ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, в порядку спеціального судового провадження, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 20.01.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з загальною базовою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання невідоме, одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, працював на момент затримання охоронцем охоронного агенства «Явір», не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження за ст.480 КПК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ст.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку серпня 2014 року громадянин України ОСОБА_7 , будучи радикально та негативно налаштованим по відношенню до діючої державної влади в Україні, знаходячись за місцем свого мешкання в м. Запоріжжя, через соціальні мережі всесвітньої мережі Інтернет познайомився з місцевим мешканцем ОСОБА_8 , який теж не сприймає зміну державної влади в Україні.

Так, у першій декаді серпня 2014 ОСОБА_7 під час зустрічі з ОСОБА_8 , засудженого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.14 ст.2 ст.258, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, який набрав законної сили, з метою вчинення терористичного акту, спрямований на створення небезпеки для життя та здоров`я людей, заподіяння значної майнової шкоди, порушення громадської безпеки, залякування населення та дестабілізації суспільно-політичної обстановки, запропонував останньому, з використанням саморобних вибухових пристроїв, на передодні позачергових виборів до Верховної Ради України, вчинити вибух у приміщені виборчого штабу партії «Блок Петра Порошенка» по одномандатному виборчому округу №76 за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України (Незалежної України), буд.80-А, на що ОСОБА_8 , який був обізнаний у виготовлені та приведені у дію саморобних вибухових пристроїв, погодився. Вступивши у злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 виготовив за допомогою необхідних вибухонебезпечних речовин чотири саморобних вибухових пристрої.

Далі, у першій декаді серпня 2014 року ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_7 і домовився про зустріч. Наступного дня, на зустрічі біля трамвайної зупинки по вул. Патріотична в м. Запоріжжі ОСОБА_8 , який був обізнаний у злочинних планах ОСОБА_7 , передав останньому полімерний пакет з коробкою в якій знаходились чотири саморобних вибухових пристрої.

В подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою доведення спільного злочинного плану до кінця, спрямованого на вчинення вибуху (терористичного акту) у приміщені виборчого штабу партії «Блок Петра Порошенка», переніс та сховав передану ОСОБА_8 коробку з чотирма саморобними вибуховими пристроями у себе в гаражі № НОМЕР_1 за адресою:

м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 60-Б.

16.10.2014 під час обшуку співробітниками УСБУ в Запорізькій області гаражного приміщення №45 по вул. Південне шосе 60-Б, в м. Запоріжжя, яке належить ОСОБА_7 , на одному із стелажів було виявлено та вилучено коробку загорнуту у білий поліетиленовий пакет, в якій знаходились чотири саморобних вибухових пристрої у вигляді металевих циліндрів, які відповідно до висновку експерта № 70/26/23-298/2825 від 10.12.2014 НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровські області, мають сліди уротропіну (метенаміна) та сліди вибухової речовини тротилу.

Крім того, на початку серпня 2014 року ОСОБА_7 , будучи радикально та негативно налаштованим по відношенню до діючої державної влади в Україні, за попередньою змовою з місцевим мешканцем ОСОБА_8 , засудженого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, який набрав законної сили, який теж не сприймав зміну державної влади в Україні, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та дестабілізації суспільно-політичної обстановки у м. Запоріжжі, з використанням саморобних вибухових пристроїв, на передодні позачергових виборів до Верховної Ради України, вирішили вчинити вибух - терористичний акт.

Для вчинення терористичного акту ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 з серпня по другу декаду жовтня 2014 року підшукали об`єкт приміщення виборчого штабу партії «Блок Петра Порошенка» по одномандатному виборчому округу №76 за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України (Незалежної України), буд.80-А.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, з вересня до першої декади жовтня 2014 ОСОБА_7 виїжджав за вказаною адресою, де робив на аркушах формату А-4 нотатки та записи про розміщення будівлі виборчого штабу партії «Блок Петра Порошенка», режиму його роботи, автотранспорт, який найчастіше знаходиться біля будівлі штабу та підшукав місце ймовірного закладання чотирьох вибухових пристроїв, які ОСОБА_8 виготовив на прохання останнього.

Вчинити вибух у приміщенні виборчого штабу партії «Блок Петра Порошенка» по одномандатному виборчому округу №76 за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України (Незалежної України), буд.80-А, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 спланували на 24.10.2014 напередодні проведення дострокових парламентських виборів.

Однак довести злочинний умисел направлений на вчинення терористичного акту, шляхом здійснення вибуху у приміщенні виборчого штабу партії «Блок Петра Порошенка» у місті Запоріжжя, до кінця ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не змогли, оскільки протиправні дії було припинено, у зв`язку із їх затриманням співробітниками Служби безпеки України в Запорізькій області та виявленням і вилученням чотирьох саморобних вибухових пристроїв у гаражному приміщенні. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, у судові засідання не з`явився. На судові повістки (оголошення), надані до газети «Урядовий кур`єр» не прибув, без поважної причини.

Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2017 здійснювалося спеціальне судове провадження по кримінальному провадженню № 0000011 від 20.01.2015 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ст.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

У зв`язку із здійсненням спеціального судового провадження по вказаному кримінальному провадженню, судом досліджено докази у повному обсязі, які було надано стороною обвинувачення та на які прокурор послався в обґрунтування наявності в діях ОСОБА_7 інкримінованих злочинів.

