№ 336/1022/20
У Х В А Л А

26 березня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали доручення 34-го кримінального суду першої інстанції району Бакиркой Республіки Туреччини щодо повідомлення обвинуваченої ОСОБА_4 про рішення суду, вручення судових документів в порядку ст. 558 КПК України,
В С Т А Н О В И В:
24.02.2020 р. в провадження судді ОСОБА_1 отримано матеріали доручення 34-го кримінального суду першої інстанції району Бакиркой Республіки Туреччини щодо повідомлення обвинуваченої ОСОБА_4 про рішення суду, яка проживає в АДРЕСА_1 , вручення судових документів в порядку ст. 558 КПК України.

Судом здійснено виклик ОСОБА_4 до суду на 10.03.2020 року на 16.00 год. та на 26.03.2020 року на 15.30 год., проте конверти повернулися до суду не врученими із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно інформації наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, інформація про місце реєстрації ОСОБА_4 відсутня, в дорученні вказано місце проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .
Прокурор вважає, що до ОСОБА_4 має бути застосовано привід, оскільки судові виклики вона не отримує.

Відповідно до ч. 2 ст. 564 КПК України слідчий, прокурор або суд для виконання запиту компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу викликає особу для вручення документів. Якщо особа не з`явилась без поважних причин, до неї може бути застосовано привід у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали доручення, приймаючи до уваги думку прокурора, приходить до висновку, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати привід в судове засідання.

Відповідно до ст. 139, 140 КПК України, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід, який полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця виклику в зазначений в ухвалі час.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Вирішуючи питання про причини неявки особи, що викликалась судом всіма можливими засобами - шляхом надіслання викликів в суд, надісланими рекомендованими відправленнями за вказаною в дорученні адресою проживання ОСОБА_4 , які не вручені адресати через її відсутність вдама, самостійно вона за їх отриманням в відділення зв`язку ОСОБА_4 не з`явилась, внаслідок чого поштові відправлення повернуті в суд за закінченням терміну зберігання. Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у п.41 рішенні Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява №3236/03 від 03 квітня 2008 року сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява №8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Отже, за зазначених обставин, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд вважає, що ОСОБА_4 викликана до суду в установленому КПК України порядку, в суд не з`вилася без поважних причин, не повідомила про причини неяки.

Отже визнавши причину неявки ОСОБА_4 неповажною, як передумову для застосування такого заходу процесуального примусу, як примусовий привід, суд застосовує його до ОСОБА_4 .

Як вказує ст. 142 КПК України, під час судового провадження клопотання про здійснення приводу розглядається негайно після його ініціювання.

Керуючись ст. 564 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , примусовий привід до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на 01.04.2020 року о 14:00 год., виконання якого доручити Жовтневому ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .
Зобов`язати Жовтневий ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області, за умови неможливості виконання даної ухвали, повідомити суд про причини невиконання та про застосовані заходи спрямовані на її виконання в строк до 14 год. 00 хв. 01 квітня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення і підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1