Справа №360/1223/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1993/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Немішаєве Бородянського району Київської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Судом вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, 09 лютого 2018 року, близько 20 години, ОСОБА_9 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Audi S4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить його матері, здійснював рух по автодорозі «Бородянка-Феневичі», в напрямку смт Бородянка Київської області.
Рухаючись по даній дорозі між с.Шибене та с. Красний Ріг, він проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та діючи необережно, у порушення п.п.2.3 «б» ; п.п.10.1; п.п.12.2 Правил дорожньою руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, виїхав на зустрічну смугу руху, в напрямку с.Феневичі, по якій здійснював рух автомобіль марки «Nissan Micra 7; реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , внаслідок чого допустив з ним зіткнення.
Після чого ОСОБА_9 порушуючи п.п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, залишив свій автомобіль марки «Audi S4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та зник з місця дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля марки «Nissan Micra» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, також в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Nissan Micra» ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_9 вимог пунктів 2.3 «б», 10.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .
Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій, просить вирок змінити, та призначити ОСОБА_9 покарання за скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у вигляді двох років обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами. Згідно ст.75 КК України, звільнити його від відбування основного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 2(два) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Також просить розгляд апеляційної скарги провести у відсутність апелянта.

В обґрунтуванні вказує, що суд першої інстанції не обґрунтував необхідність призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами у максимальному розмірі в межах санкції ч.1 ст.286 КК України на строк 3 (три) роки, в той час, як санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає можливість призначення основного покарання без застосування додаткового.
Звертає увагу, що після винесення вироку ОСОБА_9 продовжує добровільно відшкодовувати потерпілим завдану моральну шкоду у визначеному розмірі, та позбавлення його права керування транспортними засобами буде становити для нього «особистий надмірний тягар».
В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить судовий розгляд провести за його відсутності, тому колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги провести у відсутність адвоката ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, потерпілу та її представника, що підтримали судове рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

В своїх рішеннях Європейський Суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, апеляційну скаргу було подано захисником обвинуваченого в інтересах останнього, що фактично вказує на обізнаність обвинуваченого про розгляд апеляційної скарги, однак до суду апеляційної інстанції обвинувачений не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи чи бажання приймати участь в апеляційній інстанції від обвинуваченого не надходило, тому колегія суддів, з урахуванням практики Європейського Суду, вважає за можливе розгляд апеляційної скарги провести у відсутність обвинуваченого ОСОБА_9 .
Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.
Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, то відповідно до вимог ст. 65 КК України, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та конкретні обставини справи.
Призначене ОСОБА_9 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного і є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було враховано особу обвинуваченого, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Бородянського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_9 без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: