ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1534/18 Номер провадження 11-кп/814/227/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з секретарем ОСОБА_6

з участю: прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

та обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000552 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 з доповненнями на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 червня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Біла Церква Київської області, громадянин України, не працює, неодружений, з з професійно-технічною освітою, маючий неа утриманні малолітню дитину, зареєтрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 25.12.2003 року вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч.3 ст.185 КК України до примусових заходів виховного характеру;

- 27.12.2005 року вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч.2 ст.186, ч.1 ст.296, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 13.06.2008 року вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ст.ст.69, 70, ч.1 ст.71 до 2 років 8 місяців позбавлення волі;

- 30.01.2015 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ч.1 ст.187 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 30.11.2016 року вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, шляхом поглинання покарання покаранням, призначеним попереднім вироком, призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання раховано з 12.07.2011 року,-

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією всього належного майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 13648,51 грн., 5000 грн. моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн..

Відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком, ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за наступних обставин.

В кінці червня 2018 року ОСОБА_9 через сайт знайомств у мережі Інтернет познайомився з ОСОБА_12 26.06.2018 року під час зустрічі з останньою в м. Кременчуці ОСОБА_9 побачив на ОСОБА_12 ювелірні вироби із золота. Внаслідок цього у ОСОБА_9 , який являється особою, яка раніше вчинила розбій, виник злочинний умисел на напад на ОСОБА_12 з метою заволодіння вказаним майном. Для цього він домовився з останньою про зустріч у м. Кременчуці наступного дня, 27.06.2018 року.

Реалізуючи свій злочинний намір, 27.06.2018 року приблизно о 14 год. ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_12 біля б.40, по вул. Першотравневій м.Кременчука, та пішов разом з останньою до однієї з квартир вказаного будинку. Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_12 поїхати до с. Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області, пояснивши, що нібито має там якісь справи. Отримавши згоду ОСОБА_12 на поїздку, ОСОБА_9 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_13 та попросив останнього забрати його на вул. Першотравневій м . Кременчука та відвезти до вказаного населеного пункту.

Приблизно о 17 год. ОСОБА_13 приїхав за вказаною адресою на автомобілі DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_9 та ОСОБА_14 сіли у салон вказаного автомобіля на заднє сидіння та поїхали за межі м.Кременчука по автомобільній дорозі Н-08 Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя в напрямку Кіровоградської області.

Приблизно о 18 год. 20 хв. 27.06.2018 року, після того, як автомобіль DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 звернув з автомобільної дороги Н-08 на ґрунтову дорогу, що веде в сторону с. Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області, ОСОБА_9 дістав з кишені одягу розкладний ніж, який заздалегідь взяв із собою з метою використання в якості знаряддя вчинення злочину, та вчинив напад на ОСОБА_12 , приставивши даний ніж до її шиї, тим самим погрожуючи їй застосуванням насильства, небезпечного для життя. Тримаючи ніж біля шиї потерпілої, ОСОБА_9 наказав їй зняти та віддати йому ювелірні вироби із золота, при цьому висловлюючи в бік потерпілої погрози застосувати ніж у разі невиконання його наказу. Сприймаючи цю погрозу дійсною і наявною, та будучи впевненою, що у випадку її опору погроза буде негайно реалізована, ОСОБА_12 зняла з себе належні їй ювелірні вироби із золота, а саме: ланцюжок з підвісом у вигляді хреста, обручку, дві каблучки і дві пари сережок, - та віддала їх ОСОБА_9 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 зняв з руки потерпілої золотий браслет, після чого прибрав ніж від шиї потерпілої та наказав їй віддати йому свій мобільний телефон. Побоюючись за своє життя та здоров`я та будучи впевненою, що ОСОБА_9 може в разі невиконання його вимог застосувати відносно неї насильство, потерпіла віддала йому свій мобільний телефон Xiaomi Redmi 5 Plus.

Таким чином, вчинивши напад на потерпілу ОСОБА_12 із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_9 , котрий являється особою, яка раніше вчинила розбій, заволодів наступним належним потерпілій майном:

- ланцюжок із золота 585 проби довжиною 60 см вагою 6,07 грама, придбаний 18.07.2016 року, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3323 від 03.09.2018 року, 1093 грн. 92 коп. за 1 грам - загальною вартістю 6640 грн. 09 коп.;

- підвіс із золота 585 проби вагою 0,82 грама, придбаний 18.07.2016 року, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3323 від 03.09.2018 року, 1093 грн. 92 коп. за 1 грам - загальною вартістю 897 грн. 01 коп.;

- перстень із золота 585 проби вагою 3,02 грама, придбаний 30.12.2017 року, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3323 від 03.09.2018 року, 1093 грн. 92 коп. за 1 грам - загальною вартістю 3303 грн. 63 коп.;

