Справа № 463/4737/19
Провадження № 1-кс/463/5440/19
У Х В А Л А

10 грудня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 25.11.2019 року про закриття кримінального провадження за № 0000071 від 29.10.2018 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.1 ст.372 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 25.11.2019 року про закриття кримінального провадження за № 0000071 від 29.10.2018 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.1 ст.372 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 25.11.2019 року слідчим ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000071 від 29.10.2018 року у зв`язку з відсутністю в діяннях працівників СБУ складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.1 ст.372 КК України. Зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки слідчий фактично прийшов до такого висновку лише на підставі показань працівників Управління СБУ в Закарпатській області, які заперечили свою участь у вчиненні кримінальних правопорушень. Разом з тим, слідчим не перевірено наданих показів скаржником щодо фактів вчинення відносно нього кримінальних правопорушень керівником представництва внутрішньої безпеки в Закарпатській області УВБ СБУ ОСОБА_5 , слідчим ОСОБА_6 та іншими працівниками УСБУ в Закарпатській області; не було допитано інших працівників Управління СБУ в Закарпатській області, які зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших невідомих осіб, які були у балаклавах і приймали участь у затриманні скаржника; слідчим не виконано ухвалу слідчого судді від 24.06.2019 року в тій частині, що працівники СБУ утримували його в готелі «Унгварський» під охороною протягом півтори доби, слідчий не звернувся з клопотанням до слідчого судді щодо надання тимчасового доступу до речей та документів в тому числі, які містять охоронювану законом таємницю про здійснення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та електронних інформаційних систем, отримання інформації щодо його телефонних номерів та телефонних номерів працівників Управління СБУ в Закарпатській області ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо зв`язків та встановлення місцезнаходження радіоелектронних засобів, якими користувалися керівник внутрішньої безпеки в Закарпатській області УВБ СБ України ОСОБА_5 , слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 та працівники Управління СБУ в Закарпатській області ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, постанова про закриття кримінального провадження прийнята без належної оцінки усіх доказів, а тому така підлягає скасуванню.
Скаржник в судове засідання не з`явився, подавши при цьому заяву про розгляд скарги без його участі. Враховуючи подану заяву, розгляд скарги проведено без участі скаржника.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000071 від 29.10.2018 року, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2018 року, за скаргою ОСОБА_3 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.1 ст.372 КК України.
Відповідно до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 25.11.2019 року, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 29.10.2018 року, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.1 ст.372 КК України.
Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За правилами ч.ч.1, 4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.
Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу (в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження, слідчий дійшов відповідного висновку про відсутність складу кримінальних правопорушень, оскільки ним не встановлено об`єктивних даних про наявність в діях працівників СБУ складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.1 ст.372 КК України.
До відповідного висновку слідчий дійшов за результатами проведення досудового розслідування. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування був допитаний в якості свідка ОСОБА_6 та встановлено, що слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Закарпатській області ОСОБА_6 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. За результатами проведеного досудового розслідування до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, триває судовий розгляд. Крім того, допитано в якості свідків: ОСОБА_5 начальника представництва внутрішньої безпеки в Закарпатській області УВБ СБУ, заявника ОСОБА_3 , отримано копію обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та судові рішення по даному кримінальному провадженні, розгляд якого триває; отримано висновок експерта № 14 від 19.11.2019 року (судово-медичної експертизи, яка була призначена на підставі ухвали слідчого судді від 15.08.2019 року), відповідно до якого не виявлено у ОСОБА_3 будь яких тілесних ушкоджень. В порядку виконання доручення слідчого від 07.11.2019 року, отримано інформацію (рапорт) від 15.11.2019 року щодо неможливості встановити номери мобільних телефонів, якими користувалися в квітні 2018 року співробітники внутрішньої безпеки в Закарпатській області УВБ СБУ ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Крім цього, допитано в якості свідків ОСОБА_12 лікаря обласного наркологічного диспансеру, ОСОБА_11 співробітника УСБУ в Закарпатській області, ОСОБА_13 співробітника ВБ СБУ в Закарпатській області УВБ СБ України з приводу обставин справи, в тому числі, допитані працівники СБУ не змогли повідомити інформацію якими телефонами вони користувалися, оскільки враховуючи специфіку їхньої роботи, вони періодично змінюють номери мобільних телефонів. Під час досудового розслідування слідчим отримано копію протоколу медичного освідчення ОСОБА_3 № 405 від 16.04.2018 року, постанову про проведення освідування від 16.04.2018 року, а також отримано інформацію з Готелю «Унгварський» від 19.11.2019 року про те, що записи з камер відеоспостереження за період часу з 01.04.2018 року по 01.06.2018 року не збережені та в розпорядженні відсутні, при цьому, надано перелік осіб, що проживали в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за вказаний вище період.

З оглянутих слідчим суддею матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий прийшов до висновку про те, що в діях працівників СБУ відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.1 ст.372 КК України, оскільки вони діяли згідно функціональних обов`язків в межах своїх повноважень, відповідно до чинного законодавства та встановлено відсутність в останніх прямого умислу на незаконні дії.
Слідчий суддя погоджується із таким висновком органу досудового розслідування, оскільки доводи, які викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, повністю спростовуються доказами, зібраними під час досудового розслідування. Такі висновки підставно зроблені із посиланням на статтю 62 Конституції України, оскільки винуватість особи у скоєнні правопорушень має бути доведена у законному порядку і встановлена вироком суду.
З поданої скарги вбачається, що скаржник не погоджується із прийнятими відносно нього процесуальними діями зі сторони співробітників СБУ. Разом з тим, скарга не містить конкретних даних про те, що працівники СБУ під час вчинення процесуальних дій, вчинили такі, які виходять за межі їхніх повноважень, здійснили службове підроблення, завідомо незаконно затримали скаржника та вчинили дії щодо притягнення завідомо невинного скаржника до кримінальної відповідальності. Не здобуто таких даних і органом досудового розслідування.
Таким чином, вивчивши матеріали скарги, надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження є законною, оскільки слідчий, дослідивши обставини кримінального провадження, зібравши достатні дані встановив, що в діях працівників СБУ відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.1 ст.372 КК України, а тому, у задоволенні скарги слід відмовити.
При цьому, на обґрунтованість такого рішення не впливають ні показання заявника, ні інші можливі подальші слідчі дії, в тому числі допитів інших осіб, оскільки в силу мотивів наведених слідчим, склад злочинів відсутній і в подальшому підтримання державного обвинувачення по цьому провадженню виключається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.22, 107, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 25.11.2019 року про закриття кримінального провадження за № 0000071 від 29.10.2018 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.371, ч.1 ст.372 КК України - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1