Справа № 761/5259/17
Провадження №1-кп/761/393/2019
В И Р О К
Іменем України

04 грудня 2019 року року Шевченківський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 120 161 001 000 166 38 від 29.12.2016, у якому
гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, непрацездатних утриманців не має, має середню освіту, працює водієм ТОВ «Стів», зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , не судимий,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
у с т а н о в и в :
ОСОБА_12 вчинив необережний злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту за таких обставин.
Обвинувачений 29.12.2016, приблизно о 00.21 год., керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився у крайній правій смузі руху біля універмагу «Україна», розташованого за адресою м. Київ, пл. Перемоги, 3. У цей час з правої сторони вказаного автомобіля, біля його відкритих передніх пасажирських дверей знаходилась пішохід ОСОБА_13 .
ОСОБА_12 , порушуючи вимоги п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху, невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, перед початком руху не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників руху, розпочав рух вулицею Жилянською зі сторони вулиці Старовокзальної у напрямку вулиці Борщагівської, що призвело до падіння пішохода ОСОБА_9 .
Внаслідок проявленої водієм ОСОБА_12 злочинної необережності та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, потерпілій ОСОБА_13 завдане середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_12 своєї вини не визнав, пояснивши, що у день та час, які зазначені у цьому вироку, він перебував у транспортному засобі «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з тильної сторони Торговельно-розважального центру «Україна», що розташований на пл. Перемоги у м. Києві. До його автомобіля підійшла потерпіла ОСОБА_9 , яка перебувала у стані сп`яніння, відкривши передні пасажирські двері, потерпіла почала вимагати відвезти її та її подругу додому. Через свою зайнятість обвинувачений відмовив ОСОБА_9 у наданні їй послуг з перевезення. ОСОБА_9 почала наполягати на своєму, перебувала поряд з автомобілем, утримувала передні праві двері, перешкоджала їх закриттю. У зв`язку з цим ОСОБА_12 повільно зрушив з місця, що дозволило йому закрити двері та покинути зазначене місце. Від`їжджаючи з місця події, він дивився у ліве дзеркало заднього виду, чи падала потерпіла, він не бачив, криків не чув. Приблизно через годину, коли його автомобіль стояв біля готелю «Ібіс», що на бульв. Тараса Шевченка у м. Києві, до нього під`їхав патруль, від якого він дізнався, що його розшукують у зв`язку з причетністю до дорожньо-транспортної пригоди поблизу ТРЦ «Україна». Обвинувачений категорично стверджував, що своїм автомобілем не міг переїхати ногу ОСОБА_9 .
У зв`язку з наведеним цивільний позов ОСОБА_9 обвинувачений також не визнав.
Потерпіла ОСОБА_9 дала суду протилежні показання, зазначивши, що у нічний час 29.12.2016, вона та її подруга ОСОБА_14 після відпочинку на корпоративній вечірці очікували на таксі з тильного боку ТРЦ «Україна». На вечірці вона вживала небагато вина, тобто могла контролювати свою поведінку. Потерпіла та її подруга намагалися зупинити таксі і коли прибув автомобіль обвинуваченого, вона вирішила, що це охоронці ТРЦ викликали для них таксі. Відкривши передні пасажирські двері, вона присіла на сидіння, поставила до салону пакет з продуктами. Однак водій у грубій формі відмовився її везти. Потерпіла почала намагатися вийти з машини, при цьому одна нога залишалася у салоні, іншу вона поставила на землю, поверхня яка була слизькою та вкритою грудками льоду. Водій ОСОБА_12 , не дочекавшись, поки вона повністю залишить автомобіль, почав виштовхувати її з машини, а потім зрушив з місця, при цьому її права нога потрапила під автомобіль. Вона та її подруга кричали, намагаючись привернути увагу водія до небезпечної ситуації, однак той на їхні заклики не відреагував, проїхався по нозі вперед та назад, потім поїхав геть.
