Справа № 183/7610/19
№ 1-кп/183/874/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 07.06.2018 року за № 0000252, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, звільненого з військової служби, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 4261 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2015 року між Міністерством оборони України в особі т.в.о. командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) полковником ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України на посаді рядового, строком на три роки.

Відповідно до наказу т.в.о. командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) полковника ОСОБА_7 № 86-РС від 01.10.2015 року ОСОБА_6 призначено на посаду номера обслуги гранатометного відділення 2 парашутно-десантного взводу 4 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ).

Згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 222 від 01.10.2015 року ОСОБА_6 зараховано до списків вказаної частини та поставлено на всі види забезпечення.
18.03.2016 року з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) № 17-РС, ОСОБА_6 призначений на посаду заступника командира бойової машини навідника-оператора 2 парашутно-десантного відділення 1 парашутно-десантного взводу 4 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ).

Відповідно до функціональних обов`язків номера обслуги гранатометного відділення 2 парашутно-десантного взводу 4 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) затверджених т.в.о. командиром військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) полковником ОСОБА_7 , ОСОБА_6 зобов`язаний подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку, з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання рядових, сержантів і згуртування військового колективу, виховувати особовий склад взводу в дусі поваги до військової служби, неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у взводі, піклуватися про підлеглих, дбати про їх здоров`я, вживати заходів щодо його зміцнення.
Відповідно до ст.ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником. За своїм військовим званням начальниками є: сержанти і старшини для солдатів і матросів однієї з ним військової частини.
Відповідно до ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Поряд з цим, 22.03.2016 року згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) № 18РС ОСОБА_6 присвоєно військове звання «молодший сержант».
24.04.2018 року між Міністерством оборони України в особі т.в.о. командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) полковником ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України, строком на шість місяців.
Відповідно до наказу т.в.о. командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) полковника ОСОБА_7 № 40-РС від 24.04.2018 року ОСОБА_8 призначений на посаду стрільця-номера обслуги 1 парашутно-десантного взводу 4 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ).
Згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) № 78 від 24.04.2018 ОСОБА_8 був зарахований до списків особового складу частини та всі види забезпечення, у військовому званні «солдат».
Відтак, молодший сержант ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548-XIV, та функціональних обов`язків є прямим начальником за військовим званням для солдата ОСОБА_8 .
ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за контрактом ЗС України, у період виконання обов`язків за вказаною посадою, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати вимоги укладеного контракту та військової присяги, затвердженої постановою Верховної Ради України «Про текст Військової присяги» від 06.12.1991 року, а також дотримуватися вимог ст.ст. 11, 16, 49, 50, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, поважати гідність інших людей, подавати приклад зразкового виконання військового обов`язку, з пошаною ставитися до підлеглих, дбати про виховання і згуртування військового колективу, дотримуватись зазначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до військовослужбовців, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, відповідати за бойову готовність взводу та успішне виконання ним бойових завдань, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за підтримання внутрішнього порядку у взводі, підпорядковуватися командирові роти; проводити з особовим складом взводу заняття з бойової підготовки; керувати навчанням рядового складу; з повагою ставитися до підлеглих; дбати про виховання солдатів, сержантів і згуртування військового колективу; піклуватися про підлеглих, дбати про їх здоров`я, вживати заходів для його зміцнення, стежити за додержанням заходів безпеки на заняттях, стрільбах, навчаннях і під час роботи з технікою та озброєнням.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів, спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 року № 303 на визначеній території України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на 18.03.2019 року не оголошено.

