Справа №№ 147/4/18
В И Р О К
Іменем України

27 лютого 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000350 внесеного в ЄРДР від 08.11.2016 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голови, Верховинського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого соціальним працівником, на підставі ст. 89 КК України не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 07.11.2016, близько 18 год. 00 хв. в темну пору доби на автошляху сполученням смт. Тростянець - с. Тростянчик Тростянецького району Вінницької області, в смт. Тростянець Вінницької області, керуючи мотоциклом марки «Минск ММВЗ» без державного номерного знаку, що знаходиться у його законному користуванні, не маючи посвідчення водія, рухаючись в напрямку с. Тростянчик, порушив згідно висновку судової автотехнічної експертизи №1741/17-21 від 14.12.2017 Вінницького відділення Київського НДІСЕ вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме виявивши, що в попутному напрямку по автодорозі рухається велосипед під керуванням водія ОСОБА_7 , 1957 року народження, тобто об`єктивно виявивши небезпеку для руху, не вжив негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду велосипедиста, внаслідок чого водій ОСОБА_5 допустив зіткнення з велосипедом марки «Славутич» під керуванням водія ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію велосипеда ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження, у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді гематоми м`яких тканин потиличної ділянки голови, широкої субдуральної гематоми (крововиливу під тверду мозкову оболонку), крововиливів в м`які мозкові оболонки, синців в верхній третині лівого стегна із-зовні і на передній поверхні лівого коліна, що призвели до його смерті та згідно висновку експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки під час скоєння.

Порушення водієм мотоцикла марки «Минск ММВЗ» ОСОБА_5 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України є в причинному зв`язку з наслідками у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України визнав повністю і суду показав, що дійсно він 07.11.2016, їхав з смт Тростянець в с. Тростянчик на мотоциклі, який належить йому. Події відбувались ввечері, в темну пору. Назустріч йому їхав якийсь автомобіль, і світлом фар його засліпило. Тоді, розминаючись із вказаним автомобілем відчув якийсь удар і побачив, що то був велосипедист. Від даного зіткнення велосипедист впав, а він зупинив свій мотоцикл. Після цього, на місце події була викликана швидка допомога, велосипедист був при свідомості. Коли приїхала швидка, вони його забрали до лікарні, а він поїхав в своїх справах. Вже від працівників поліції в подальшому він дізнався, що потерпілий помер. Права керування транспортними засобами він не має. Цивільний позов щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди він визнає частково, а саме 15000 грн. матеріальної шкоди та 75000 грн. - моральної. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , який суду показав, що 07.11.2016, його батько ОСОБА_7 прийшов ввечері додому. В нього була забинтована голова. Він повідомив, що їхав на велосипеді і його збив мотоцикл. Після цього його забрали до лікарні, надали медичну допомогу, і він відмовився від госпіталізації, тому його відпустили додому. Наступного дня, батько залишився вдома, а він поїхав в лікарні, де з`ясував обставини ДТП. Після цього, встановив особу, яка керувала мотоциклом і повідомив про це в поліцію. Ввечері, біля 23 год. в батька погіршився стан здоров`я, і вони викликали швидку, батька забрали до лікарні, де він і помер. В даному кримінальному провадженні ним заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 30000 грн. та моральної 150000 грн. На підтвердження понесених витрат на відшкодування матеріальної шкоди ним надано копію накладної на суму 4550 грн. Також висловив свою позицію щодо призначення покарання не пов`язаного з реальною мірою покарання.

Крім повного та беззастережного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме витягом з ЄРДР, постановою про перекваліфікацію злочину у кримінальному провадженні.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, оголошенням матеріалів цивільного позову, а також характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в порушені правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого доведена в судовому засіданні в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ст. 286 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, його особу, який характеризується позитивно, щире каяття, часткове відшкодування завданого збитку.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, суд відносить щире каяття в скоєному злочині, часткове відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючими вину обставин в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладені у вироку обставини справи та особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, приймаючи до уваги тяжкість скоєного ним злочину і наслідки, що настали, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, призначити покарання обвинуваченому,у виді позбавлення волі, в межах санкції визначеної ст. 286 ч.2 КК України, без призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення додаткового покарання, в зв`язку з відсутністю доказів, які б підтверджували, що обвинувачений має право на керування транспортними засобами, і отримав посвідчення водія у встановленому законом порядку.

Приймаючи до уваги вказані обставини, а також позицію державного обвинувача, потерпілого, пом`якшуючі вину обставини, позитивні характеристики, досудову доповідь, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання у виді позбавлення волі, та вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, поклавши на останнього обов`язки передбаченні ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України.

Приймаючи до уваги ті обставини, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілим, з врахуванням встановленої в судовому засіданні вини обвинуваченого, на підставі ст. ст. 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В зв`язку із визнанням обвинуваченим цивільного позову, щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 15000 грн., а також що потерпілим доведено понесення витрат на поховання лише на суму 4550 грн., а також приймаючи до уваги, що обвинуваченим в добровільному порядку відшкодовано кошти в сумі 6500 грн., стягненню з обвинуваченого підлягають кошти в сумі 8500 грн. Також з обвинуваченого підлягають стягненню як компенсація за спричинену моральну шкоду, кошти в сумі 75000 грн., яка також визнана обвинуваченим.

В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд вважає, що вони підлягають стягненню з обвинуваченого в сумі 6276,36 грн., понесенні на проведення криміналістичних експертиз.

Питання щодо речових доказів, суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1167, 1177, 1187 ЦК України, ст. ст. ст. 50, 75, 76, 286 ч.2 КК України, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на три роки.

Відповідно до вимог ст. 76 ч.1 п.1, п.2 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в закону силу не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 кошти в сумі 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень) за спричинену матеріальну шкоду та 75000 грн. (сімдесят п`ять тисяч гривень), як компенсація за спричинену моральну шкоду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 6276,36 грн. (шість тисяч двісті сімдесят шість гривень тридцять шість копійок).

Речові докази мотоцикл марки «Минск», без державного номерного знаку, червоного кольору з заводським номером на рамі НОМЕР_1 , який знаходиться на території спец майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, який належить ОСОБА_5 конфіскувати, мотошолом червоного кольору повернути ОСОБА_5 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 10.11.2016 в кримінальному провадженні № 0000350 внесеному в ЄРДР від 08.11.2016. Паперові серветки зі слідами речовини червоно-бурого кольору, які упаковано до спец пакету Національна поліція № 0000336, які знаходяться в кімнаті речових доказів Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: