Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/49/2020 Справа №641/3/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
представника Слобідського районного відділу ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Слобідського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 01.11.2017 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Слобідського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Подання обґрунтовано тим, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.11.2017 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Вирок набрав законної сили 04.12.2017 року. Станом на 04.01.2019 року Слобідський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області не отримував від засудженого ОСОБА_5 документа про сплату штрафу. Інформації про причини невиконання вироку суду протягом понад одного місяця уповноважений орган з питань пробації не має. Інформації про перебування, а також про його матеріальний стан чи інші обставини життя засудженого Слобідський районний відділ з питань пробації не має. 25.04.2018 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова було направлено подання на виконання вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.11.2017 року. Ухвалою суду від 09.07.2018 року в задоволенні подання відмовлено. Згідно довідки УІАП ГУНП в Харківській області від 26.12.2019 року засуджений ОСОБА_5 після винесення вироку до кримінальної відповідальності не притягувався. Станом на 26.12.2019 року Слобідський районний відділ філії ДП «Центр пробації» в Харківській області не отримував від засудженого документа про сплату штрафу. На підставі ч. 1 ст. 80 КК України просять вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
У судовому засідання представник Слобідського районного відділу ДУ «Центр пробації» в Харківській області на задоволенні подання наполягала з підстав наведених в ньому.
Прокурор у судовому засіданні проти звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку не заперечував.
Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.
Під час судового розгляду від учасників процесу не надійшло клопотання щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів звукозапису та за ініціативою суду фіксація не здійснювалася, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що дане подання, підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2017 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Вирок набув законної сили 04.12.2017 року.
Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:
1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Штраф, відповідно до ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.
Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.
Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Редакція ч. 3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке право застосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.
Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:
1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;
2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;
3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.
Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.11.2017 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання начальника Слобідського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст.152 КВК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Слобідського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області відносно ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя- ОСОБА_1