ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1933/17
Провадження №1-кп/477/24/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000925 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, а саме:
- вироком від 11 квітня 2011 року Центрального районного суду м. Миколаєва за ч. 1 ст. 186 КК України до одного року позбавлення волі, звільненого відповідно до ст. 75 КК України від відбування цього покарання з іспитовим строком на один рік;
- вироком від 05 грудня 2011 року Заводського районного суду м. Миколаєва за ч. 1 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів із попереднім вироком, до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання із застосуванням ст. 75 цього Кодексу, з іспитовим строком на два роки;

- вироком від 04 серпня 2015 року Жовтневого районного суду Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на три роки;
у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 125 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
а також потерпілого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
05 вересня 2017 року, приблизно о 22:00, ОСОБА_3 , перебував на полі належного ОСОБА_5 , розташованого поблизу
с. Котляреве Вітовського району Миколаївської області, де у нього виникла сварка з власником землі через підозру крадіжки овочів із його поля, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Тоді ж ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптовий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 умисно наніс йому до трьох ударів кулаками обох рук в область обличчя, від якихтой впав н аколіна на землю, спричинивши йому тілесні ушкодження у виді перелому кісток носа, саден колінних суглобів, струсу головного мозку, з яких тілесні ушкодження у виді перелому кісток носу і струсу головного мозку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а тілесні у виді саден колінних суглобів відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
За вчинення цих дій передбачена кримінальна відповідальність за
ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, 05 вересня 2017 року, приблизно о 22:30, ОСОБА_3 , після того як наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 , перебував поблизу сільськогосподарського поля, розташованого біля с. Котляреве Вітовського району Миколаївської області, побачив на його узбіччі автомобільний акумулятор, який ОСОБА_5 там поставив перед сваркою, і у нього виник умисел на його таємне викрадення.
Тоді ж ОСОБА_3 , діючи повторно, оскільки мав не зняті та не погашені судимості за вчинення корисливих злочинів проти власності, реалізуючи свій корисливий мотив, скориставшись відсутністю поблизу власника акумулятора і темною порою доби, шляхом вільного доступу таємно викрав автомобільний акумулятор марки «BOX», вартістю 1500 грн., з яким зник з місця вчинення, спричинивши ОСОБА_5 матеріальний збиток у сумі 1500 грн.
Тим самим він вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, пояснивши викладені в обвинувальному акті обставини. У вчиненому розкаявся. Розповів, що в один із днів у вересні 2017 року, в пізній вечірній час, він перебував на полі поблизу с. Котляреве Вітовського району Миколаївської області, де у нього виник конфлікт з власником сільськогосподарського поля. Під час сварки він наніс йому удари в обличчя та пішов. Коли йшов, то побачив на узбіччі акумулятор автомобільний, тому забрав його та відніс додому, а потім продав іншій особі.
Крім того його вина у пред`явленому обвинуваченні повністю знайшла своє підтвердження наступними дослідженими під час судового розгляду доказами.
1. Показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 05 вересня 2017 року, пізно ввечері він йшов повз своє поле, розташоване поблизу с. Котляреве Вітовського району Миколаївської області, і ніс при цьому автомобільний акумулятор. В темряві поблизу поля помітив двох людей, тому запідозрив їх у крадіжці овочів з поля. Він поставив на землю акумулятор та підійшов до них. Там був ОСОБА_3 зі своїм батьком. Між ними виникла сварка і ОСОБА_3 наніс йому декілька ударів кулаками в область обличчя, від яких він впав на коліна. Коли вони пішли, то він виявив відсутність акумулятора, тому зрозумів, що його викрав ОСОБА_6 . В наступні дні він відчув погіршення стану здоров`я, запаморочення, тому звернувся до лікарні, де встановили, що у нього зламаний ніс та струс головного мозку. Потім він приходив додому до ОСОБА_6 , щоб той віддав акумулятор, але він відмовився.
2. Протоколом від 06 вересня 2017 року прийняття заяви від
ОСОБА_5 , поданої ним до Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної Поліції в Миколаївській області, про вчинене кримінальне правопорушення, та заявою від 08 вересня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_5 повідомив поліції про необхідність прийняття заходів відносно особи, яка викрала на полі його автомобільний акумулятор.
3. Заявою ОСОБА_5 від 07 вересня 2017 року, поданої ним до Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної Поліції в Миколаївській області, про вчинене кримінальне правопорушення, в якій він повідомив поліції, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нанесли йому тілесні ушкодження 05 вересня 2017 року, о 22:00, на полі, яке він орендує.
4. Заявою про вчинення злочину від ОСОБА_3 , в якій він повідомив, Вітовському відділенню поліції, що у вересні 2017 року, на полі поблизу
с. Котляреве Вітовського району Миколаївської області здійснив крадіжку автомобільного акумулятору, вартістю 1500 грн., який належав мешканцю їх села на ім`я ОСОБА_9 .
5. Висновком експерта № 279 від 13 вересня 2017 року, згідно якого при освідуванні ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження в виді перелому кісток носа, саден колінних суглобів, струсу головного мозку; дані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті дії тупих, твердих предметів можливо в строк і при обставинах вказаних освідуваним в постанові (слідчого); по ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу і струсу головного мозку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень; враховуючи характер та особливості тілесних ушкоджень, потерпілому було нанесено не менше одного травматичного впливу.
6. Протоколом проведення слідчого експерименту від 26 вересня 2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , який на місці поблизу сільськогосподарського поля біля с. Котляреве Вітовського району Миколаївської області, показав яким чином він наносив удари в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 . Показав на статисті як наніс два удари кулаками обох рук в його обличчя, а також один удар ногою в область ніг. Вказав, що після нанесення ударів у потерпілого з носа пішла кров. Також показав, як після цього забрав неподалік автомобільний акумулятор, який лежав на землі, та пішов додому, а потім акумулятор продав іншій особі.
7. Товарним чеком від 20 вересня 2017 року, виданим приватним підприємцем ОСОБА_10 , відповідно до якого вартість автомобільного акумулятору марки «BOX» складає 1500 грн.
Таким чином в судовому засіданні було достовірно підтверджено вину ОСОБА_3 в пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 185 КК України.
Той факт, що згідно із заявою потерпілого від 07 вересня 2017 року тілесні ушкодження йому нанесли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд не може враховувати і вважати вчиненням злочину групою осіб, оскільки ні іншими доказами, ні самим потерпілим у судовому засіданні, не було підтверджено, що тілесні ушкодження йому спричинено двома особами.
При призначенні покарання обтяжуючих та пом`якшуючих його вину обставин судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що за останнім відомим місцем його проживання скарг на нього не надходило, на утриманні неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, офіційно не працює, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочини не вперше, до того ж раніше неодноразово вчиняв корисливі злочини проти власності, за що судимий.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які відносяться до категорії невеликої - ч. 2 ст. 125 КК України, та середньої ч. 2 ст. 185 КК України тяжкості; вчинення злочинів не вперше; розмір завданого збитку і його невідшкодування; суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарань, які будуть достатніми для виправлення і недопущення в майбутньому вчинення нових злочині, зокрема: у виді обмеження волі за ч. 2 ст. 125 КК України та у виді позбавлення волі за ч. 2
ст. 185 КК України в межах санкцій, визначених цими статтями, з їх реальним відбуттям; а також відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Крім того, вироком Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2018 року ОСОБА_3 був засуджений за вчинення 06 квітня 2018 року злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді трьох років позбавлення волі, і остаточне покарання за цим вироком у виді трьох років і одного місяця позбавлення волі йому було призначено із застосуванням ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 серпня 2015 року.
Також, останнім вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2019 року він був засуджений за вчинення злочинів у період лютого серпня 2017 року за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців позбавлення волі. Цим же вироком, згідно з положеннями ч. 4
ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2018 року,