У зв`язку із спричиненими діями обвинуваченого тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 просила задовольнити її цивільний позов та стягнути з ОСОБА_12 4 218, 77 грн. матеріальних витрат на придбання лікувальних засобів, медичних послуг, транспортні витрати на доставку до медичного закладу; 150 000 грн. моральної шкоди, яка є наслідком фізичних, душевних, психічних страждань; 8 955, 20 грн. як компенсацію витрат на правову допомогу.
Допитана судом свідок ОСОБА_14 в основному підтвердила показання ОСОБА_9 , пояснивши, що у ніч проти 29.12.2016 вона разом з потерпілою перебували на вулиці з тильного боку ТРЦ «Україна», намагаючись знайти таксі, щоб поїхати додому. Свідок була на протилежній від потерпілої частині вулиці. Коли ОСОБА_9 зупинила таксі, ОСОБА_14 підійшла до автомобіля та стала позаду нього, очікуючи поки потерпіла, яка у цей час була біля передніх пасажирських дверей, домовиться з водієм. Потім свідок почула крик ОСОБА_9 , повернувшись у бік останньої, побачила, що автомобіль почав рух, при цьому ноги ОСОБА_9 знаходилися під автомобілем. Свідок та сама потерпіла кричали, намагаючись зупинити водія, однак машина продовжила рух та задніми колесами переїхала обидві ноги потерпілої. Після від`їзду автомобіля потерпіла залишилася лежати на дорозі. Через деякий час карета швидкої медичної допомоги забрала потерпілу до лікарні. За твердженням свідка, дорога та узбіччя були почищені від снігу та льоду.
Згідно з висновком від 02.02.2017 № 27/Е судово-медичного експерта Київського обласного бюро СМЕ ОСОБА_15 у ОСОБА_9 мало місце пошкодження у вигляді перелому головки правої малогомілкової кістки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказане тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмета та може відповідати викладеним вище обставинам події. Локалізація та характер перелому, на переконання судового експерта ОСОБА_15 , свідчать, що найбільш вірогідним є його утворення у результаті переїзду колесом автомобіля.
Відповідно до протоколу від 29.12.2016 під час огляду місця події дорожнє покриття було вологим та чистим, до правої частини проїзної частини примикають бордюрний камінь висотою до 10 см та тротуар.
Проведеним оглядом автомобіля «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будь-яких характерних пошкоджень на виявлено (протокол огляду від 31.01.2017).
У той ж час, протоколом огляду компакт-диску із відеозаписом події, що мала місце 29.12.2016, зафіксовані дії учасників вищевказаної пригоди. Зокрема, відображено, що водій ОСОБА_12 рухався вздовж ТРЦ «Україна» з його тильного боку, на тротуарі, з правої сторони від автомобіля знаходилась жінка з пакетами та двоє охоронців; після тривалої стоянки транспортний засіб починає рухатися, потім, дещо зменшивши швидкість, відновлює рух.
Суд також враховує, що згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи від 01.11.2018 № 112-2018/о, що під час звернення ОСОБА_9 за медичною допомогою 29.12.2016 у останньої мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому голівки правої малогомілкової кістки. Вказане тілесне ушкодження могло утворитися 29.12.2016 та відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості.
Характер, локалізація та морфологія вказаного ушкодження свідчать про те, що воно утворилося за імпресивним (ударним) механізмом внаслідок удару тупим предметом з обмеженою поверхнею контакту в зону зовнішньо-задньої поверхні верхньої третини правої гомілки.
Утворення вказаного перелому при падінні потерпілої з вертикального чи близького до нього положення з наступним контактом зовнішньо-задньою поверхні верхньої третини правої гомілки з тупим предметом з обмеженою поверхнею контакту не виключається.
