переконання, що запропонований для обрання запобіжного заходу забезпечить виконання обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та до нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати .

Контроль за виконанням рішення про особисте зобов`язання покласти на прокурора.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання з 24 квітня 2017 року.

У відповідності до ст.72 ч.5 КК України, із змінами, внесеними згідно із Законом № 838-VIII від 26.11.2015 р., зарахувати обвинувачуваному в строк відбування покарання один день попереднього ув`язнення (тримання під вартою) за два дні позбавлення волі за період з 24 квітня 2017 року по 14 квітня 2020 року, включно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком чинності.
Покласти на ОСОБА_6 наступні зобов`язання:

-прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи .

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та до нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати .

Звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі судового засідання негайно у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання.
Речові докази:

-одну гільзу калібру 9 мм, змивів речовин бурого кольору, 2 відбитків пальців рук, які зберігаються в камері сховища Чорноморського ВП ГУНП в Одеській області, знищити;

-оптичний диск з записом слідчого експерименту, зберігати при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати пов`язаних із залученням експерта в розмірі 703.68 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 250.000 (Двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , шкоду завдану смертю батька в розмірі частини мінімальної заробітної плати, встановленої в державі на день здійснення платежу, щомісячно, починаючи з 21 липня 2016 року та до досягнення дитиною вісімнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В частині вимог щодо сплати періодичних платежів на навчання дитини до закінчення її навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років - відмовити

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку його оскарження в апеляційному порядку, якщо таке оскарження не відбулось. Якщо вирок був оскаржений в апеляційному порядку, він набуває законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2