печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна» про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2020 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, що належить ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна», накладеного у кримінальному провадженні №0000026 від 02.02.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 258-5 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та вказала, що з моменту накладення арешту на майно, змінились обставини та у збереженні арешту майна відпала необхідність. ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» прагне повернути належне йому майно для його використання у господарській діяльності.

Представник ГСУ НП України в судове засідання не з`явився, про місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності представника ГСУ НП України

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 01 березня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на вантаж кукурудзи урожаю 2018 року 3 класу у кількості 5 572, 840 тон, що належить на праві власності ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» (), та яке, відповідно до договору № 81 складського зберігання від 01.11.2018р., зберігається на зерновому складі ПрАТ «Новомиргородський елеватор». Підставами для накладення арешту було збереження речових доказів.

Орган досудового розслідування, за чиїм клопотанням було накладено арешт ГСУ СБ України, при зверненні до слідчого судді вказувало на небезпеку втрати майна належного ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» внаслідок протиправних дій третіх осіб, які не допускали власника до зерна, що зберігалось на зерновому складі ПрАТ «Новомиргородський елеватор».

20.05.2019 кримінальне провадження № 0000026 від 02.02.2019 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000013 від 02.02.2018. 24.06.2019 постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_4 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 02.02.2018 доручено слідчим ГСУ НП України.

Відповідно до листа ГСУ СБУ від 20 травня 2019 р. №6/А-995/2, зерно, арештоване під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 02.02.2019 року, передано Генеральною прокуратурою України в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000087 від 02.02.2019 р. (орган досудового розслідування Головне слідче управління Національної поліції України) до управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

В силу приписів Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство має право на реалізацію арештованого та переданого йому в управління майна, що, в свою чергу, може призвести до втрати майна власником.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить в собі тимчасовий характер.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Отже, в умовах реалізації сторонами конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння юридичної особи майном та обумовлювали арешт її майна, оскільки обставини, за якими невідомі особи заважали забрати ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» належне зерно кукурудзи, яке зберігається на зерновому складі ПрАТ «Новомиргородський елеватора» відпали.

Відтак наявні обставини визначені ст. 174 КПК України для скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на вантаж кукурудзи урожаю 2018 року 3 класу, належного ТОВ «Луї Дрейфус Компані України» (код ЄДРПОУ - 30307207, м. Київ, пров. Куренівський, буд. 12) у кількості 5 572, 840 тон, який відповідно до договору № 81 складського зберігання від 01.11.2018 зберігається на зерновому складі ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (код ЄДРПОУ - 00954685, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, м. Новомиргород, вул. Залізнична, буд. 45).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1