Відсутність характерних ознак, які б свідчили про перекочування колеса автомобіля через праву гомілку у вигляді кишенєподібного відшарування шкіри, її розрив з формуванням забійно-рваних ран, розчавленням м`язів з крововиливами та осадженнями в зоні травмування, виключають можливість утворення вказаного перелому внаслідок наїзду або переїзду колесом автомобіля.
Таким чином, висновком комісійної судово-медичної експертизи частково спростовуються показання потерпілої та свідка ОСОБА_14 щодо механізму утворення у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, однак з достатньою визначеністю підтверджений факт закритого перелому голівки правої малогомілкової кістки, часовий проміжок його утворення, можливість отримання цього тілесного ушкодження у результаті падіння.
Стороною захисту не надані суду належні та допустимі докази, які б поставили під обґрунтований сумнів висунуте обвинувачення, у тому числі відсутність зв`язку між діями обвинуваченого та отриманням тілесних ушкоджень потерпілою.
Отже, показаннями потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_14 , висновком судово-медичного експерта ОСОБА_15 від 02.02.2017 № 27/Е, висновком комісійної судово-медичної експертизи від 01.11.2018 № 112-2018/о спростовані показання обвинуваченого ОСОБА_12 у частині його непричетності до дорожньо-транспортної події та доведена наявність причинно-наслідкового зв`язку між необережними діями обвинуваченого та утворенням у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Так, відповідно до п. 2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.
Згідно з вимогами п. 10.1 ПДР водій перед початком руху, повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
У силу п. 1.10 ПДР до учасників руху віднесені особи, які безпосередньо беруть участь у процесі руху, у т.ч. як пішоходи.
Отже, водій ОСОБА_12 , не дотримавшись вимог правил безпеки дорожнього руху, не врахувавши перед початком руху, що на небезпечній відстані від керованого ним транспортного засобу, у безпосередній близькості до останнього перебувала пішохід ОСОБА_9 , розпочав рух, що призвело до падіння потерпілої та отримання нею тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Суд, відповідно до положень ст. 94 КПК оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Суд знаходить правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки ОСОБА_12 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_12 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставини, які б відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшували або обтяжували покарання, судом не встановлені.
При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.
За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_12 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до нього покарання у виді штрафу у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Приймаючи до уваги очевидність порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху та їх наслідки, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Вирішуючи заявлений у справі цивільний позов, суд виходить з такого.
У силу ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Долученими позивачем доказами підтверджені транспортні витрати ОСОБА_9 у період з 06.01.2017 по 10.02.2017 у сумі 2 520 грн.
Документів на підтвердження витрат на придбання медичних препаратів позивачем не надано.
Отже, в частині матеріальних витрат стягненню з обвинуваченого підлягає сума 2 520 грн.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Дослідженими судом доказами підтверджується, що потерпілій ОСОБА_9 завдана моральна шкода, оскільки вона зазнала тілесних ушкоджень внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, у зв`язку з цим перебувала на амбулаторному лікуванні у період з 29.12.2016 по 10.02.2017 р.
Наведене підтверджує, що позивачу ОСОБА_9 завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала внаслідок ушкодження здоров`я.
Враховуючи ступінь ушкодження здоров`я позивача, керуючись вимогами розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_12 у якості відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_9 15 тис. грн., які, на переконання суду, є достатніми для компенсації позивачеві завданих моральних страждань.
ОСОБА_9 відповідно до прибуткового касового ордеру від 23.03.2017 сплачено адвокату ОСОБА_10 8 955, 20 грн. за надану правову допомогу, зазначена сума підлягає стягненню з обвинуваченого у повному обсязі, оскільки вказані витрати підтверджені матеріалами справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.286, ст. 65, 53 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 2 520 (дві тисячі п`ятсот двадцять) грн., моральну шкоду у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн., втирати на правову допомогу у сумі 8 955 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять ) грн.. 20 коп., у задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речовий доказ - автомобіль «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий обвинуваченому під зберігальну розписку, залишити останньому.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору потерпілому.

Головуючий суддя ОСОБА_1