- сережки із золота 585 проби вагою 1,08 грама, придбані 02.08.2016 року, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3323 від 03.09.2018 року, 1093 грн. 92 коп. за 1 грам - загальною вартістю 1181 грн. 43 коп.;

- сережки із золота 585 проби вагою 1,45 грама вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3323 від 03.09.2018 року, 1093 грн. 92 коп. за 1 грам - загальною вартістю 1586 грн. 18 коп.;

- обручка із золота 585 проби вагою 5 грамів вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3323 від 03.09.2018 року, 1093 грн. 92 коп. за 1 грам - загальною вартістю 5469 грн. 60 коп.;

- каблучка із золота 375 проби вагою 2 грами вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3323 від 03.09.2018 року, 701 грн. 23 коп. за 1 грам - загальною вартістю 1402 грн. 46 коп.;

- браслет із золота 585 проби довжиною 20 см вагою 3,6 грама, придбаний 30.12.2017 року, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3323 від 03.09.2018 року, 1093 грн. 92 коп. за 1 грам - загальною вартістю 3938 грн. 11 коп.;

- мобільний телефон Xiaomi Redmi 5 Plus, s/n НОМЕР_2 , об`ємом пам`яті 32 Гб, IMEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , придбаний 15.04.2018 року, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3323 від 03.09.2018 року, 4340 грн. 68 коп.

Своїми діями ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 28759 грн. 19 коп., після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився майном, одержаним злочинним шляхом, на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок, виключити з вироку твердження суду першої інстанції щодо виникнення у ОСОБА_9 умислу на заволодіння цінностями потерпілої 26.05.2018 року та вчинення ним дій до 18.20 год. 27.06.2018 року як реалізацію умислу, який виник у нього 26.06.2018 року; застосувати положення ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено ч.2 ст. 187 КК України без конфіскації майна, врахувавши як обставини, що пом`якшують відповідальність визнання ОСОБА_9 вини, щире каяття, часткове відшкодування шкоди, сприяння слідству та суду у встановленні обставин, прохання потерпілої не карати суворо і не позбавляти його волі, наявність у нього на утримання малолітньої дитини, наявність усталених суспільних відносин, сім`ї, роботи; застосувати положення ст. ст. 75,76 КК України, звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В обгрунтування своїх вимог, зазначає, що у вироку суду фактичні обставини справи викладені невірно, висновок суду про те, що ОСОБА_9 вирішив пограбувати потерпілу під час першої зустрічі 26.06.2018 року, а потім протягом 27.06.2018 року діяв реалізуючи свій злочинний умисел, не знайшов підтвердження в судовому засіданні.

Окрім цього зазначає, що суд при призначенні покарання не врахував як обставину , що пом`якшує покарання наявність на утриманні ОСОБА_9 малолітньої дитини, наявність у нього сім`ї, хоча офіційно шлюб не зареєстровано, працював, хоча і неофіційно, під час вчинення злочину перебував в стані сильного душевного хвилювання, вину визнав, розкаявся, сприяв слідству та суду, вибачився перед потерпілою, частково відшкодував шкоду, позицію потерпілої, яка просила не карати суворо. Такаж зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку про наявність обтяжучої обставини рецидиву злочину.

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що вирок суду є незаконним і необгрунтованим, просить його скасувати.

В обгрунтування зазначає, що судовий розгляд даного провадження є неповним, в суді не допитано свідка ОСОБА_15 ..

