Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/4809/119/20 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, не маючого постійного місця проживання, місце реєстрації відсутнє, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
-20.12.2010 року Святошинським районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 289, ч.ч.1,2 ст. 358 КК України до 5 років позбавлення волі, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме з 14 год. 30 хв. 12 березня 2020 року до 14 год. 30 хв. 10 травня 2020 року включно, із визначенням розміру застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року, задоволено клопотання слідчого СВ Знам?янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме з 14 год. 30 хв. 12 березня 2020 року до 14 год. 30 хв. 10 травня 2020 року включно, із визначенням розміру застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 грн..

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у тому, що приблизно о 08 годині 00 хвилин 13.11.2019 ОСОБА_8 знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_1 . Під час перебування в зазначеному місці у ОСОБА_8 раптово виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, а саме на заволодіння належним ОСОБА_10 автомобілем ВАЗ 2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з території домоволодіння за вказаною адресою. Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_8 шляхом вільного доступу, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 та маючи при собі ключі, з двигун належного ОСОБА_10 автомобіля ВАЗ 2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в подальшому виїхав на ньому з території подвір`я, тим самим незаконно заволодівши даним транспортним засобом. Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, автомобілем, яким незаконно заволодів за вищевказаних обставин, розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 13940 грн. Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_8 скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України.

За вказаним фактом 14.11.2019 СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області розпочате кримінальне провадження №0002083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Дане кримінальне провадження 12.03.2020 перекваліфіковане з ч.1 ст.289 КК України на ч.2 ст.289 КК України.

ОСОБА_8 о 08 годині 00 хвилин 12.03.2020 року повідомлено про підозру скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в скоєнні злочину, передбаченого частини 2 статті 289 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри підтверджується показами самого підозрюваного, який визнав вину у скоєному, показами потерпілої ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеними оглядами місць подій.

Також врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.289 КК України, у вчиненні якого він підозрюється - позбавлення волі на строк до восьми років, відсутність роботи та постійного місця проживання, те, що він раніше судимий за ч.2 ст.289 ч.ч.1, 2 ст.358 КК України, зважаючи на обґрунтовані наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, слідчий суддя вважає доведеними обставини, які виправдовують обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Свої вимоги обґрунтував тим, що ухвала про задоволення клопотання слідчого ОСОБА_17 винесена безпідставно та скоріше за все з мотивів того що ОСОБА_8 не має місця постійного проживання як вважає слідча та процесуальний прокурор ОСОБА_18 . Розгляд клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу проводився без захисника.

У клопотанні слідчого, а в подальшому і у ухвалі зазначено що ОСОБА_8 шляхом вільного доступу заволодів автомобілем що не відповідає дійсності так як ОСОБА_8 на протязі трьох місяців проживав у громадянки ОСОБА_10 , яка дозволила жити у її домоволодінні та забезпечувати її потреби у догляді за домашнім господарством. Фактично ОСОБА_8 виконував вказівки ОСОБА_10 по її перевезенню по території України зокрема до м. Черкаси та інших міст.

У судовому засіданні не було захисника про що свідчить відеозапис судового засідання. Заяви про проведення судового засідання без захисника ОСОБА_8 не писав.

Послався на Конституцію України, зазначивши, що нею забезпечуються права і свободи громадянина України і в ній нема жодної норми яка б зобов`язувала громадянина України мати постійну реєстрацію місця проживання та жити в одному місці.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора який просив відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.
Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
ОСОБА_8 о 08 годині 00 хвилин 12.03.2020 року повідомлено про підозру скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді стосовно наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яка підтверджується показами самого підозрюваного, який визнав вину у скоєному, показами потерпілої ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеними оглядами місць подій.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.289 КК України, у вчиненні якого він підозрюється - позбавлення волі на строк до восьми років, відсутність роботи та постійного місця проживання, те, що він раніше судимий за ч.2 ст.289 ч.ч.1, 2 ст.358 КК України, зважаючи на обґрунтовані наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо того , що ОСОБА_8 не заволодівав автомобілем, проведення судового засідання без участі захисника та що ОСОБА_8 не писав заяви про проведення судового засідання без участі захисника тому постанова підлягає скасуванню та ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою є необгрунтованими та безпідставними. Так, щодо відсутності вини є передчасними, оскільки наявність чи відсутність вини вирішуватиметься судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, ч. 3 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення захисником підозрюваного, обвинуваченого, якщо останній заявив клопотання про залучення захисника, якщо участь захисника є обов`язковою або якщо слідчий суддя, суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника.
Відповідно до ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
В інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні:
1) щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою;
2) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою;
3) щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад;
4) щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту;
5) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, - з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності;
6) щодо реабілітації померлої особи - з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи;
8) щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, - з моменту прийняття відповідного процесуального рішення;
9) у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості - з моменту ініціювання укладення такої угоди.
За таких підстав, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є повнолітнім та до нього не застосовуються примусові заходи медичного характеру, участь захисника під час розгляду клопотання слідчого не є обов`язковою. Крім того він із заявою про забезпечення йому захисника до слідчого судді не звертався, разом із тим йому процесуальні права, утому числі мати захисника, слідчим суддею було роз`яснено, дане підтверджується журналом та аудіо записом судового засідання.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, колегія суддів приходить до висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Знам?янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме з 14 год. 30 хв. 12 березня 2020 року до 14 год. 30 хв. 10 травня 2020 року включно, із визначенням розміру застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 грн. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_19 Ремез