ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0001288 за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запоріжської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого інспектором охорони ТОВ «Оберіг-СП», одруженого, має на утриманні двохнеповнолітніх дітей, не є інвалідом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 23.12.2019 приблизно о 23 годині 45 хвилин, в темну пору доби, керуючи автомобілем «DAEWOO MATIZ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в своїй смузі руху проїзної частини навпроти будинку № 51, вулиці Соборна м. Фастів Київської області, у порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважний, невчасно відреагував на зміну дорожньої обстановки, та в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», проявив самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого, коли не помітив на пішохода ОСОБА_5 , що перетинала проїжджу частину вулиці Соборна зліва направо по напрямку його руху, не зміг вчасно вжити заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода.
У результаті дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 13/д від 26.01.2020 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як для повного загоєння необхідно більше ніж 21 день.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 2,3 б) та п. 12.3 Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною подією та наслідками, що настали, а саме отриманням тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ОСОБА_5 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що він дійсно 23.12.2019 о близько 23 год. рухався на автомобілі марки «DAEWOO MATIZ», зі швидкістю 30 40 км. в год., того вечора ішов дощ і оглядовість була обмежена. Напроти «Екомаркету» по вул. Соборній жінка у капюшоні переходила дорогу, допустив неуважність та відволікся, оскільки з торпеди авто впав його телефон і він нахилився його підняти, внаслідок цього здійснив наїзд на пішохода. Не одразу зрозумів, що сталось та зупинився. Зачепив жінку, вона впала та отримала перелом ноги. Дуже шкодує про вчинене, відшкодував збитки потерпілій в повному обсязі у добровільному порядку.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше не судимий, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.
При цьому, в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення серед альтернативних санкцій, визначених ч. 1 ст. 286 КК України, найменш суворого покарання у виді штрафу.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.
Судові витрати становлять 1570,30 грн.
Відповідно до ст. 124 КПК України вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі - 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн. 10 копійки в дохід держави.

Речові докази, а саме:

?ліве дзеркало заднього виду від автомобіля «DAEWOO MATIZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та зберігається в камері зберігання речових доказів Фастівського ВП після набуття вироком законної сили повернути ОСОБА_6 ;

?автомобіль марки «DAEWOO MATIZ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та знаходиться на майданчику тимчасового утримування транспортних засобів при Фастівському ВП після набуття вироком законної сили залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7 -Тьолушкіна