Неможливість проведення допиту обвинуваченого ОСОБА_7 жодним чином не впливає на повноту судового розгляду і на переконання суду щодо доведеності «поза розумним сумнівом» винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оскільки сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів прямо і опосередковано свідчить про вчинення ним інкримінованих злочинів.

Винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності колегією суддів безпосередньо в судовому засіданні, а саме: показаннями свідків, даними протоколів процесуальних дій та додатками до них, висновками експертиз, матеріалами негласного розшукового заходу та іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 (19.11.2018), який на той час був керівником 76 виборчого округу Партії «Блок П.Порошенка», показав, що приміщення, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. 40 років Радянської України (нова назва - Незалежної України), буд.80-А це офіс виборчого штабу блоку ОСОБА_10 . Це приміщення належить МКП „Основаніє та орендується штабом на час виборів. На самому приміщенні були: вивіска, наклейка, табличка „виборчий штаб 76 округ. Відео спостереження та охорони не було. Біля вказаного приміщення було припарковано робочі автомобілі працівників штабу (приблизно 10 авто). Щодня, у робочі дні, у офісі перебувало сім працівників та велика кількість відвідувачів, оскільки там була розташована громадська приймальня. Вхід був вільний та кожна особа могла потрапити у приміщення та непомітно щось залишити або забути (такі випадки були). В приміщенні зберігалася велика кількість документів та речей, які використовувалися у передвиборчому процесі. Ніяких погроз на адресу штабу не надходило. Пояснив, що десь за місяць до закінчення виборчого процесу, працівники СБУ в Запорізькій області повідомили його про те, що існувала загроза вибуху даного приміщення. Після чого, усіх людей було виведено із приміщення та перевірено його на невідомі та підозрілі речі, однак нічого знайдено не було. Перевірку проводив він, його водій та працівник СБУ. Документи з цього приводу не складалися. Зазначив, що якщо б стався вибух, то постраждали б люди та був би резонанс на всю країну, оскільки тривав виборчий процес 2014 року.

Допитаний у судовому засіданні (07.10.2019) свідок ОСОБА_8 пояснив, що він з 2011 року займався оформленням фаєр-шоу. Він виготовляв піротехнічні пристрої для проведення шоу, а також пульти для управління цими пристроями. ОСОБА_11 спілкувався із замовниками та приймав замовлення. Виготовлення піротехнічних пристроїв вивчав самостійно по доступній літературі з мережі Інтернет та з інших джерел. При цьому зазначив, що багато громадян займаються цим нелегально, а тому вважає, що нічого протиправного він не робив. Перед тим, як ОСОБА_11 пішов до армії (у 2014 р.), познайомив його з гр. ОСОБА_12 , пояснивши, що той також займається оформленням фаєр-шоу та володіє відповідними знаннями у цій сфері. Рак попрохав його виготовити шумові піротехнічні пристрої. У майстерні, він виготовив чотири шумових пристрої у присутності ОСОБА_13 , які йому і передав. Для виготовлення використав ГМТД у невеликій кількості 5 гр. та інші речовини, які залишалися у нього після виготовлення піротехніки. Вказані пристрої, які він виготовив, не були особливо небезпечними та мають глядацький ефект. Вважає, що оскільки ОСОБА_14 володів відповідними знаннями у цій сфері, то він мав можливість їх посилити. У його присутності, ОСОБА_14 ніяких приєднань (цвяхи) до пристроїв не робив. При передачі вказаних пристроїв ОСОБА_15 , пояснив йому, що через місяць півтора їх потрібно утилізувати шляхом викидання у воду, щоб запобігти самовибуху, тобто попередив його про небезпеку цих пристроїв та їх нестабільність. Після чого, він з ОСОБА_12 , не зустрічався. Через деякий час, на адресу його місця проживання, з`явилися люди у формі та з автоматами. Він злякався та втік, оскільки вважав, що це представники Правого сектору, так як до цього, він на зупинці зробив зауваження такому представнику, який був у стані алкогольного сп`яніння та чіплявся до дівчини, після чого той погрожував йому фізичною розправою. Потім він зустрівся із своїм батьком, який пояснив йому, що то були працівники СБУ та цікавилися його захопленням піротехнікою, та вирішив сам з`явитися до СБУ. Через мережу Інтернет, він дізнався адресу та телефони СБУ, зателефонував та пізніше самостійно з`явився до СБУ в Запорізькій області. Зазначив, що він є аполітичним, діяльність ніяких політичних партій йому нецікава, ніякого негативу до них немає, у акціях протесту участі не приймав та тільки виготовляв піротехнічні пристрої для фаєр-шоу, які передав ОСОБА_15 , однак для чого тому було це потрібно, йому не відомо. Також пояснив, що після знайомства з ОСОБА_12 , він розмовляв з ним на різні теми, у тому числі і про війну на Сході, і про політику, однак ці розмови були на рівні обговорення новин, які транслювали по телебаченню.

