Справа № 991/2575/20
Провадження1-кс/991/2627/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000046 від 18.01.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання детектива, в якому він просив:
1. Накласти арешт у вигляді тимчасового позбавлення права на відчуження та розпорядження майном на нерухоме та рухоме майно, право власності на яке зареєстровано на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме:
- квартира загальною площею 132.5 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 ;
- будинок загальною площею 268,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ;
- гараж бокс з підвалом № НОМЕР_2 у товаристві по спільному використанню власних автогаражів «Автомобіліст» за адресою вулиця Олеся О., 2, м. Львів, Львівська область;

- земельна ділянка з кадастровим номером :12:005:0014 площею 0.3362 га за адресою с.Суховоля, Городоцький район, Львівська область;

- земельна ділянка з кадастровим номером :12:005:0013 площею 0.2500 га за адресою с. Суховоля, Городоцький район, Львівська область;

- автомобіль Toyota Camry, номер кузову НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

2. Накласти арешт у вигляді тимчасового позбавлення права на відчуження та розпорядження майном на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , а саме:

- земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0040 площею 0.0906 га за адресою Верхненська сільська рада, Турківський район, Львівська область;

- земельна ділянка з кадастровим номером :12:005:0012 площею 0.1642 га за адресою с. Суховоля, Городоцький район, Львівська область.

3. Накласти арешт у вигляді тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном на рухоме майно, що перебуває у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , а саме:

- грошові кошти у сумі 20 150 (двадцять тисяч сто п`ятдесят) доларів США;

- грошові кошти в сумі 2 915 (дві тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) євро;

- грошові кошти в сумі 220 000 (двісті двадцять тисяч) грн.

Клопотання обґрунтовується тим, що детективами Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи начальником Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, порушуючи вимоги Конституції України та Закону України «Про запобігання корупції», будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав неправомірну вигоду для себе за невчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднавши з вимаганням неправомірної вигоди.
19.03.2020 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

У клопотанні детектив зазначив, що під час обшуку, проведеного 11.03.2020 в автомобілі марки та моделі Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_6 , який перебуває у власності державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 30) та використовується ОСОБА_4 як службовий автомобіль, в тому числі під час особистого обшуку громадянина ОСОБА_4 що знаходився у вказаному автомобілі, було відшукано і вилучено грошові кошти у сумі 3 650 (три тисячі шістсот п`ятдесят) доларів США, з них 8 (вісім) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США, які були виявлені у правій зовнішній кишені піджака ОСОБА_4 та вилучені під час його особистого обшуку, мають наступні серію та номер: MK 54311001 C; MK 54311003 C; MK 54311002 C; MK 54311004 C; MK 54311006 C; MK 54311106 C; MK 54311105 C; MK 54311005 C, що є ідентичним серіям та номерам купюр, які були оглянуті та вручені свідку ОСОБА_8 , для надання ОСОБА_4 , як неправомірної вигоди в рамках проведення досудового розслідування № 0000046 відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 10.03.2020. Вказані 8 (вісім) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США були визнані речовим доказом відповідно до постанови від 13.03.2020.
Під час обшуку, проведеного 11.03.2020 вжитловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , який перебуває у власності ОСОБА_4 та є його фактичним місцем проживання було виявлено і вилучено грошові кошти у сумі 220 000 (двісті двадцять тисяч) грн, 2 915 (дві тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) Євро, 1 500 (тисяча п`ятдесят) доларів США, з них 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США, які мають наступні серію та номер: MB 05966837 S та MB 05966824 S, що є ідентичним серіям та номерам купюр, які були оглянуті та вручені свідку ОСОБА_8 , для надання ОСОБА_4 , як неправомірної вигоди в рамках проведення досудового розслідування № 0000046 відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 26.01.2020. Вказані 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США були визнані речовим доказом відповідно до постанови від 13.03.2020.
Під час обшуку, проведеного 11.03.2020 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , яка перебувала у власності ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США.
Детектив в клопотанні вказує на такі підстави для накладення арешту на майно:
- з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає такий вид покарання, як конфіскацію майна;
- з метою збереження речових доказів, оскільки 8 (вісім) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США, які мають наступні серію та номер: MK 54311001 C, MK 54311003 C, MK 54311002 C, MK 54311004 C, MK 54311006 C, MK 54311106 C, MK 54311105 C, MK 54311005 C та були вилучені під час особистого обшуку громадянина ОСОБА_4 при проведенні обшуку в автомобілі марки та моделі Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_6 11.03.2020 та 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США, які мають наступні серію та номер: MB 05966837 S, MB 05966824 S та були вилучені під час обшуку у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 . 11.03.2020 - було визнано речовими доказами постановою детектива від 13.03.2020;
- з метою забезпечення спеціальної конфіскації, так як вказані вище гроші є предметом злочину, а також враховуючи те, що за кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачено основне покарання у вигляді позбавлення волі.
Також сторона обвинувачення наголошує на тому, що після проведення вказаних обшуків 11.03.2020 в житлових приміщеннях та інших володіннях особи, ОСОБА_4 відчужив нерухоме та рухоме майно, яке належало йому на праві власності з метою його приховування на користь своєї дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме квартиру загальною площею 132.5 кв.м, в м. Львів; будинок загальною площею 268,2 кв.м. в с.Суховоля, Городоцького р-н., Львівської обл.; гараж бокс з підвалом № НОМЕР_2 у товаристві по спільному використанню власних автогаражів «Автомобіліст» за адресою вулиця Олеся О., 2, м. Львів, 2, земельні ділянки площею 0.3362 га та 0.2500 за адресою с.Суховоля, Городоцький район, Львівська область; автомобіль Toyota Camry, номер кузову НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_7 .
В зв`язку з чим детективом ставиться питання про накладення арешту, в тому числі на майно, яке на праві власності належить його дочці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Детектив просив розглянути дане клопотання без повідомлення ОСОБА_7 та її представників, а також підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників, з метою забезпечення арешту майна,а також здійснити судовий розгляд у закритому судовому засіданні.

