Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1041/20
У Х В А Л А

17 лютого 2020 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника ГБК «Лісний» ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0002217 від 22.06.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, про арешт майна, -

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що в листопаді 2017 року голова кооперативу «Лісний» розташованого за адресою: м.Київ, пр.Свободи, 28, заволоділа майном, що є спільною власністю ГБК «Лісний».
Відповідно до свідоцтва про право власності на гараж багатобоксовий від 28.02.2000 р. гаражний бокс № НОМЕР_1 в ГБК «Лісний» площею 81.60 кв.м. належить ОСОБА_7 .
Згідно, відповіді КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», первинна реєстрація права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в ГБК «Лісовий» була проведена за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 28.02.2000 року.
Органом досудового розслідування доведено, що право власності на вказаний гаражний бокс перейшло та зареєстровано за ОСОБА_8 (донька ОСОБА_7 ), на підставі договору дарування, посвідченого 17.06.2004 року.
Слідчим були допитані в якості свідків члени гаражно будівельного кооперативу «Лісний» розташованого за адресою: м.Київ, пр.Свободи, 28, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , повідомили, що вони є членами даного кооперативу, ще з його заснування, про те, що ОСОБА_7 будучи головою даного кооперативу за спільні кошти його членів організувала будівництво адміністративної будівлі на території гаражного кооперативу. Останні повідомили, що будівництво здійснювалося членами цього ж кооперативу, однак в подальшому їм стало відомо, що ОСОБА_7 не підіймаючи питання на загальних зборах членів кооперативу без відома видала довіку про те, що саме ця будівля, яка призначалася для місця дислокації охоронців, бухгалтера та адміністрації кооперативу, належить ОСОБА_7 після чого, незаконно набула дану будівлю у свою власність та на даний час намагається продати її третім особам.
Відповідно до отриманої інформації, вбачається, що гаражний бокс № НОМЕР_1 (1-2 поверх) в ГБК «Лісний» площею 81.60 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_7 на праві приватної власності.
Разом з цим, відомості про реєстрацію гаражного боксу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відсутні, оскільки інформація до реєстру вноситься з 2013 року, а право власності на даний гаражний бокс зареєстровано до цього.

В свою чергу, орган досудового розслідування вважає, що об`єкт нерухомого майна: гаражний бокс № НОМЕР_1 (1-2 поверх) в ГБК «Лісний» площею 81.60 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), є об`єктом кримінально протиправних дій, тому може бути речовим доказом.
Тому, слідчий просить застосувати заходи забезпечення які необхідні у збереженні речових доказів, оскільки у разі незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна, гаражного боксу № НОМЕР_1 (1-2 поверх) в ГБК «Лісний», площею 81.60 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), подальше розпорядження майном, яке отримано шахрайським шляхом, може призвести до його передачі, шляхом відчуження іншим особам.

Відповідно до постанови від, 30.09.2019 об`єкт нерухомого майна: гаражний бокс № НОМЕР_1 (1-2 поверх) в ГБК «Лісний» площею 81.60 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0002217.
Враховуючи те, що нерухоме майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та може містити в собі інформацію щодо обставин вчинення злочину, з метою додаткового огляду та експертного дослідження, що є підставою для його арешту та подальшого збереження, після проведення експертиз та відповідних досліджень, слідчий звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.

У судовому засіданні слідчий внесене до суду клопотання підтримав. Представник власника майна проти задоволення вимог клопотання заперечував, просив відмовити в його задоволенні повністю. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення доведено необхідність здійснення такого арешту, обґрунтовано правову підставу для його задоволення.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 167 - 168, 170 - 173, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0002217 від 22.06.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, про арешт майна задовольнити;
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, гаражний бокс № НОМЕР_1 (1-2 поверх) в ГБК «Лісний» площею 81.60 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , із забороною його відчуження останньою, та/або третіми особами;
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду;
Слідчий суддя ОСОБА_1