Допитаний у судовому засідання (26.09.2018) свідок ОСОБА_16 , пояснив, що у 2014 році ОСОБА_17 познайомив його з ОСОБА_7 , оскільки він займався продажем автомобілів та йому потрібні були знайомі у м. Донецьк для їх продажу там та отримання доходу, а у ОСОБА_7 там було багато знайомих. Зазначив, що він їздив разом із ОСОБА_7 до м. Донецьк з метою організації свого бізнесу, оскільки ОСОБА_7 міг йому у цьому допомогти. Також пояснив, що ОСОБА_7 з ним не обговорював погляди на політичну ситуацію у державі та не пропонував йому вчинити будь-які дії, направлені на вчинення терористичного акту. ОСОБА_7 зустрічався, при ньому, з іншими особами у м. Донецьк, проте про що вони говорили, йому не відомо.

Допитаний у судовому засіданні (26.09.2018) свідок ОСОБА_18 пояснив, що був знайомий з ОСОБА_7 , який пропонував йому прийняти участь в акціях протесту на окупованій території в Донецькій області, де він перебував близько двох місяців та брав участь у акціях. Зазначив, що ОСОБА_7 намагався його агітувати у прийнятті участі у захваті якихось об`єктів, на що він відмовився. Про будь-які інші плани ОСОБА_7 йому не відомо, оскільки ОСОБА_7 нічого з ним не обговорював.

Відповідно до постанови старшого прокурора відділу прокуратури Запорізької області від 20.01.2015 виділено з кримінального провадження №0000092 від 29.08.2014, матеріали, що стосуються обставин незаконного зберігання ОСОБА_7 у гаражному приміщенні ( АДРЕСА_3 ) де були виявлені та вилучені саморобні вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу та іншої протиправної діяльності (т.1 а.с.74).

Відповідно до постанови прокурора відділу прокуратури Запорізької області від 20.01.2015 виділено з кримінального провадження №0000092 від 29.08.2014, відповідний перелік матеріалів, що стосуються протиправної діяльності ОСОБА_7 (т.1 а.с.75-77).

Відповідно до постанови слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 21.01.2015 виділено з кримінального провадження №0000092 порушеної за підозрою ОСОБА_19 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.258 КК України, матеріали відносно ОСОБА_7 , в діях якого вбачаються окремі ознаки кримінального правопорушення ч.3 ст.15 ч.2 ст.258 КК України до кримінального провадження №0000011 (т.1 а.с.78-79)

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0000011 (№1), 20.01.2015 внесено до ЄРДР повідомлення правоохоронних органів про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, про те, що наприкінці серпня 2014 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою вчинення терористичного акту в приміщенні виборчого штабу партії «Блок Петра Порошенка» АДРЕСА_4 підготували вибухові пристрої та провели вивчення місцевості. Проте вказані протиправні дії було 16.10.2014 припинено співробітниками УСБУ в Запорізькій області, у звязку з чим вказані особи з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця. Правова кваліфікація: ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.258 КК України.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0000011 (№2), 30.08.2016 внесено до ЄРДР повідомлення, виявлене слідчим під час досудового розслідування, про те, що 10.10.2014 мешканець м. Запоріжжя ОСОБА_7 отримав від свого знайомого ОСОБА_8 чотири саморобних вибухових пристрої, які переніс та сховав у своєму гаражному приміщенні № НОМЕР_1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 60-Б. 16.10.2014 під час обшуку у даному гаражному приміщенні співробітниками УСБУ в Запорізькій області було виявлено та вилучено коробку загорнуту у білий поліетиленовий пакет, в якій знаходились чотири саморобних вибухових пристроїв у вигляді металевих циліндрів. Відповідно до висновку експерта № 70/26/23-298/2825 від 10.12.2014 НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області встановлено, що на наданих на дослідження об`єктах виявлені сліди уротропіну (метенаміна) та сліди вибухової речовини тротилу. Самовільно вибухнувші пристрої являлися вибуховими пристроями саморобного виготовлення. Правова кваліфікація: ч. 1 ст. 263 КК України (т.1 а.с.81).

Відповідно до постанови прокурора відділу прокуратури області від 31.08.2016 матеріали досудового розслідування №0000011 та №0000052 об`єднано в одне кримінальне провадження за № 0000011, про що внесено відповідні відомості до ЄРДР (т.1 а.с.83).

Із протоколу обшуку від 16.10.2014, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_5 , за місцем мешкання ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді від 17.09.2014 (т.2 а.с.53-55) у присутності двох понятих проведено обшук та вилучено у тому числі, ноутбук, мобільні телефони, сім-картки, блокноти, флеш-карти, системний блок, тощо (т.1 а.с.84-88).

Відповідно до протоколу огляду від 23.10.2014, проведено огляд речей вилучених у ході обшуку 16.10.2014 за місцем проживання ОСОБА_7 (т.1 а.с.92-94).

Із протоколу обшуку від 16.10.2014, вбачається, що в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі ухвали слідчого судді від 17.09.2014 (т.2 а.с.50-52) у присутності двох понятих проведено обшук та вилучено у тому числі, три предмета циліндричної форми чорного кольору, виготовлених із заліза, без маркування, один предмет циліндричної форми чорного кольору, металічний, обмотаний скотчем і в якому прикріплені цвяхи. (т.1 а.с.95-98).