В судовому засіданні детектив підтримав подане клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували з приводу доводів детектива та просили відмовити в задоволенні клопотання детектива про арешт майна, зазначили, що підстави для накладення арешту на майно дочки ОСОБА_4 відсутні, підозрюваним було дійсно відчужено майно на її користь 13.03.2020, що було викликане поганим станом здоров`я підозрюваного, а не з метою приховання від органів досудового розслідування. Крім того, під час проведення обшуку в квартирі за адресою АДРЕСА_1 було незаконно вилучено грошові кошти у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, які належать його дочці ОСОБА_7 , яка фактично проживає в цій квартирі, а вказані гроші були весільним подарунком.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши клопотання детектива та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 КПК України, слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» таємна інформація інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.
Разом з тим детективом у клопотанні не доведено обставин на підтвердження нагальної необхідності проведення судового розслідування в закритому судовому засіданні, тому судовий розгляд проводиться у відкритому судовому засіданні.
Вивчивши клопотання детектива та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

В клопотанні детектив зазначає, що злочин вчинено за наступних обставин.

Так, у грудні 2019 року ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, зателефонував до начальника державної установи «Цуманська виправна колонія (№84)» ОСОБА_9 та в телефонній розмові висловив вимогу про необхідність передачі йому 500 доларів США щомісячно за не створення перешкод в його діяльності, а саме, не проведення перевірок дотримання режиму відбування покарання ув`язненими та заходів контролю господарської діяльності державної установи «Цуманська виправна колонія (№84)». З метою надання своїм вимогам більшої переконливості та спонукаючи ОСОБА_9 до виконання його вимог, ОСОБА_4 повідомив йому про ініційоване ним службове розслідування діяльності начальника державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» ОСОБА_10 , який відмовився передавати неправомірну вигоду ОСОБА_4 .

В свою чергу ОСОБА_9 , достовірно знаючи про створення ОСОБА_4 перешкод в діяльності начальника державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» ОСОБА_10 , та в силу займаної ним посади, можливість створювати такі ж перешкоди в роботі очолюваної ним державної установи «Цуманська виправна колонія (№84)», погодився на вимоги ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний, умисел грудні 2019 року, більш точний час слідством не встановлено, зателефонувавши, повідомив ОСОБА_9 , що визначив його відповідальним за збір коштів з підконтрольних йому установ виконання покарань Волинської області. Так ОСОБА_4 висловим ОСОБА_9 вимогу про необхідність щомісячно збирати від керівника державної установи «Луцький слідчий ізолятор» ОСОБА_11 в розмірі 300 доларів США та від керівника державної установи «Ковельська виховна колонія» ОСОБА_12 талони на пальне в розмірі 100 літрів бензину А-95, які він разом із визначених йому 500 доларів США буде повинен передавати йому під час неофіційної частини щомісячних зборів начальників установ Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції. При цьому ОСОБА_4 в черговий раз, звертаючи увагу щодо можливих негативних наслідків в разі відмови від передачі йому непримірної вигоди, вказав не забирати неправомірну вигоду з начальника державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» ОСОБА_10 щодо якого той ініціював службове розслідування.

