Номер провадження: 11-кп/813/339/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисниці ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду Одеси від 13.09.2019 у кримінальному провадженні №0001892, внесеному до ЄРДР 27.05.2019, яким
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ананьїв Одеської області, громадянина України, українця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не має судимості, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Ананьїв Одеської області, громадянина України, українця, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого 12.07.2019 Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу в сумі 850 гривень, штраф сплачено,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вироком також вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених судами обставин.
Вироком суду ОСОБА_10 та ОСОБА_8 визнані винуватими в тому, що 26.05.2019 близько 23 години ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_8 , з метою вчинення хуліганських дій, знаходячись у громадському місці, а саме на проїжджій частині перехрестя вул. Люстдорфська дорога та вул. Тополина в м. Одесі, діючи умисно, групою осіб із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, у присутності перехожих осіб по черзі кулаками та ногами почали наносити удари потерпілому ОСОБА_12 в область голови та тулуба, в результаті чого завдали потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця правої величної області, садна шиї, синці грудної клітини, лівого плеча, лівого передпліччя, садна правої стопи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, у присутності перехожих осіб кулаком правої руки розбив ліву фару автомобіля «Mazda 6» номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_12 та зірвав ліве бокове дзеркало, після чого стрибнув на капот вищевказаного автомобіля та продовжив свій рух через дах, опинившись на багажнику зістрибнув на проїжджу частину дороги. Внаслідок вищевказаних дій, ОСОБА_10 спричинив механічні пошкодження автомобіля потерпілого у вигляді пологої вм`ятини панелі даху, двох вм`ятин передньої та середньої частин капоту, подряпини лакофарбового покриття на передній лівій двері, розбитого розсіювача лівої фари, розбитого корпусу та кріплення лівого зовнішнього дзеркала, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 27 597 гривень.
Своїми діями ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини, кваліфікацію дій обвинувачених та призначене покарання, прокурор подала апеляційну скаргу на вирок районного суду, зазначивши, що він підлягає зміні в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що районним судом в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, в резолютивній частині вироку не зазначено рішення про скасування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисниці адвокатки ОСОБА_13 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про наступне.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального, кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Доведеність вини обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , правильність кваліфікації їх дій та міра призначеного покарання в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому не перевіряються апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що районним судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, в зв`язку з не зазначення рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, апеляційний суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з матеріалами справи, 05.09.2019 ухвалою Київського районного суду м. Одеси призначено до судового розгляду кримінальне провадження №0001892 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України та обрано відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 04.11.2019 (т. 1 а. с. 40-42).

Під час ухвалення вироку районний суд не зазначив рішення щодо запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 (т. 1 а. с. 51-55).

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має прав о змінити вирок або ухвалу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Пунктом 3 частиною 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України , істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Не зазначення судом першої інстанції у вироку рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, а саме щодо запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , апеляційний суд визнає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, які тягнуть за собою зміну оскарженого вироку.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного районним судом обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 закінчився 04.11.2019, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржений вирок зміні в частині вирішення питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Київського районного суду Одеси від 13.09.2019 у кримінальному провадженні №0001892, внесеному до ЄРДР 27.05.2019, відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , засуджених за ч. 2 ст. 296 КК України, - змінити в частині вирішення питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 скасувати.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4