Відповідно до висновку експерта № 70/26/23-298/2825 від 10.12.2014 року НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області при проведенні комплексної судово-хімічної-вибухотехнічної експертизи, встановлено, що на наданих на дослідження об`єктах (як зазначено в постанові слідчого виявлено: сліди уротропіну (метенаміна) та сліди вибухової речовини тротилу. На поверхні наданих на дослідження об`єктах виявлений наступний склад: кальцій, залізо, цинк, алюміній, хлор, сірка. Уротропін (метенамін) - речовина, що є похідною для синтезу гексаметилентрипероксиддіаміну (ГМТД) та виявляється при дослідженні продуктів вибуху даної вибухової речовини. На місці події стався вибух корпусного вибухового пристрою, спорядженого найбільш ймовірно конденсованою вибуховою речовиною. Найбільша область локальних пошкоджень розташована на відстані 2 метрів від внутрішньої поверхні стіни кабінету №8 НДЕКЦ при ГУМВС у Запорізькій області, на підлозі у вигляді воронки розмірами 125:180 мм та глибиною 45 мм. (т.1 а.с.99-129)

Виходячи зі свідчень свідка ОСОБА_8 конструкція вибухових пристроїв мала наступні конструктивні особливості: корпус вибухових пристроїв - 4 металеві корпуси (тонкостінних) з-під садового факела, чорного кольору, засіб ініціювання - гніт від петарди. З довідкової літератури йому відомо, що органічні перекиси ТПА та ГМТД, дуже чутливі до будь-яких зовнішніх імпульсів, в тому числі механічних і теплових, що становить небезпеку при їх виготовленні, транспортуванні, знищенні та зберіганні в колекціях стандартів. Самовільний вибух найімовірніше міг статися через протікання тривалого часу з моменту виготовлення саморобної вибухової речовини «ГМТД», та через чутливість та не стабільність хімічної сполуки в саморобній вибуховій речовині.

Висновком судово-почеркознавчої експертизи Д/№17 від 20.01.2015 НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області підтверджено, що вилучені за місцем мешкання ОСОБА_8 чисельні аркуші паперу з друкованим текстом, та рукописні записи з чисельними номерами автомобілів виконані, імовірно, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Короткі рукописні записи в наданих на дослідженні аркушах:Аркуш паперу в клітинку з рукописним записом с однієї сторони: НОМЕР_2 белый пиріжок іномарка, НОМЕР_3 таврия белая; Аркуш паперу в клітинку з рукописним записом с однієї сторони: ОСОБА_20 ; Аркуш паперу в клітинку з рукописним записом с однієї сторони: Кзжп АРВН 5354 митсуб пик черней, НОМЕР_4 ланос. НОМЕР_5 ланос мет бронза темный; Аркуш паперу в клітинку з рукописним записом с однієї сторони: НОМЕР_6 Мерседес большой спорт; Аркуш паперу в клітинку з рукописним записом с однієї сторони: НОМЕР_7 , ЗАЗ 1102 металик, НОМЕР_8 , 1102 пикап белый, НОМЕР_9 ландкрузер белий; Аркуш паперу в клітинку з рукописним записом с однієї сторони: НОМЕР_10 митсуб лан сер Чор; виконані, імовірно, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.130-138).

Даними, які містяться в протоколі від 21.09.2015 року про хід і результати проведення негласної слідчої дії відповідно до ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області від 05.09.2014 року № 08/7700т у кримінальному провадженні №00000044 при проведенні візуального спостереження за особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, які були надані при досліджені вказаних доказів і які відкрито стороною обвинувачення стороні захисту в ході судового розгляду відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України, що підтвердили сторони та учасники кримінального провадження у судовому засіданні, підтверджується, що 14.10.2014 року о 17.40. до контрольованого підійшов об`єкт «Брік», спостерігаємі напротязі 30-ти хвилин повільним кроком пересувалися по вул. Патріотичній між «трамвайними зупинками «бул. Центральний» та «Театр Молоді». О 18.05. годині також разом по бул .Центральному пройшли на пр. Леніна, звідки дворами будинків №168,170 Г та 170В (по пр. Леніна) вийшли на вул. 40 Років Радянської України (постійно озираючись та намагаючись виявити за собою спостереження) де зупинилися поруч із буд. 82 (по вул. 40 Років Радянської України), які підтверджують наведені у обвинувальному акті фактичні обставини, зокрема, щодо спілкування між обвинуваченим та ОСОБА_8 (свідок по вказаному кримінальному провадженню), та відносно якого ухвалено вирок від 14.01.2016, яким його визнано винуватим за ч.1 ст.14 ч.2 ст.258, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, поведінка спрямована на конспірування та попередній огляд місця майбутнього злочину (т.2 а.с.18-22).

Як встановлено із протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу від 27.10.2014 при проведенні ОТЗ зі зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, який відкрито стороною обвинувачення стороні захисту в ході судового розгляду відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України, що підтвердили сторони та учасники кримінального провадження у судовому засіданні, за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області від 27.08.2014 року з номеру мобільного телефону НОМЕР_11 , який використовувся ОСОБА_7 09.10.2014 о 13:35 відбулася розмова ОСОБА_7 с ОСОБА_8 , в якій ОСОБА_7 зазначає: «Ты на завтра на вечер ничего не планируй. Ты мне нужен будешь». 14.10.2014 ОСОБА_7 у розмові з ОСОБА_21 зазначає: «Настроены, как сказать, можно сказать агрессивно готовы хоть завтра что-то делать. Вот. Думаю, я сегодня встречусь по поводу(запин.). Я тебе сейчас намекну, офиса.» (т.2 а.с.23-30)

Вказаний письмовий доказ узгоджується із даними протоколу від 21.09.2015 про хід і результати проведення негласної слідчої дії при проведенні візуального спостереження за ОСОБА_7 , згідно яким підтверджено факт зустрічі 14.10.2014 о 17.40 годині ОСОБА_8 із ОСОБА_7 , конспірування та попередній огляд місцевості.

