ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/359/20 Справа № 206/664/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
місце народження: м.Дніпропетровськ, громадянина України,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська

від 17 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 квітня 2020 року включно, визначено розмір застави у сумі 42040 грн., з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання та додані матеріали, дійсно свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, скоювати інші злочини.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час за місцем проживання.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що в клопотанні слідчого не обґрунтований жодний ризик. Вказує на те, що ризик переховування взагалі нічим не підтверджено, оскільки підозрюваний брав участь у всіх слідчих діях, постійно з`являвся за викликом слідчого, прокурора самостійно, а також, без жодного примусу з`явився до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Як слідує з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 14 лютого 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, що виразилося у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

З наданих матеріалів слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 16 січня 2020 року за адресою: м.Дніпро, вул.Рибальська, 1, г/к Лада, гараж № НОМЕР_1 ; висновком експерта №19/104-7/3/103 від 27 січня 2020 року, з якого слідує, що два сліди папілярних узорів пальців рук, які вилучені 16 січня 2020 року, в ході проведення огляду місця події біля будинку №1 по вул. Рибальській в м.Дніпрі, автомобіля марки Skoda Octavia Tour, НОМЕР_2 , залишені відповідно безіменним та середнім пальцями лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 ; висновком експерта №19/104-10/2/40 від 12 лютого 2020 року, з якого слідує, що сума матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу- автомобіля Skoda Octavia Tour, НОМЕР_2 , станом на момент проведення дослідження, складає 12529,00 грн.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20 січня 2020 року; протоколом неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 20 січня 2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 27 січня 2020 року, який повідомив, що залишив свій автомобіль Skoda Octavia Tour, НОМЕР_2 , на території гаражного кооперативу на автомийці ОСОБА_8 для проведення комплексної мийки, при цьому не надав жодного дозволу керувати автомобілем, а також, зазначив, що ОСОБА_8 зізнався в тому, що керував вказаним автомобілем та скоїв ДТП; протоколом огляду відеозаписів від 11 лютого 2020 року, з якого слідує, що на третьому відеозаписі відображено, як автомобіль виїжджає з автомийки, при цьому за кермом перебуває спіробітник автомийки ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11 лютого 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 12 лютого 2020 року.

Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, міцних соціальних зв`язків не має, і усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_8 постійного джерела доходів не має, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, в тому числі за злочини, передбачені ст.289 КК України, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, а отже, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4