14.02.2020 були призначені навчально-практичні збори начальників установ в межах діяльності Ради начальників установ Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на базі держаної установи Тернопільської області «Збаразька виправна колонія (№63)» за адресою: вул. Молодіжна, 9, с. Доброводи, Збаразький район, Тернопільська область, на яких вимагалась особиста присутність начальників установ та підприємств.

На виконання раніше висунутих вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , взявши з собою 500 доларів США, а також 300 доларів США від імені керівника державної установи «Луцький слідчий ізолятор» ОСОБА_11 , 10 карток на пальне бензин А-95, 10 л. кожна, всього 100 літрів бензину А-95, вартістю 2799 грн, та 14.02.2020 прибув до держаної установи Тернопільської області «Збаразька виправна колонія (№63)» на вказана вище нараду.

В подальшому після завершення офіційної частини наради близько 17:00 год. усі начальники державних установ та державних підприємств Державної кримінально-виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зібрались в ресторані «Легенда», що розташований за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 28, м.Збараж, Тернопільська область.

Близько 18:20 год. 14.02.2020 ОСОБА_4 , з метою реалізацій свого злочинного умислу, покликав до себе ОСОБА_9 , де сівши за один стіл під приводом розмови щодо діяльності очолюваної останнім державної установи «Цуманська виправна колонія (№84)», висунув вимогу про необхідність передачі йому раніше визначеної ним суми неправомірної вигоди, нагадавши про створені ним перешкоди в роботі начальнику державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» ОСОБА_10 , тим саме погрожуючи йому, та переконавшись, що ОСОБА_9 згоден передати йому неправовірну вигоду, відвів того в окреме приміщення, де натякнув на передачу йому неправомірної вигоди.

В свою чергу ОСОБА_9 , виконуючи висунуту йому вимогу, о 18:40 год. передав ОСОБА_4 500 доларів США від себе, 300 доларів США від імені керівника державної установи «Луцький слідчий ізолятор» ОСОБА_11 , 10 карток на пальне бензин А-95, 10 л. кожна, всього 100 літрів бензину А-95, вартістю 2 799 грн.

Таким чином ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав неправомірну вигоду в розмірі 800 доларів США, що згідно з офіційно встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США станом на 14.02.2020 складало 19 583,6 грн, картки на пальне бензин А-95, в розмірі 100 л., вартістю 2 799 грн., всього на суму 22 382,6 грн, за не створення перешкод в діяльності начальників державної установи «Цуманська виправна колонія (№84)» ОСОБА_9 , державної установи «Луцький слідчий ізолятор» ОСОБА_11 , державної установи «Ковельська виховна колонія ОСОБА_12 .

В подальшому 11.03.2020 були призначені навчально-практичні збори начальників установ в межах діяльності Ради начальників установ Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на базі державної установи Львівської області «Миколаївська виправна колонія (№50)» за адресою: с. Заклад, Миколаївського району, Львівської області, на яких вимагалась особиста присутність начальників установ та підприємств.

На виконання раніше висунутих вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , взявши з собою 500 доларів США, а також 300 доларів США від імені керівника державної установи «Луцький слідчий ізолятор» ОСОБА_11 , 11.03.2020 прибув до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, 11, на вказана вище нараду.

В подальшому після завершення офіційної частини наради в Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та держаній установі Львівської області «Миколаївська виправна колонія (№50)» близько 17:00 год. усі начальники державних установ Державної кримінально-виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зібрались в ресторані «Panorama Hall», що розташований за адресою: вул. Митрополита Андрія Шептицького, м.Миколаїв, Миколаївський район, Львівська область.

Близько 19:20 год. 11.03.2020 ОСОБА_4 з метою реалізацій свого злочинного умислу, під приводом з`ясування діяльності ОСОБА_9 покликав його в окреме приміщення, де манерою поведінки зробив натяк щодо намірів отримати від нього чергову неправомірну вигоду.

