УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.06.2020 Справа №607/9391/20

Номер провадження 1-кп/607/1324/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0000673 від 21 лютого 2016 року про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2020 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000673 від 21 лютого 2016 року про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , вважає за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 , думку якого підтримав захисник-адвокат ОСОБА_9 , в підготовчому судовому засіданні заперечили щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, оскільки відносно нього в іншому суді перебуває ще одне кримінальне провадження, у якому слід буде вирішити питання про об`єднання із поточним.

Згідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим ст. 291 КПК України. Аналізуючи обвинувальний акт, суд приходить висновку, що він відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України і підстав для його повернення не вбачає, оскільки відомості та фактичні обставини кримінального правопорушення повністю викладені в обвинувачені та правова кваліфікація злочину викладена з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність. Таким чином, відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, а тому є всі підстави для призначення судового розгляду у кримінальному провадженні. Причини сторони захисту щодо неможливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту з підстав ймовірного об`єднання іншого кримінального провадження до поточного є безпідставними та не узгоджуються із порядком здійснення підготовчого судового засідання та прийняттям на такій стадії відповідних процесуальних рішень, що визначено ст.ст. 314-316 КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Крім цього, прокурором в підготовчому судовому засіданні подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 29 червня 2020 року.

Захисник та обвинувачений заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою останньому. Захисник просить у його задоволенні відмовити, оскільки клопотання прокурора є не обґрунтованим, обвинувачення не доведеним, обсяг наявних ризиків відсутній, не доведено, що його підзахисний здійснюватиме вплив на інших учасників кримінального провадження, змінивши запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Обвинувачений доповнив, що відносно нього було оголошено розшук, про який йому не було відомо, як тільки він про це дізнався, то відразу добровільно з`явився до органу досудового розслідування; не переховувався, постійно жив в м. Київ; тиску на потерпілих не чинив.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу, та просять його задовольнити.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_10 слід продовжити строк тримання під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2020 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 29 червня 2020 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою.

Таким чином, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим в злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується; дані, що характеризують його особу, зокрема обвинувачений раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності та авторитету органів державної влади, що свідчить про його суспільну небезпечність; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, що дають підстави вважати, що останній ухилятиметься від суду, з урахуванням того, що такий у даному кримінальному провадженні ухилявся від органів досудового розслідування та був оголошеним у розшук.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що він обвинувачуються у вчиненні умисного злочину проти власності, будучи неодноразово судимим за аналогічні злочини. Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на волі обвинувачений може ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 на строк, що не перевищує 60 днів - до 17 серпня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314-1, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000673 від 21 лютого 2016 року про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України, у судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 16 год. 00 хв. 23 червня 2020 року.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 серпня 2020 року о 23 год. 59 хв.

Копію ухвали направити Начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Головуючий суддяОСОБА_1