Як встановлено із протоколу про результати здійснення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за результатами проведення ОТЗ зі зняття інформації, який відкрито стороною обвинувачення стороні захисту в ході судового розгляду відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України, що підтвердили сторони та учасники кримінального провадження у судовому засіданні, за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області від 11.08.2014 у період з 11.08.2014 по 18.08.2014 з номеру НОМЕР_12 , що належить невстановленій особі на прізвище « ОСОБА_22 » відбулася телефонна розмова із особою « ОСОБА_23 », тобто ОСОБА_7 , наступного змісту (мова оригіналу): « ОСОБА_23 »: « ОСОБА_24 сейчас скажу, чтобы ты имел в виду. Может, потом кому скажешь. У меня два человека компьютерщики, они занимаются этой программой. То есть, идет сбор данных - номера, адреса. И эти люди ставятся на заметку. Всё это мы делаем. Чтобы это было, чтобы, когда вы придёте, могли сразу взять. Можешь нашим хлопцам сказать, кто был на ОСОБА_25 , даже есть у меня данные и фотографии. Даже человека, который руководил всей этой шушерой на ОСОБА_26 , когда приходили убивать. Я даже знаю их фамилии, и фотографии у меня есть. И те машины, которые приезжали на Днепроспецсталь. Ты сам знаешь. Номера, всё. Уже вычислили люди, где они живут, фамилии, квартиры. Это все мы ведём. «Лісник»: Вот так и надо. Чтобы мы пришли, быстро прошлись, отобрали всю шушеру, погрузили, вывезли в карьер… И там они будут кайлами махать до скончания века» (т.2 а.с. 36-40).

Як встановлено із протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу за СКП №1275 від 28.01.2015 при проведенні ОТЗ зі зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, який відкрито стороною обвинувачення стороні захисту в ході судового розгляду відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України, що підтвердили сторони та учасники кримінального провадження у судовому засіданні, за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області від 10.09.2014 стосовно ОСОБА_8 , за номером оператора мобільного зв`язку МТС НОМЕР_13 , який належав та знаходився у особистому користуванні ОСОБА_8 у період з 25.09.2014 по 08.11.2014, зафіксовано замовлення обвинуваченим в Інтернет магазині хімреактивів: «3 кг уротротила, 3 кг хлортокалия, 3 кг лимонной кислоты, 12 литров азотной кислоты, нафталин 3 кг, ареометры 4 штуки». Вказане замовлення оформлене на прізвище ОСОБА_8 , адреса доставки Відділення № 1 Нова Пошта Запоріжжя, що підтверджує фактичні обставини скоєння ОСОБА_8 злочину встановлені судом, зокрема і замовлення ОСОБА_8 хімічних речовин, які є складовими вибухових пристроїв, віднайдених у приміщенні гаражу, який належить ОСОБА_7 і виготовлення та передачу їх ОСОБА_8 обвинуваченому.

Матеріали кримінального провадження №335/859/15-к, 1-кп/335/18/2016 за обвинуваченням ОСОБА_8 , дозвіл на тимчасовий доступ до яких наданий ухвалою колегії суддів від 28.11.2019 (т.2 а.с.188-189), досліджено у судовому засідання, які у своїй сукупності є належними та допустимими та підтверджують обставини викладені у обвинувальному акті, зокрема, виготовлення та передача ОСОБА_8 вибухових пристроїв ОСОБА_7 , на його замовлення, та відповідне планування вчинення вибуху у приміщенні виборчого штабу партії «Блок Петра Порошенка».

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0000092 від 29.08.2014 внесено до ЄРДР повідомлення правоохоронних органів про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, про те, що за інформацією оперативного підрозділу СБУ група невстановлених осіб з числа радикально налаштованих громадян України, що заздалегідь зорганізувалися у диверсійну групу, мають наміри прибути до будівлі греблі «Дніпровської гідроелектростанції ім. В. Леніна» у м. Запоріжжі, що має важливе народногосподарське та оборонне значення, для проведення вибухів та інших дій, спрямованих на пошкодження та зруйнування вказаної інженерної споруди, з метою ослаблення держави. (ч.3 ст.15 ст.113 КК України) (т.3 а.с.5).

Відповідно до постанови слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 16.10.2014 змінено попередню кваліфікацію кримінального провадження №0000092 з ч. 3 ст.15 та ст.113 КК України на ч.3 ст.15 ч.2 ст.258 КК України (т.3 а.с.6).