В свою чергу ОСОБА_9 , на виконання раніше висунутих йому вимог о 19:30 год. передав ОСОБА_4 500 доларів США від себе, 300 доларів США від імені керівника державної установи «Луцький слідчий ізолятор» ОСОБА_11 , та пояснив, що талони на пальне начальника державної установи «Ковельська виховна колонія ОСОБА_12 він не встиг отримати.

Таким чином ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав неправомірну вигоду в розмірі 800 доларів США, що згідно з офіційно встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США станом на 11.03.2020 складало 20 250,8 грн, за не створення перешкод в діяльності начальників державної установи «Цуманська виправна колонія (№84)» ОСОБА_9 , державної установи «Луцький слідчий ізолятор» ОСОБА_11 .

19.03.2020 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У відповідності до п.3 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.
Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
На підтвердження причетності ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення свідчать додані до клопотання матеріали, зокрема протоколи обшуків автомобіля, який використовувався ОСОБА_4 як службовий автомобіль та житлового будинку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , де були виявлені грошові купюри з серією та номером - ідентичні купюрам, які були вручені свідкам для надання в якості неправомірної вигоди в рамках розслідування кримінального провадження, згідно протоколів огляду та вручення грошових коштів від 10.03.2020 та від 26.01.2020, при зіставлені яких вбачаються ознаки можливого відношення ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.
За вказаних вище обставин слідчий суддя вважає підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 3 ст. 170 КПК України чітко регламентовано на які об`єкти може бути накладено арешт (на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права), а також чітко визначено осіб, у власності яких має перебувати таке майно, зокрема, таке майно має перебувати у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Тобто при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правові підстави арешту майна, можливість накладення конфіскації майна за вироком суду, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наявність, місцезнаходження та вартість майна, на яке може бути накладено арешт, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Поряд з цим необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Частинами 1, 2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності.

Детектив в клопотанні вказує на такі підстави для накладення арешту на майно: з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, зокрема грошових коштів, які є предметом злочину та були вилучені під час особистого обшуку громадянина ОСОБА_4 та при проведенні обшуків, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає такий вид покарання, як конфіскацію майна.
Щодо правової підстави для арешту майна забезпечення збереження речових доказів.
Положеннями ст.170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є, зокрема гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 11.03.2020 під час проведення обшуку в автомобілі марки та моделі Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_6 та в ході особистого обшуку громадянина ОСОБА_4 були виявлені та вилучені серед іншого 8 (вісім) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США, які мають наступні серію та номер: MK 54311001 C; MK 54311003 C; MK 54311002 C; MK 54311004 C; MK 54311006 C; MK 54311106 C; MK 54311105 C; MK 54311005 C.
Зазначені грошові кошти мають ідентичні серію і номер з купюрами номіналом по 100 доларів США, які були оглянуті та вручені свідку ОСОБА_8 , для надання ОСОБА_4 , як неправомірної вигоди в рамках проведення досудового розслідування №0000046, відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 10.03.2020.
Під час обшуку, проведеного 11.03.2020 вжитловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває у власності ОСОБА_4 та є його фактичним місцем проживання, було виявлено і вилучено серед іншого 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США, які мають наступні серію та номер: MB 05966837 S та MB 05966824 S, що є ідентичним серіям та номерам купюр, які були оглянуті та вручені свідку ОСОБА_8 , для надання ОСОБА_4 , як неправомірної вигоди в рамках проведення досудового розслідування № 0000046, відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 26.01.2020.
Постановою детектива Національного антикорупційного буро України від 13.03.2020 вказані 8 (вісім) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США та 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000046.
За таких обставин слідчий суддя погоджується з доводами детектива стосовно необхідності збереження вказаних речових доказів, враховуючи те, що вказані грошові кошти мають значення для розкриття кримінального правопорушення, були вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 при проведенні обшуку в автомобілі та під час обшуку у житловому будинку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Окрім того, детектив у клопотанні вказує на підставу для арешту майна забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
У такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у тому, що він,будучи начальником Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, порушуючи вимоги Конституції України та Закону України «Про запобігання корупції», будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав неправомірну вигоду для себе за невчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднавши з вимаганням неправомірної вигоди.
Санкція злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Тобто у випадку визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, до нього може бути застосовано судом обов`язкове додаткове покарання, передбачене санкцією цієї статті, у вигляді конфіскації майна.
ОСОБА_4 на праві власності володіє наступним нерухомим майном:
- земельною ділянкою з кадастровим номером :08:000:0040 площею 0.0906 га за адресою Верхненська сільська рада, Турківський район, Львівська область, на підставі державного акту 15.10.2010 ЯЛ 397757, що підтверджується відомостями з автоматизованої системи Державного земельного кадастру;
- земельною ділянкою з кадастровим номером :12:005:0012 площею 0.1642 га за адресою с. Суховоля, Городоцький район, Львівська область, право власності на яку підтверджувалося відомостями з автоматизованої системи Державного земельного кадастру.
Крім того, згідно протоколів обшуків від 11.03.2020 вжитловому будинку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 було вилучено серед іншого грошові кошти у сумі 1300 (одна тисяча триста) доларів США, 2 915 (дві тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) Євро та 220 000 (двісті двадцять тисяч) грн.
А також під час обшуку, проведеного 11.03.2020 в автомобілі «Skoda Superb», державний номерний знак « НОМЕР_6 », який перебуває у власності державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 30) та використовується ОСОБА_4 як службовий автомобіль, в тому числі під час особистого обшуку громадянина ОСОБА_4 , що знаходився у вказаному автомобілі, були вилучені серед іншого і грошові кошти у сумі 2850 ( дві тисячі вісімсот п`ятдесят ) доларів США.
Врахувавши те, що санкція частини 3 статті 368 КК України передбачає такий вид обов`язкового додаткового покарання як конфіскація майна, зваживши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання детектива в цій частині підлягає задоволенню, а тому слід надати згоду на арешт наведеного вище майна, що знаходиться у власності підозрюваного ОСОБА_4 .

