Справа № 703/1818/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла кримінальне провадження №000113 про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, водія ПП «Пошиваник», несудимого,

за ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_8 17 січня 2018 року близько 17 год., керуючи власним автомобілем «Форд-Транзит», д/н НОМЕР_1 , на пішохідному переході по вул. Мазура від вул. Пасхаліна до вул. Кармелюка в м. Сміла, порушив п.18.1 Правил дорожнього руху України та вимоги дорожніх знаків: 5.35.1 та 5.35.2, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебувають пішоходи, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, створив перешкоду для руху пішохода і, не додержався вимог пп. «б,д» п. 2.3 вказаних Правил проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її змін, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому латерального виростку правої гомілки та шийки малогомілкової кістки зі зміщенням, перелому медіальної кісточки правої гомілки зі зміщенням, розриву передньої хрестоподібної зв`язки та латерального меніску правого колінного суглобу, які, згідно висновку експерта № 05-6-01/108 від 10 квітня 2018 року, відносяться докатегорії середньої тяжкості; струсу головного мозку, гематоми області правого ліктьового суглобу, підшкірного крововиливу лівої гомілки, які за ознакою короткочасного розладу здоров`я, згідно того ж висновку експерта, відносяться до категорії легких.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив суду, що 17 січня 2018 року близько 17 год. керував власним автомобілем «Форд-Транзит», д/н НОМЕР_1 і рухався по вул. Мазура в напрямку вул. Кармелюка в м. Сміла. Швидкість автомобіля була близько 50 км/год. оскільки була ожеледиця, дорога була слизькою, вуличні ліхтарі не працювали, але освітлювалась ділянка дороги перед пішохідним переходом. Коли проїхав освітлену ділянку, в 2-3 метрах перед собою помітив пішохода, різко загальмував і змінив напрямок рух - в сторону зустрічного транспорту. Але уникнути наїзду на пішохода не вдалося і правою частиною капоту автомобіля травмував жінку. Щиро кається та шкодує, що завдав страждань потерпілій.

Цивільний позов потерпілої визнав частково.

Ще під час досудового слідства пропонував ОСОБА_9 матеріальну допомогу в сумі 30000 грн. на її лікування, але та відмовилася. Ще раз була зустріч потерпілою, її чоловіком та адвокатом, тоді потерпіла оцінила заподіяну їй шкоду у 120000 грн. Таких коштів він не мав. Черговий раз, в судовому засіданні пропонував 40000 грн. однак потерпіла відмовилась їх прийняти, вважає такі пропозиції тиском на неї.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , про те, що вона 17 січня 2018 року близько 17 год. переходила проїздну частину вулиці Мазура в м. Сміла біля магазину «Санта Марія» по пішохідному переході. В це час, в безпосередній близькості до неї транспортних засобів не було, подивившись у обидві сторони, побачила зі сторони радіоприладного заводу фари автомобіля, який рухався в її сторону, але він був далеко. Хоча вже була темна пора доби, але пішохідний перехід був освітлений. Пересікала дорогу звичайним кроком (не перебігала) по пішохідному переході. І перебуваючи на «зебрі», повернулася, побачила автомобіль і зразу отримала удар.

Цього ж вечора, 17 січня 2018 року в лікарню до потерпілої приходив водій автомобіля, який скоїв наїзд і пообіцяв компенсувати лікування.

Щодо озвучених сум, які пропонувалися їй в рахунок компенсації за завдану її здоров`ю шкоду, вважає, що це не була пропозиція, яка адресувалась їй, оскільки прямого до неї звернення з цього приводу не було, як і не оговорювались умови виплати всієї суми. А заяви під час судового засідання вважає за тиск на неї;

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фототаблицею, зафіксувавшими місце ДТП від 17 січня 2018 року;

- даними протоколу огляду автомобіля «Форд-Транзит», державний номер НОМЕР_1 від 18 січня 2018 року, згідно якого на капоті автомобіля у праві його частині наявна вм`ятина;

- даними відеозапису з відеореєстратора, який був встановлений у автомобілі свідка ОСОБА_10 ,який записано на лазерний диск;