Як встановлено із висновку експерта № 27 від 28.01.2015 НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області при проведенні судової комплексної вибухотехнічної експертизи, надані на дослідження 4 предмети циліндричної форми (об`єкти дослідження №1-4) найбільш вірогідно, являлися вибуховими пристроями саморобного виготовлення типу «ручна граната» вогневого принципу приведення в дію, кожен з яких складався із металевого корпусу циліндричної форми, в верхніх торцевих частинах яких були закріплені фрагменти вогнепровідного шнура (стропіну). Також на корпусі об`єкта №4 за допомогою липкої стрічки коричневого кольору було діаметрально закріплено металеві цвяхи довжиною 100 мм кожен, які в конструкції вибухового пристрою являлися додатковими осколковими вражаючими елементами. В корпусі кожного із вибухових пристроїв (об`єкти №1-4) знаходився заряд вибухової речовини саморобного виготовлення гексаметилентрипероксиддіаміну (ГМТД) (т.3 а.с.9-12).
Із протоколу обшуку від 16.10.2014 вбачається, що у буд. АДРЕСА_6 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2014 року, у присутності двох понятих проведено обшук та вилучено у тому числі, ноутбук, мобільні телефони, сім-картки, аркуші в клітинку із рукописними записами, блокнот із записами у тому числі: 1 Перокси-30-40 мл, 2 Электролит -15-20 мл, 3 Уротропин 1т 10гр, Гидроперит-30гр…, предмет схожий на металеву патронатну стрічку з 31 ячейкою для патронів, яка заповнена 28 патронами невстановленого зразку, в 10 з яких зроблені отвори, електронні кухонні ваги, 13 металевих предметів циліндричної форми з загостреною формою верхньої частини та з отвором нижньої плоскості, 6 електроспалахувачів промислового виробництва, 5 конусоподібних картонних корпусів з під використаних піротехнічних виробів, 28 саморобних електросплахувачів, 1 каска металева, 1 саперна лопатка, рюкзак камуфльований, 2 комплекти військової форми кольору хакі, 10 полімерних склянок з-під «Перекис водню», аркуші з рукописними написами, ТТН «Нова пошта», предмет схожий на гранату Ф1 з холостою пробкою, аркуш паперу з рукописним написом «Єсауленко находиться раненый в госпитале», план схема будівлі розташування офісу Партії «Блок П.Порошенка» та чисельні аркуші з автомобільними номерами, рукописні записи із зазначенням адрес будівель із позначенням місць розташування балконів та вікон, банківські картки, 10 ножів з дерев`яними рукоятками, ноутбук HP Pavilion g6, аркуш А4 з надрукованим кольоровим зображенням скрін-шота браузера « ОСОБА_27 » де зображена схема розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 , парку військової техніки, посту №1 палацу військової частини, також на схемі зазначені координати місцезнаходження цих об`єктів 47 НОМЕР_14 тощо (т.3 а.с.16-20).

Ухвалою слідчого судді від 17.09.2014 у порядку ст. 233, 234 КПК України надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 та підтверджено законність вказаної слідчої дії щодо вилучення вищезазначених предметів (т.3 а.с.21).

Даними протоколу огляду від 16.10.2014 підтверджується огляд подвір`я приміщення передвиборчого штабу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого у внутрішньому подвір`ї будинку АДРЕСА_7 . До вказаного протоколу додано фототаблиці (зображення №1,2 відображають схематичне картографічне зображення будинку, зображення №5,6 відображено вхід до штабу партії «Блок Петра Порошенка» із зображенням логотипу та назви партії) (т.3 а.с.30-31).
Із протоколу огляду від 17.10.2014 вбачається, що предметом огляду є речі та документи, що виявлені та вилучені в ході обшуку в помешканні ОСОБА_8 і які постановою слідчого від 17.10.2014 визнані речовими доказами (т.3 а.с.22-29, 32-35).

Згідно з протоколом огляду від 17.10.2014 оглянуто вилучені під час обшуку у гаражному приміщенні ОСОБА_7 3 предмети циліндричної форми чорного кольору, без маркування, 1 предмет циліндричної форми чорного кольору, без маркування, який був обмотаний скотчем, під яким були закріплені цвяхи (т.3 а.с.46).

Відповідно до протоколу огляду від 17.10.2014 оглянуто ноутбук HP Pavilion g6, який був вилучений під час обшуку за фактичним місцем мешкання ОСОБА_8 16.10.2014, і який визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні (т.3 а.с.36).
Із додатку до вказаного протоколу вбачається, що він містить роздруковані копії з чисельними збереженими файлами з інструкціями з виготовлення вибухівки та саморобного вибухового пристрою, база даних ДАІ, відео-уроки з виготовлення саморобної вогнепальної зброї, вибухових речовин та вибухових пристроїв, текстові файли із назвами складових вибухівки, текстові файли відповідних переписок, що свідчить про участь ОСОБА_8 у незаконній діяльності і те, що він підтримував терористичні угрупування, метою яких була дестабілізація суспільно- політичної обстановки в Запорізькій області (т.3 а.с.42-45, 47-92).
Як вбачається із протоколу огляду від 19.11.2015, який відкрито стороною обвинувачення стороні захисту в ході судового розгляду відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України, що підтвердили сторони та учасники кримінального провадження у судовому засіданні, під час огляду речового доказу за участю спеціаліста НДЕКЦ МВС України в Запорізькій області, оглянуто мобільний телефон «Prestigio MultiPhone PAP5044» в корпусі чорного кольору DOU EMEI1: НОМЕР_15 , EMEI2: НОМЕР_16 s/n НОМЕР_17 із сім-картами мобільного зв`язку «Life», яким особисто користувався ОСОБА_8 і встановлено, що на телефоні встановлено пошуково-навігаційну програму Osmand. При запуске вказаної програми з`являється меню із вкладками: «карта», «мои места», «поиск», «настройки». При відкритті вкладки «Мои места» розгортається список з назвою список «Избранных точек», на якому містяться у тому числі «…. 101 км 3033 ВВ Часть, 97 км. Близнецы Пост база Замечены Ураганы; 83,9 км Блок Пост, 88,6 Блок Пост…102км Важные мосты Жеде Основная Ветка…., 108км Замечены Цистерны Жд Ветка…, 97,3 Радиолакационная Станция…, 108 км Ремонтная база Мигов…і т.п.» (т.3 а.с.93-102).