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.
Разом з тим, вимога у клопотанні детектива про накладення арешту на грошові кошти у іноземній валюті, вилучені під час проведення обшуку 11-12.03.2020 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США з метою збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з протоколом обшуку від 11-12.03.2020, зазначені грошові кошти були виявлені і вилучені із сейфу, що знаходився у вказаній квартирі.
У клопотанні детектива зазначено, що в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що вказані грошові кошти набуті ОСОБА_4 у якості неправомірної вигоди від невстановлених слідством на даний час осіб і за таких обставин грошові кошти могли зберегти на собі сліди вчинення інших кримінальних правопорушень.

Однак у самому клопотанні не наведено відомостей про те, що на вилучених із сейфу грошових коштах виявлені сліди, які мають значення для досудового розслідування саме цього кримінального провадження за № 0000048 від 20.01.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У судовому засіданні сторона обвинувачення не надала підтвердження того, що вилучені кошти відповідають критеріям речових доказів, що визначені у ст.98 КПК України. Отже, під час розгляду клопотання не встановлено підстав для накладення арешту на вилучені грошові кошти з метою збереження речових доказів.

Доводи клопотання детектива про те, що зазначені грошові кошти можуть підлягати спеціальній конфіскації не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, за наявності мети забезпечити спеціальну конфіскацію, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Умови і випадки застосування спеціальної конфіскації передбачені статтями 96-1, 96-2 КК України. І норми цих статей визначають, що для застосування спеціальної конфіскації окрім наявності умови вчинення умисного злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має бути обов`язково підтверджено, що гроші одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, чи призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, чи були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави, чи були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У судовому засіданні сторона обвинувачення не довела наявність підстав вважати, що наявний будь-який із випадків, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, для застосування щодо вилучених під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 грошових коштів спеціальної конфіскації.

