Справа № 203/1689/19
Провадження № 1-кс/0203/1125/2019
УХВАЛА

30 грудня 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчої СВ ВП на станції №1 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Левадне Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК), заявлене у рамках кримінального провадження №0000146,
у с т а н о в и в:
23 жовтня 2019 старший слідчий СВ ВП на станції №1 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу та клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 .
В ході досудового розслідування встановлено, що 07.05.2019, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_6 прибув на залізничну станцію Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», яка розташована в адміністративно-територіальних межах Новокадацького району м. Дніпра, з метою набрати вугілля з вагону. Він побачив, що на 12 залізничній колії стоїть вагон, впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вагону та заліз на нього, наповнив принесені із собою два порожні мішки вугіллям (горішок коксовий), після чого скинув мішки з вугіллям на землю, зліз з вагону та при спробі перенести перший мішок від вказаного вагону був зупинений співробітниками воєнізованої охорони Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Дії, вчинені підозрюваним кваліфіковано органом досудового слідства за ознаками ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.
11 червня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру.
24 червня 2019 року та 03.07.2019 року згідно з рапортом оперуповноваженого СКП ВП на станції №1 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 за місцем реєстрації підозрюваний не проживає та місце його перебування не відомо.
25 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
29 грудня 2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідча мотивувала тим, що підозрюваний не повідомив органи досудового слідства і суд про зміну місця проживання та переховувався тривалий час, у зв`язку із чим ОСОБА_6 оголошення у розшук, а також тим, що він вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.
Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання слідчої.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити.
За змістом статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно з частиною 1 статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Підсумовуючи викладене, приймаючи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, наявність вагомих доказів наявності ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування або суду, вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК (перебування його у розшуку, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення), а також ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК (відсутність хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, відсутність постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця проживання), доходжу висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Задовольняючи клопотання, суд також бере до уваги той факт, що кримінальне правопорушення вчинено підозрюваним у період іспитового строку.
Крім того, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків (п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання слідчої СВ ВП на станції №1 Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 лютого 2020 року 15 годин 00 хвилин.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених законом в сумі 9 605 грн.
У разі внесення застави на підозрюваного будуть покладені обов`язки прибувати до слідчого на кожний його виклик; не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі його неявки за викликом до слідчого чи прокурора без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу отримав_________________________