Справа № 212/4536/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

26 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Новомихайлівка Долинського району Кіровоградської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працює, який не має на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, інвалідності не має, раніше неодноразово судимий, останній раз 18.08.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.1 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 08.04.2020 року звільнений на підставі ухвали Устинівського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2020 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 місяць 24 дні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2020 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , В клопотанні зазначено, що в провадженні СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001327 від 26.06.2020, правова кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, перебуваючи на волі, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не погашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний тяжкий злочин.

25.06.2020, близько о 21.00 годин, ОСОБА_7 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості неподалік будинку АДРЕСА_1 , зустрів раніше не знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з яким познайомився та почав розпивати алкогольні напої.

Під час вжиття алкогольних напоїв та розмови, між ОСОБА_6 з одної сторони та ОСОБА_8 з іншої, відбулася сварка, на ґрунті поведінки раніше малознайомої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якої у ОСОБА_6 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_8 та умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень за вище вказаних мотивів.

Переслідуючи вказану мету ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, прослідував за ОСОБА_8 на відкриту ділянку місцевості розташовану неподалік будинку АДРЕСА_2 , де діючи з метою спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень на ґрунті особистої неприязні до нього, кулаком правої руки наніс не менше 2 ударів в ділянку грудної клітини ОСОБА_8 , який був в цей час звернутий до нього обличчям.

Від нанесених ОСОБА_6 ударів, ОСОБА_8 впав спиною на землю, в цей час ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 взяв в праву руку невстановлений слідством предмет з загостреним кінцем, який знаходився в кишені одягнених на ньому шортів, тим самим підшукав собі знаряддя злочину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , діючи з метою спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень на ґрунті особистої неприязні до нього, утримуючи в правій руці підшуканий для цієї мети невстановлений слідством предмет, з загостреним кінцем, близько о 21.10 годин 25.06.2020 умисно завдав потерпілому ОСОБА_8 , який стояв звернутий до нього обличчям, клинком складного ножа наніс один удар в ділянку черева ліворуч, не переслідуючи за мету спричинити ОСОБА_8 смерть.

Після нанесеного удару ОСОБА_6 залишився на місці, а ОСОБА_8 , побоюючись за своє здоров`я побіг в напрямку будинку № 17 по вул. Радищева в Покровському районі м. Кривого Рогу, де йому перехожими було викликано швидку медичну допомоги, яка близько 22.14 годин 25.06.2020 року госпіталізувала його до КНП "Криворізької міської лікарні №5» КМР», де йому було надано належну медичну допомогу.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото- різаного поранення живота без ушкодження органів черевної порожнини, згідно довідки КНП " Криворізької міської лікарні № 5» КМР» № 1625 від 26.06.2020.

В судовому засіданні слідчий та прокурор на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягали, просили задовольнити, послалися на обставини та ризики, що зазначенні в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 просив в задоволенні клопотання відмовити та обрати домашній арешт, додатково пояснив, що в місті Кривий Ріг працює на полях, так як в селі відсутня робота, мешкає в АДРЕСА_3 , винаймає квартиру. Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, від слідчого не ховався, раніше притягався до кримінальної відповідальності та звільнився з місць позбавлення волі в квітня 2020 року.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив суд обрати запобіжний захід, що не пов`язаний з позбавленням волі, а саме нічний домашній арешт. Щодо клопотання слідчого, захисник зазначив на його безпідставність, так як відсутні ризики та слідчий належними доказами не довів в судовому засіданні наявність ризиків.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню виходячи із наступного.

26 червня 2020 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру від 26 червня 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявності достатніх даних, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування або суду, враховуючи тяжкість покарання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті 121 ч.1 КК України передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.

З врахуванням особи підозрюваного, з метою перешкоджання можливості займатися злочинною діяльністю, з метою запобігти спробам ухилитися від слідства або суду, та незаконного впливу на свідків за кримінальним провадженням, суд вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним, а також характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством. Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, що здобуті в рамках кримінального провадження на стадії досудового слідства.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також під час розгляду знайшли своє підтвердження обставини, викладені в клопотанні слідчого, про наявність ризиків, що, знаходячись на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, може продовжити свою злочину діяльність; перешкоджати кримінальному провадженню та розгляду справи по суті у суді.
У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд доходить висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_6 , у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне з цих підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Слідчий суддя, враховуючи викладені обставини, той факт, що дане кримінальне правопорушення було вчинено із застосуванням насильства, та керуючись вищенаведеними нормами закону, вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави на підставі п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 серпня 2020 року, включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 18 години 00 хвилин 26 червня 2020 року.

Строк дії ухвали до 24 години 00 хвилин 24 серпня 2020 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити до органу місця попереднього ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1