КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/16/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
09 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року,-
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 та продовжено дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 07 серпня 2018 року, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, адвоката, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 300, ч. 3 ст. 300 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги.
Так, захисник ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її необґрунтованість, та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про відсутність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення. Стверджує про помилковість висновків сторони обвинувачення стосовно неправомірності дій ОСОБА_7 . Додає, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано занадто суворий запобіжний захід.
Також адвокат зазначає, що ОСОБА_7 не є суб`єктом даного кримінального правопорушення, оскільки не є виготовлювачем відеопродукції.
Підозрюваний ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_7 зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Стверджує, що застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є невиправданим, немотивованим, протиправним та суперечливим.
Далі в апеляційній скарзі підозрюваний зазначає, що він є адвокатом, автором ряду пропозицій щодо вдосконалення законодавства, регулярним донором крові, волонтером ряду громадських організацій, учасником ряду робочих груп та громадських утворень, які втілюють пропозиції щодо гармонізації законодавства, приймає участь у вдосконаленні законодавства на рівні експерта, має на утриманні батьків. Додає про незадовільний стан свого здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та підозрюваного задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
11.05.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 300 КК України.
11.06.2018 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.07.2018 включно.
26.06.2018 ухвалою Апеляційного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 змінено запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт строком до 07 липня 2018.
04 липня 2018 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.
05 липня 2018 прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року задоволено та продовжено дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 07 серпня 2018 року, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під домашнім арештом, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури,встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні прокурора.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як домашній арешт, з чим погоджується і колегія суддів.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.
З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження сторони захисту про те, що підозрюваний не є суб`єктом інкримінованого кримінального правопорушення, а висновки сторони обвинувачення стосовно неправомірності його дій є помилковими.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 .
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання прокурора, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.
В сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Посилання підозрюваного на те, що він є адвокатом, автором ряду пропозицій щодо вдосконалення законодавства, регулярним донором крові, волонтером ряду громадських організацій, учасником ряду робочих груп та громадських утворень, приймає участь у вдосконаленні законодавства, має на утриманні батьків, були предметом перевірки слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, та не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.
Доводи підозрюваного стосовно його незадовільного стану здоров`я заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для скасування застосованого запобіжного заходу, оскільки відсутні відомості медичного характеру про неможливість перебування підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом, а запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки неможливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що застосований слідчим суддею запобіжний захід є занадто суворим, невиправданим, немотивованим, протиправним та суперечливим, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, з урахуванням закінчення строку дії оскаржуваного судового рішення.
Враховуючи наведене, доводи захисника та підозрюваного стосовно необґрунтованості ухвали слідчого судді, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку тримання особи під домашнім арештом, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись, ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 403, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 та продовжено щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 07 серпня 2018 року, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4