Однак, молодший сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), проходячи військову службу в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, діючи всупереч зазначеним вимогам законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, надуманим мотивом, з метою показати свою уявну перевагу над військовослужбовцем, який має нижче військове звання, принизити його честь та гідність, застосував нестатутні заходи впливу щодо підлеглого та застосував насильство щодо підлеглого йому за військовим званням військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) солдата ОСОБА_8 , чим вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Так, 22.05.2018 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_8 разом із солдатом військової служби за контрактом ОСОБА_9 перебували в житловій кімнаті № 210 казарми підвищеного комфорту 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується в АДРЕСА_3 .
В цей час до зазначеної вище кімнати зайшов молодший сержант ОСОБА_6 , підійшов до ОСОБА_8 та висловив останньому своє невдоволення порушенням внутрішнього порядку у казармі, а саме наявності в кімнаті запаху диму сигарет та безладу в розташуванні казарми, після чого почав його ображати, використовуючи нецензурну лайку, а також погрози застосування фізичного насильства.
Надалі, ОСОБА_6 , діючи всупереч закріпленого у військових статутах порядку взаємовідносин між військовослужбовцями, військової присяги, затвердженої постановою Верховної Ради України «Про текст Військової присяги» від 06.12.1991 року, а також не дотримуючись вимог ст.ст. 11, 16, 49, 50, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, маючи на меті застосування нестатутних заходів впливу та насильства щодо підлеглого, з метою показати свою уявну перевагу над військовослужбовцем, який має нижче військове звання, принизити його честь та гідність, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, застосував насильство щодо підлеглого, а саме завдав один удар кулаком правої руки в обличчя солдата ОСОБА_8 , завдавши йому фізичного болю та страждання.
Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на застосування нестатутних заходів впливу щодо підлеглого, поставив вимогу ОСОБА_8 пройти посвячення в десантники. Молодший сержант ОСОБА_6 почав кидати берет на підлогу та одночасно примушував солдата ОСОБА_8 з висоти власного росту падати на підлогу швидше, ніж впаде берет, тим самим причинив йому моральне приниження. Коли потерпілий ОСОБА_8 втомився та не встиг впасти на підлогу швидше за берет, кинутий ОСОБА_6 , останній, продовжуючи свої злочинні дії, застосував насильство щодо підлеглого, а саме наніс ОСОБА_8 чотири удари кулаками правої та лівої руки в надбрівну область справа, у праву скроневу область голови, підборіддя зліва, в область лівої вушної раковини, чим спричинив тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 4261 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, які лягли в основу обвинувачення, у скоєному розкаявся.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- витяг з кримінального провадження, внесеного 07.06.2018 року до ЄРДР за № 0000252, згідно з яким 22.05.2018 року приблизно о 21.22 годині в розташуванні 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_3 молодший сержант ОСОБА_6 застосував насильство до підлеглого солдата ОСОБА_8 , в умовах особливого періоду

(а.п. 39а);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, потерпілого ОСОБА_8 , від 24.05.2018 року

(а.п. 40);

- акт службового розслідування від 04.06.2018 року за фактом порушення ОСОБА_6 статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутністю між ними відносин підлеглості, що виявилось в завданні побоїв чи іншого насильства

(а.п. 58-61);

- наказ командира військової частини НОМЕР_3 № 1025 від 23.05.2018 року про призначення службового розслідування за фактом виявлення слідів побиття у солдата ОСОБА_8

(а.п. 63-64);

- висновок судово-медичної експертизи № 89/Е від 28.02.2019 року, згідно з яким виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді забитої рани в надбрівній області справа, синців у правій скроневій області голови, саден на підборідді зліва, в потиличній області зліва і в області лівої вушної раковини, у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості, заподіяні тупими твердими предметами, з обмеженою контактуючою поверхнею. Усі тілесні ушкодження могли бути спричинені 22.05.2018 року, утворилися внаслідок не менше п`яти травматичних дій тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею

(а.п. 65-66);

- протокол проведення слідчого експерименту від 09.04.2019 року за участі свідка ОСОБА_9 , під час проведення якого останній розповів про обставини скоєння ОСОБА_6 злочину відносно ОСОБА_8 , а також фототаблиця до протоколу

(а.п. 71-73, 74-78);

- протокол проведення слідчого експерименту від 17.07.2019 року за участі потерпілого ОСОБА_8 , під час проведення якого останній показав та розповів про обставини скоєння ОСОБА_6 злочину відносно нього, а також фототаблиця до протоколу

(а.п. 79-81, 82-89);

- з`явлення із зізнанням ОСОБА_6 про скоєне ним кримінальне правопорушення

(а.п. 93);

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.11.2019 року за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , під час проведення якого останній показав та розповів про обставини скоєння ним злочину відносно ОСОБА_8 , а також фототаблиця до протоколу

(а.п. 111-113, 114-121);

- посвідчення учасника бойових дій, видане на імя ОСОБА_6

(а.п. 122);

- копії документів щодо проходження ОСОБА_6 військової служби, а також документи, що характеризують особу обвинуваченого

(а.п. 42-57, 123а-133).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 4261 КК України, як застосування нестатутних заходів впливу щодо підлеглого та застосування насильства щодо підлеглого, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначених ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, з`явлення із зізнанням, прийняття безпосередньої участі обвинуваченим в антитерористичній операції, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 за місцем проходження служби та місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Санкція ч. 4 ст. 4261 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, його наслідків, а також обраної позиції обвинуваченим ОСОБА_6 , суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання достатньо сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_6 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.

Враховуючи наявність зазначених вище обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а також особу останнього, який має позитивні характеристики з місця проходження служби; приймав участь в антитерористичній операції, суд вважає можливим перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 4 ст. 4261 КК України за цей злочин, та призначити йому покарання у виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, ст. 69 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 4261 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1.470 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 24.990 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1