У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 грудня 2019 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 в м. Луцьку клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про продовження строків тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строків тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

27 грудня 2019 року старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в порядку ч. 2 ст. 185 КПК України звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про заміну раніше поданого клопотання, а саме - про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

Просить суд застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кривий Ріг, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з підстав, викладених в новому клопотанні.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання та пояснив, що є всі наявні ризики, які вказують на те, що у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. Просив клопотання задовольнити з цих підстав.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання підлягає до задоволення, та пояснив, що повністю підтримує пояснення слідчого, в матеріалах клопотання є докази для тримання ОСОБА_5 під вартою. Просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання щодо обрання у відношенні підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 КПК України якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України );

мати на увазі, що до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених главою 18 КПК України (ч. 7 ст. 194 КПК);

ретельно перевіряти дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 213 КПК України у випадках затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

Крім того, слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку ст. 206 КПК.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що у провадженні СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001065 від 05.12.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

При цьому, постановою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 30.09.2019 року матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_5 виділено з матеріалів кримінального провадження №0001065 від 05.12.2018 в окреме провадження за №0003708, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України

Також встановлено, що орган досудового розслідування вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України обгрунтовують зібраними по кримінальному провадженню доказами, які зазначені у клопотанні.

Однак, суд приймає до уваги, що згідно презумпції невинуватості, як основоположного конституційного принципу судочинства, визначеного ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 КПК України, відповідно до яких особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією майна.

Санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк дванадцять років з конфіскацією майна.

Таким чином, у відповідності до положень ст. 12 КК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів.

В ході судового розгляду клопотання по суті, судом достовірно встановлено не викликає сумнівів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Оскільки самим ОСОБА_5 або його захисником ОСОБА_6 повідомлення про підозру не оскаржувалось.

Також судом встановлено і це вбачаться із змісту самого клопотання, що стороною кримінального провадження у своєму клопотанні вказується про наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також судом в ході судового розгляду клопотання по суті, достовірно встановлено, а стороною кримінального провадження доведено наявними в матеріалах клопотання доказами, наявність такого ризику, зокрема, як вчинити інше кримінальне правопорушення. Оскільки ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, в нього відсутнє джерело доходу. При цьому, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у систематичному провадженні незаконної діяльності, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин упродовж тривалого часу. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про підтвердження наявності ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також в ході судового розгляду клопотання по суті судом встановлено і це також вбачається із змісту самого клопотання, що стороною кримінального провадження належним чином обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Оскільки ОСОБА_5 хоча раніше не судимий, однак, підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за що передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк дванадцять років з конфіскацією майна. В нього відсутнє джерело доходу та міцні соціальні зв`язки. Підозрюваний постійно змінював місце проживання. Що в сукупності унеможливлює застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи до уваги обставини, встановлені при розгляді клопотання по суті суд приходить до висновку про визначення розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 у максимальному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 статті 182 КПК України 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в гривневому еквіваленті складає 576 300,00 гривень.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України. При цьому, наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений статтею 177 КПК України, та який в дійсності знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду клопотання по-суті та доведені стороною кримінального провадження - вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому стороною кримінального провадження виконано вимоги п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, та доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, який в ході судового розгляду клопотання по суті знайшов своє підтвердження і судом приймається до уваги та зазначений у клопотанні. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_5 визначається в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.02.2020 року включно та не перевищує 60 днів, що повністю відповідає положенням чинного КПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 193, 194, 196, 199 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кривий Ріг, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.02.2020 року включно, взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою закінчується 18 лютого 2020 року.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в гривневому еквіваленті складає 576 300,00 гривень, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 цього Кодексу, а саме:
1) прибувати до старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 із встановленою періодичністю;
2) повідомляти старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про зміну свого місця проживання;
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1