Також на телефоні, який вилучений у ОСОБА_8 , встановлено програму для входу в особисту сторінку у соціальній мережі «Вконтакте» і при відкритті вказаної програми відкривається он-лайн переписка користувача з анкетними даними « ОСОБА_28 », замість фотографії розміщено прапор «Новороссия». На вказаній сторінці міститься інформація з новинами «Новороссия», а також відео з бойовиками незаконних збройних формувань.

При огляді вкладки «Сообщения» встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 (тобто у день затримання ОСОБА_8 ) від користувача « ОСОБА_29 » надійшло повідомлення: «Если что, вали в Донецк». При огляді вкладки «Видеозаписи» встановлено, що майже всі збережені зображення відео стосуються інструкцій з виготовлення вибухових пристроїв та діяльності терористичних угрупувань у тому числі, катування терористами українських військовослужбовців. Також на вказаному телефоні встановлено програму для входу в особисту сторінку у соціальній мережі «Одноклассники». При відкритті вказаної програми відкривається он-лайн сторінка користувача з анкетними даними « ОСОБА_30 ». При огляді вказаної сторінки установлено, що майже вся інформація, яка розміщена на ній стосується новин терористичних угрупувань ЛНР та ДНР, Антимайдану, Новороссии, що свідчить про те, що ОСОБА_8 активно цікавився негативними явищами в ДНР та підтримував зв`язки із бойовиками незаконних військових формувань ДНР, та спростовує його показання у якості свідка, що він є аполітичним та діяльність ніяких політичних партій йому нецікава, ніякого негативу до них немає.

Так, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2016 ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.258, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України і призначено йому остаточне покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, у вигляді 7 років 3 місяців позбавлення волі (т.3 а.с.103-115).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2017 вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2016. змінено. Перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.3 ст.15 ч.2 ст.258 КК України на ч.1 ст.14 ч.2 ст.258 КК України і призначено йому остаточне покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, у виді 6-ти років позбавлення волі без конфіскації майна (т.3 а.с.116-122).

Вищезазначені письмові докази були предметом дослідження у вказаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , з якого були виділені матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню, яким надавалася правова оцінка судом першої та апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, суд визнає їх належними та допустимими та приймає до уваги при ухваленні вироку.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, колегія суддів виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження розглядалось в порядку спеціального судового провадження, згідно вимог ст. 323 КПК України, за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Відповідно до вимог закону, обвинувачений ОСОБА_7 про час та дату всіх судових засідань повідомлявся у передбачений законом спосіб, через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр ». Інтереси ОСОБА_7 захищались адвокатом, як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були.

Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Оцінюючи та перевіривши зібрані стороною обвинувачення та надані суду у судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приймає до уваги досліджені докази, вважаючи їх належними, допустимими, такими, що містять відомості, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що вони є логічними, послідовними, відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, зібрані в порядку встановленому кримінально-процесуальним кодексом України. Стороною захисту обвинуваченого не доведено неналежність чи недопустимість досліджених вище доказів.

Висновки прийнятих до уваги колегією суддів експертиз є зрозумілими та доповнень чи роз`яснень не потребують, додатки до висновків у вигляді таблиць узгоджені між собою, не містять суперечностей. Досліджені та прийняті до уваги колегією суддів докази спрямовані на доказування як вини так і невинуватості осіб, відповідно до інкримінованого ОСОБА_7 злочину за попередньою змовою з особою, відносно якої ухвалено вирок суду.

Об`єктивно задокументовані дані щодо обставин розмов та зустрічі обвинуваченого ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , відносно якого ухвалено вирок суду, який набрав законної сили, повністю узгоджуються між собою та іншими наведеними доказами, в тому числі за часом та місцем подій, які в них зафіксовані, умови їх перебігу і мають взаємодоповнюючий характер, розкриваючи до деталей зміст дій вказаних осіб.

Слід зазначити, що у судовому засіданні сторона захисту не заперечувала доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Доводи захисника щодо визнання недопустимими доказами матеріалів НСРД, зокрема протоколів про хід і результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки в порядку ст.290 КПК України на стадії завершення досудового розслідування стороні захисту не було відкрито процесуальні документи, на підставі яких було проведені негласні слідчі (розшукові) дії, в даному кримінальному провадженні: відповідні ухвали слідчих суддів про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, результати яких покладено в основу обвинувачення, а відкрито стороні захисту лише на стадії судового розгляду, суд вважає безпідставними, оскільки вказані процесуальні документи було відкрито стороні захисту, у ході судового розгляду, в порядку ч.11 ст.290 КПК України, якою передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, що не суперечить вимогам чинного законодавства. Разом з тим, у протоколах про хід і результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, йдеться посилання на вказані ухвали слідчих суддів про надання дозволу із зазначення слідчого судді відповідного суду, дати надання дозволу та є документами, які дають законні, правові підстави для проведення відповідних дій при здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Отже, на переконання суду, підстави для визнання вказаних доказів недопустимими відсутні.

