Справа 712/4579/20
Провадження № 1-кс/712/2367/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:

Старший слідчий СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 06.03.2020 близько 09 години незаконно, умисно, придбав, а саме знайшов на смітнику, що знаходиться в адміністративних межах с. Березняки, Черкаського району Черкаської області, предмет зовні схожий на рушницю, який в подальшому незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переносив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

В подальшому 06.03.2020 близько 10 години 50 хв. ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції, по вул. Криворучка в с. Березняки, Черкаського району Черкаської області, де в ході огляду місця події у ОСОБА_5 виявлено та вилучено предмет зовні схожий на рушницю, який згідно висновку експерта № 1/413 від 31.03.2020 являється середньоствольною нарізною вогнепальною зброєю 5,6-мм (.22LR) однозарядним легким карабіном виготовленим саморобним способом шляхом переробки спортивного однозарядного пістолету ТОЗ-35 промислового виробництва СРСР, промисловий № НОМЕР_1 , конструкція якого змінена саморобним способом шляхом видалення основи рукоятки, зміни конструкції важелю затвору, укріплення прикладу та глушника саморобної конструкції.

Даний карабін придатний для здійснення пострілів 5,6-мм патронами кільцевого запалювання (.22LR), при цьому стріляні кулі набувають питомої кінетичної енергії, достатньої для заподіяння людині чи тварині небезпечних для життя або смертельних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

18.05.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, українець, громадянин України, з середню спеціальною освітою, тимчасово не працюючий, не одружений, малолітніх дітей на утриманні немає, інвалідом, учасником бойових дій, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1) Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.07.2005 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 2) Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.02.2007 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20 травня 2010 року по відбуттю строку покарання; 3) Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 30.12.2013 за ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 21 березня 2016 року по відбуттю строку покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України; 4) Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 26.10.2016 за ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки; 5) Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 14.04.2017 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України призначено покарання на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 07.12. 2016 по 14.04.2017.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2019 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 26 днів.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 06.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 06.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; висновком експерта № 1/413 від 31.03.2020.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відносяться до тяжкого умисного злочину, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, крім того підозрюваний ОСОБА_5 не виправдав довіри держави та усвідомлюючи всі випливаючі наслідки, перебуваючи на умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2019, свідомо вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить не тільки про небажання стати на шлях виправлення, а й неможливість переосмислити свої дії без ізоляції для суспільства (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того підозрюваний ОСОБА_5 матиме реальну можливість змінити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження та досягненню цілей покарання, оскільки підозрюваний зареєстрований за однією адресою, а фактично проживає за іншою, так ОСОБА_5 може змінити місце проживання та переховуватись від органу досудового розслідування.(п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке він вчинив в момент невідбутого покарання, наявні достатні підстави вважати що ОСОБА_5 , перебуваючи поза межами місць позбавлення волі може вчини ряд нових кримінальних правопорушень.(п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також підозрюваний ОСОБА_5 , обізнаний у способах та методах проведення досудового розслідування, оскільки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тому може перешкоджати слідству іншим чином. (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Як наслідок заявлені в клопотанні ризики реально існують та оскільки не вважається можливим запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задоволити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки у нього є постійне місце проживання, вину свою в інкримінованому правопорушенні визнає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нею обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні.

В своєму клопотанні, слідчий посилається на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурором та слідчим не доведено факту переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

Крім того, посилання слідчого на той факт, що підозрюваний може перешкоджати слідству іншим чином, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Як з`ясовано в даному судовому засіданні ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції вогнепальну зброю, з`являвся на всі виклики до слідчого, щиро розкаюється в інкримінованому йому правопорушенні.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та кримінального провадження, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194 195, 369 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 липня 2020 року, включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 18 травня 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово та не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Роз`яснити, що невиконання покладених на нього судом обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Ухвала про запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області для організації її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1