- даними протоколу огляду лазерного диску від 23 лютого 2018 року, яким встановлено, що на диску є відео файл, розміром 37 823 196 байт, який має назву «РІСТ6489». При відкриття даного відео файлу, встановлено, що його тривалість становить 45 секунд На відео зафіксований рух автомобіля по вул. Мазура в напрямку вул. Кармелюка в м. Сміла. Рух здійснюється у темний час доби, проїзна частина вулиці Мазура освітлена вуличними ліхтарями. По переду даного автомобіля рухається автомобіль сірого кольору, в кузові «фургон маловантажний», на якому світяться габаритні вогні. На 24-й секунді відео, водій автомобіля говорить: «Куда ти летиш. (звучить нецензурна лексика)» На 26-й секунді звучить: «Людину збив». В цей час на відео зафіксовано, що водій автомобіля, який рухався попереду, на пішохідному переході, різко змінює напрямок руху в ліву сторону, та гальмує вмикає світлову аварійну сигналізацію та зупиняється. Водій автомобіля, з якого здійснюється запис відео, зупиняється на краю проїзної частини з правої сторони та виходить з автомобіля. В момент відкриття дверей автомобіля з вулиці чути крик жінки.

- даними протоколу слідчого експерименту проведених за участю потерпілої ОСОБА_9 , згідно якого потерпіла розказала і показала на місцевості, як вона пересікала проїздну частину по пішохідному переході по вул. Мазура в м. Сміла, коли на неї здійснив наїзд автомобіль;

- даними висновку судово-автотехнічної експертизи №4-000234 від 21 березня 2018 року, згідно якого до моменту ДТП деталі робочої гальмівної системи автомобіля «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані;

- даними висновку судово-автотехнічної експертизи №4-000235 від 20 березня 2018 року, згідно якого до моменту ДТП деталі рульового керування автомобіля «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані;

- даними висновку судово-автотехнічної експертизи №4-000236 від 20 березня 2018 року, згідно якого до моменту ДТП деталі ходової частини автомобіля «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані;

- даними висновку експерта № 05-6-01/108 від 10 квітня 2018 року, згідно якого спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_9 , відносяться до категорії середньої тяжкості та до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- даними довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №458724, згідно якої ОСОБА_9 встановлена безтермінова ІІ група інвалідності (загальне захворювання з ураженням опорно- рухового апарату);

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, шляхом їх розгляду в судовому засіданні суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, як особа, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і характеризується позитивно, пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, та його намагання добровільно відшкодувати збитки потерпілій, а тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу.

З урахуванням усіх вищевикладених обставин та, зважаючи на те, що від злочину, вчиненого ОСОБА_11 , тяжких наслідків не настало та вважаючи, що він працює водієм і це його єдиний заробіток, суд вважає за можливе додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами йому не призначати.

Цивільний позов ОСОБА_9 в частині стягнення з обвинуваченого 36124 грн. 22 коп. матеріальної та 300000 грн. моральної шкоди підлягають частковому задоволенню,, а саме підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 26648 грн. 83 коп., які підтверджується відповідними доказами, понесених потерпілою витрат на лікування в наслідок ДТП та які не заперечується самим обвинуваченим.

Суд не знаходить підстав для стягнення 9475 грн. 39 коп. не отриманої заробітної платні так як дані витрати не підтверджені належними та допустимими доказами. З наданою потерпілою довідці від 07.12.2018р за № 374 не зазначена сума втраченої її заробітної плати. Крім того, під час перебування на лікарняному потерпіла отримувала державну допомогу у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Від заподіяних багато численних тілесних ушкоджень ОСОБА_9 страждала і морально. У зв`язку із необхідністю від них лікуватися, потерпіла була позбавлена можливості вести для себе звичайний спосіб життя і вимушена була докладати додаткових зусиль для придбання необхідних для цього ліків та засобів. Із за цього її вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають до задоволення, але з урахуванням матеріального становища обвинуваченого, який не працює, має на утримання малолітню дитину та випадковий характер ДТП, суд, враховуючи розумність та співрозмірність відшкодування такої шкоди, вважає за можливе такі вимоги потерпілої задовольнити на суму 50000 грн.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого в прибуток держави належить стягнути 2288 грн. судових витрат на проведення судових експертиз технічного стану транспортного засобу.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.370 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 26 648 грн. 83 коп. матеріальної та 50000 грн. моральної, а всього 76648 грн. ( сімдесят шість тисяч шістсот сорок вісім ) гривень 83 коп. шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 2288 грн. судових витрат на проведення судових експертиз технічного стану транспортного засобу.

Речовий доказ: автомобіль «Ford Transit» д/н НОМЕР_1 , що знаходиться на території Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, повернути власнику, знявши з нього арешт, накладений ухвалою Смілянського міськрайсуду Черкаської області від 13 лютого 2018 року.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду області через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1