Справа № 171/81/20
1-кп/171/95/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000539 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.
Захисник ОСОБА_4 заперечив щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити вказаний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки у обвинувачений ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю, має постійне місце проживання, раніше не судимий.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.
При вирішенні клопотань щодо продовження та зміни запобіжного заходу, обраного стосовно обвинуваченого, суд встановив наступне.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 на досудовому слідстві 19.12.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 09.04.2020 року.
Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на ті обставини, що обвинувачений вчинив декілька злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, обвинувачений не має постійного джерела доходів, іншою суспільно-корисною працею не зайнятий, не має ніякого громадського навантаження, на даний час судовий розгляд не розпочато, що підтверджує наявність ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інший злочин. На даний час ризики не перестали існувати, а тому вважає, що наявні підстави для подальшого утримання обвинуваченого під вартою. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який на думку прокурора не має.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує, що при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим та прокурором було доведено наявність ризиків, зокрема, передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, ці ризики на теперішній час не змінилися, крім того, не змінилися й обставини, передбачені ст.178 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому запобіжного заходу. Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні трьох злочинів, один із яких - тяжкий корисливий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, не має постійного джерела доходів, обвинувачений засуджений 16.09.2019 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за вчинення корисливого злочину, що підтверджує наявність ризиків, що, знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того, на даний час не допитано свідків, що може свідчити про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Ризики, визначені ухвалою про обрання запобіжного заходу, на даний час лишаються дійсними та триваючими, а тому відсутні підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою та відмову у зміні запобіжного заходу, суд враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18 березня 2008 року у справі «Ладент проти Польщі» (заява № 11036/03, п.55), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, а інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає задоволенню, у а задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись ст.ст.331,350, 369-372,376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 28 травня 2020 року.
Копію ухвали направити начальнику Криворізької УВП № 3 УДПтСУ в Дніпропетровській області для виконання, а також вручити обвинуваченому.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1