Доводи сторони захисту з приводу неконкретності висновку експерта №27 від 28.01.2015 щодо дослідження вибухових пристроїв спростовуються висновками викладеними у вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2016, який набрав законної сили (т.3 а.с.103-122).

Посилання захисника на той факт, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було незаконно застосовано спеціальне досудове розслідування, оскільки органу досудового розслідування було відомо про обмін обвинуваченого та перебування його, в цей період, на окупованій території, є недоведеним, будь-яких доказів з цього приводу суду не надано.

Вищенаведені докази у своєму взаємозв`язку та сукупності доводять, що ОСОБА_7 вчинив інкриміновані йому злочини, а його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України як носіння, зберігання та придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Проте, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 , які кваліфіковано за ч.3 ст.15 ч.2 ст.258 КК України, необхідно перекваліфікувати на ч.1 ст.14 ч.2 ст.258 КК України, виходячи з наступного.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 258 КК України, об`єктивна сторона цього злочину зокрема, виявляється у вчиненні вибуху, що призвели до заподіяння значної майнової шкоди чи інших тяжких наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 КК України, готуванням до злочину є підшукування або пристосування засобів чи знарядь, підшукування співучасників або змова на вчинення злочину, усунення перешкод, а також інше умисне створення умов для вчинення злочину.

Згідно до частин 1, 3 ст. 15 КК України, замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Розмежування цих стадій у кримінальному законодавстві України проводиться, як правило, за об`єктивними ознаками діяння, залежно від їх змісту і характеру, з урахуванням тієї ролі, яку вони відіграли в реалізації умислу (постанова Верховного Суду України від 23.10.2014 року №5-22 кс 14).

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що для реалізації прямого умислу на вчинення терористичного акту обвинувачений ОСОБА_7 виконав усі необхідні підготовчі дії, тобто придбав чотири саморобних вибухових пристрої, виїжджав до будівлі виборчого штабу для того, щоб остаточно визначитись з місцем закладення вибухового пристрою та його потужністю, що потрібна для втілення задуманого злочину, уточнюючи дату вчинення терористичного акту, але замаху на вчинення злочину не було з причин незалежних від його волі, так як він та ОСОБА_8 , відносно якого ухвалено вирок суду, не виконали жодної дії направленої на виконання об`єктивної сторони цього злочину.

Отже, дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.14 ч.2 ст.258 КК України, як готування до вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так у відповідності до ст. 12 КК України злочин за ч.1 ст.14 ч.2 ст. 258 КК України є особливо тяжким злочином, злочини за ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином.

Обставин, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України та обставин, що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України ОСОБА_7 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує дані про особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, на теперішній час, його місце проживання невідомо, оголошений у міждержавний розшук, станом на 2014 рік на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

При цьому судом враховується принцип пріоритетності захисту життя і прав осіб, які наражаються на небезпеку внаслідок терористичної діяльності, а також те, що ОСОБА_7 вчинені злочини проти громадської безпеки із застосуванням вибухових пристроїв, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої можливістю настання тяжких наслідків не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що могли призвести до численних жертв серед мирного населення міста, залякування населення міста напередодні позачергових виборів до Верховної Ради України, широкий суспільний резонанс і, як наслідок, дестабілізація політично-економічної ситуації у місті.

Суд вважає, що суспільну небезпеку своїх діянь ОСОБА_7 не усвідомив і на шлях виправлення не став, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

Оскільки, злочини вчинені ОСОБА_7 утворюють сукупність, то покарання за них необхідно йому призначити з урахуванням положень ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, ним вчинено готування до вчинення терористичного акту, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 68 КК України, відповідно до якої за вчинення готування до злочину строк покарання не може перевищувати половини максимального строку покарання, передбаченого санкцією кримінального закону, який передбачає відповідальність за цей злочин, тобто в даному випадку 6 років, суд вважає за необхідне призначити покарання за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, за ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі межах санкції вказаних статей, проте не у максимальному розмірі.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України колегією суддів не встановлено.

При цьому, суд зважує на положення ч. 2 ст. 4 КК України і тому враховує ч. 2 ст. 258 КК України в редакції Закону, що діяла на час вчинення злочину, а відтак не застосовує до ОСОБА_7 додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкцією ч.2 ст. 258 КК України в редакції на момент вчинення цього злочину конфіскація майна передбачена не була.

Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року і зважує на вимоги ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів та про відшкодування процесуальних витрат, суд не вирішує, оскільки дані питання вирішені вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2016 по справі за №335/859/15-к.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не обрано, під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 ч. 2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст.14 ч.2 ст. 258 КК України у вигляді 6-ти (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_7 призначити у вигляді 6-ти (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання та реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст. 399 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3