Справа № 492/2211/19
Провадження № 1-кп/492/45/20
ВИРОК
Іменем України

16 січня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Арцизького районного суду Одеської області разом з обвинувальним актом надійшла письмова угода про примирення від 24.12.2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
Так, 24.10.2019 року, у денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не представилося можливим, ОСОБА_5 , знаходячись біля банкомату AT КБ "ПРИВАТБАНК", розташованого по вул. Калмикова у м. Арциз Одеської області, тримаючи у руці банківську картку AT "ОЩАДБАНК" № НОМЕР_1 , яка оформлена на ім`я потерпілої ОСОБА_4 , усвідомлюючи що остання не надавала згоду на зняття належних потерпілій грошових коштів, шляхом відповідних маніпуляцій з метою особистого збагачення зняв з вказаної банківської картки 200,00 грн., які в подальшому витратив на власний розсуд. Далі ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний намір протиправно здійснив розрахунок з вказаної банківської картки ОСОБА_4 у магазині «Абсолют» розташованого по вул. Калмикова у м. Арциз Одеської області, за купівлю товару, на загальну суму 76,00 грн., та в подальшому куплений товар використав на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними, протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 276,00 грн., а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Наведені умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 погодилися між собою на призначення обвинуваченому покарання за це кримінальне правопорушення (злочин) у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим.
В силу ч. ч. 2, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, потерпілий та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення.
Так, кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, оскільки санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає максимальне покарання позбавлення волі на строк до трьох років.
Вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Обвинуваченому ОСОБА_5 та потерпілій ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх, обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання підозрюваним узятих на себе за угодою зобов`язань.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому визнання ним вини є цілком виправданим.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлено.
Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 24 грудня 2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1