йому призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі.
За такого, з врахуванням вчинення ним злочинів за цим вироком у вересні 2017 року, остаточне покарання суд повинен призначити йому за положеннями ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.
Резолютивними частинами вироків Приморського районного суду м. Одеси та Заводського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 не було визначено порядок зарахування в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення, в зв`язку з цим суд, беручи до уваги призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів за ч. 4 ст. 70 КК України вважає необхідним зазначити про наступне.
Законом України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VІІ від 26 листопада 2015 року до ч. 5
ст. 72 КК України були внесені зміни, за якими передбачалося зарахування в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення в розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 21 червня 2017 року набрали чинності зміни до згаданої норми КК, внесені Законом України від 18 травня 2017 року N 2046-VIII Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення (Закону № 2046-VIII), відповідно до яких термін попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день або за правилами, передбаченими частиною 1 статті 72 КК. Тобто з 21 червня 2017 року законодавець повернувся до попередньої редакції закону, яка передбачала зарахування в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі в строк попереднього ув`язнення, в розрахунку день за день.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року, у разі якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом N 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК в попередній редакції.
З огляду на наведене, враховуючи, що за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2019 року, яким при призначенні покарання ОСОБА_3 враховано вирок і Приморського районного суду
м. Одеси від 01 серпня 2018 року, затримання за яким було здійснено 07 квітня 2018 року, і вподальшому він тримався під вартою до завершення розгляду даних справ та набрання вироками законної сили, а також і продовжує

триматися під вартою в слідчому ізолятор м. Миколаєва до завершення розгляду справи Жовтневим районним судом Миколаївської області, та беручи до уваги, що злочини за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва він вчинив у період з лютого по серпень 2017 року, то суд, вважає необхідним у строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 07 квітня 2018 року до набрання цим вироком законної сили в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 в цьому кримінальному провадженні не обиралася, однак під час розгляду провадження він рахувався за Заводським районним судом м. Миколаєва і утримувався в ДУ Миколаївський слідчий ізолятор, а вирок цього суду від 17 вересня 2019 року набрав законної сили 18 жовтня 2019 року і вподальшому він утримувався в даному закладі за ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 листопада 2018 року до завершення розгляду справи, тому відповідно до положень ст. 537 КПК України суд вважає необхідним залишити його утримуватися в слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому наступні покарання за їх вчинення:
- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком, та злочинів, за скоєння яких ОСОБА_3 засуджений вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2019 року, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 07 квітня 2018 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 07 квітня 2018 року до набрання вироком законної сили.
Залишити ОСОБА_3 утримувати в ДУ Миколаївський слідчий ізолятор до набрання вироком законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілому направити поштою не пізніше наступного дня.

Суддя ОСОБА_1