Окрім наведеного, слідчий суддя враховує пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , надані в судовому засіданні, щодо того, що у вказаній квартирі постійно проживає його дочка ОСОБА_7 , тому вилучені під час проведення обшуку кошти 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США належать їй. Вказані пояснення не суперечать матеріалам клопотання детектива та підтверджуються протоколом обшуку від 11-12.03.2020.
Арешт майна з метою забезпечення конфіскації як виду покарання може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
За таких обставин підстав для накладення арешту на кошти, які належать ОСОБА_7 з метою забезпечення майбутньої конфіскації майна як виду покарання немає.
Стосовно доводів детектива про необхідність накладення арешту на майно, належне на праві приватної власності дочці підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_7 слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Вказане у клопотанні детектива нерухоме та рухоме майно, яке на праві власності належить дочці підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: квартира загальною площею 132.5 кв.м, в м. Львів; будинок загальною площею 268,2 кв.м. в с.Суховоля, Городоцького р-н., Львівської обл.; гараж бокс з підвалом № НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_3 , земельні ділянки площею 0.3362га та 0.2500 за адресою с.Суховоля, Городоцький район, Львівська область; автомобіль Toyota Camry, номер кузову НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_7 - не являється речовими доказами, не містить ознаки ст.98 КПК України, не являється предметом, об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, відсутні докази того, що воно набуте кримінально протиправним шляхом або отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.
Окрім того, як вже зазначалося вище, арешт майна з метою забезпечення конфіскації як виду покарання може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи щодо якої здійснюється провадження.
Накладення арешту на майно третіх осіб за наведеної правової підстави не допускається.
Щодо доводів детектива стосовно необхідності накладення арешту на майно ОСОБА_7 з метою забезпечення спеціальної конфіскації слідчий суддя вважає їх необґрунтованими, оскільки законодавцем встановлено, що арешт в такому разі накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
При цьому наявність підстав вважати, що в даному випадку існує будь-який із випадків, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст.96-2 КК України, як передумова для застосування до майна громадянки ОСОБА_7 спеціальної конфіскації не встановлено та стороною обвинувачення не доведено. Жодних доказів на підтвердження того факту, що вказане майно, яке на даний час належить громадянці ОСОБА_7 , одержане внаслідок вчинення злочину або є доходом від незаконної діяльності до клопотання не додано.
Доводи детектива, що підозрюваний навмисне відчужив нерухоме та рухоме майно, яке належало йому на праві власності з метою його приховування на користь своєї дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не доводять факт його набуття у результаті вчинення злочину, а тому не можуть бути підставою для накладення арешту на майно з метою спеціальної конфіскації.

Окрім наведеного, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.2 ст.64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи до суду звертається прокурор, детектив такими повноваженнями не наділений.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що в задоволенні цієї частини клопотання детектива слід відмовити.
Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000046 від 18.01.2020 - задовольнити частково.
Накласти арешт у вигляді тимчасового позбавлення права на відчуження та розпорядження на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , а саме:
- земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0040 площею 0.0906га за адресою Верхненська сільська рада, Турківський район, Львівська область;
- земельну ділянку кадастровий номер :12:005:0012 площею 0.1642га за адресою с. Суховоля, Городоцький район, Львівська область.
Накласти арешт у вигляді тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на рухоме майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , а саме:
- грошові кошти у сумі 1300 (одна тисяча триста) доларів США,
- грошові кошти в сумі 2 915 (дві тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) Євро,
- грошові кошти в сумі 220 000 (двісті двадцять тисяч) грн.,
вилучені під час обшуку, проведеного 11.03.2020 вжитловому будинку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .
Накласти арешт у вигляді тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на рухоме майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , а саме:
- грошові кошти у сумі 2850 ( дві тисячі вісімсот п`ятдесят ) доларів США,
вилучені під час обшуку, проведеного 11.03.2020 в автомобілі «Skoda Superb», державний номерний знак « НОМЕР_6 », який перебуває у власності державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 30) та використовується ОСОБА_4 як службовий автомобіль, в тому числі під час особистого обшуку громадянина ОСОБА_4 , що знаходився у вказаному автомобілі.
Накласти арешт на грошові кошти в сумі 200 (двісті) доларів США, а саме 2 (дві) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США серія та номер:
MB 05966837 S,
MB 05966824 S,
вилучені під час проведення обшуку 11.03.2020 року вжитловому будинку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .
Накласти арешт на грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) доларів США, а саме 8 (вісім) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США серія та номер:
MK 54311001 C,
MK 54311003 C,
MK 54311002 C,
MK 54311004 C,
MK 54311006 C,
MK 54311106 C,
MK 54311105 C,
MK 54311005 C,
вилучені під час проведення обшуку 11.03.2020 року в автомобілі «Skoda Superb», державний номерний знак « НОМЕР_6 », який перебуває у власності державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 30) та використовується ОСОБА_4 як службовий автомобіль та під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 .
В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.
Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1