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, правильно встановивши фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, проаналізував, дослідив усі докази по справі та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, а саме як напад з метою заволодіння майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України об`єктивно підтверджуються доказами, які суд першої інстанції перевірив в судовому засіданні та надав їм належну оцінку, а саме:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснював, що вчинив даний злочин внаслідок непорозуміння в сім`ї;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_12 , яка пояснила суду, що вона, в кінці червня 2018 року через сайт знайомств у мережі Інтернет, познайомилась з обвинуваченим ОСОБА_9 . З обвинуваченим відбулися дві зустрічі, перша 26.06.2018 року, та на наступний день 27.06.2018 року. 27.06.2018 року вони зустрілися біля б.40 по вул. Першотравневій м. Кременчука, та пішли разом до однієї з квартир вказаного будинку. Після спільного проведення часу, ОСОБА_9 запропонував їй поїхати до с. Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області, пояснивши, що має там якісь справи, на що вона погодилась. Після цього, ОСОБА_9 зателефонував своєму знайомому та попросив останнього забрати їх та відвезти до вказаного населеного пункту. Вона з ОСОБА_9 та водієм, сіли у салон вказаного автомобіля на заднє сидіння та поїхали за межі м. Кременчука в напрямку Кіровоградської області. Через деякий час, ОСОБА_9 дістав з кишені одягу розкладний ніж та приставив його до шиї, погрожуючи їй його застосуванням. Тримаючи ніж біля шиї, ОСОБА_9 наказав їй зняти та віддати йому ювелірні вироби із золота та її мобільний телефон Xiaomi Redmi 5 Plus. Вона зняла з себе належні їй ювелірні вироби із золота, а саме: ланцюжок з підвісом у вигляді хреста, обручку, дві каблучки і дві пари сережок, та віддала їх ОСОБА_9 разом з мобільним телефоном. Також ОСОБА_9 зняв з її руки золотий браслет. Вона сприймала погрозу застосування ножа дійсною і наявною, та була впевнена, що у випадку її опору погроза буде негайно реалізована.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що в липні до нього приїхав ОСОБА_9 та попросив пожити у нього деякий час. ОСОБА_9 розповідав йому, що познайомився з дівчиною. 27.06.2018 року о 11 годині до нього приїхав ОСОБА_16 , щоб він оглянув автомобіль. В той день, о 16 годині до нього зателефонував ОСОБА_9 та попросив відвезти його та його дівчину в с. Успенка до знайомого, на що він погодився. Після того як він забрав їх, під час руху ОСОБА_9 попросив його зупинити транспортний засіб, після зупинки ОСОБА_9 приставив до його шиї якийсь предмет та наказав дівчині ( ОСОБА_12 ) зняти з себе золоті вироби, та погрожував їй, щоб вона мовчала. Після чого він відвіз їх у місто Кременчук. Кулик пішов у будинок, а ОСОБА_12 вибігла в невідомому напрямку. Після цього вони з ОСОБА_9 поїхали в гараж. Пояснив суду, що він не повідомив поліцію, бо налякався. Також пояснював, що відвозив ОСОБА_9 до ломбарду.

- показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які повідомили суду обставини за яких ОСОБА_9 було затримано;

- протоколами огляду місця події від 29.06.2018 року та від 06.09.2018 року, якими зафіксовано добровільна видача ОСОБА_19 ювелірних виробів, які заклав в ломбард ОСОБА_9 , та огляд мобільного телефону, який був вилучений у ОСОБА_9 та який належить потерпілій ОСОБА_12 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10 вересня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_9 в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 пояснив, обставини за яких здійснив напад на ОСОБА_12 , заволодів золотими виробами та телефоном. При цьому вказував, що ножем їй не погрожував, до неї ніж не приставляв, а лише витягнув його з кишені та тримав у руках. Після того він повернувся до м. Кременчука і здав частину золотих виробів у ломбард, інші віддав ОСОБА_13

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27 червня 2018 року, відповідно до якого у затриманого ОСОБА_9 під час обшуку виявлено зокрема мобільний телефон у чорному чохлі марки Xiaomi.

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 3323 від 03 вересня 2018 року, яким встановлена вартість майна, яким ОСОБА_9 незаконно заволодів.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, обстановку нападу, знаряддя та спобів вчинення нападу на потерпілу, місце та час нападу, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення розбою, суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_9 здійснив напад на потерпілу ОСОБА_22 з метою заволодіння майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги захисника про те, що умисел у ОСОБА_9 направлений на вчинення розбійного нападу на потерпілу виник раптово 27.06.2018 року не підтверджується матеріалами справи.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_9 про неповне з`ясування судом всіх обставин справи , оскільки не допитано свідка ОСОБА_15 , то вони не заслуговують на увагу, так як показання свідка ОСОБА_15 не мають істотного значення для справи, оскільки не підтверджують і не спростовують обставин справи за яких вчинено злочин.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції дотримався положень ст. 65 КК України і врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, відповідно до ату судово-психіартичного експерта №355 від 17.08.2018 року, виявляє ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, який не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період вчинення злочину, врахував те, що обвинувачений має малолтню дитину, позицію потерпілої, яка просила призначити м`яке покарання, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, часткове відшкодування шкоди, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочину. Враховуючи сукупність цих обставин, суд призначив мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 187 КК України. Дане покарання, на думку колегії суддів, цілком відповідає принципу індивідуалізації покарань відповідно до ч.2 ст. 65 КК України і в цілому меті покарання.

Отже, підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 ч. 1 ст. 69 КК України та призначення йому покарання нижче від найнижчої межі покарання, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, колегія суддів не вбачає.

А тому, підстав для зміни чи скасування вироку, в межах апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 з доповненнями та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 червня 2019 року стосовно ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Верховного суду протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :
ОСОБА_23 ОСОБА_5 .