НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/683/16-к
Провадження № 1-кп/0182/573/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2020 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене 03 грудня 2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004184 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною технічною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, має двох неповнолітніх синів Івана 2004 р.н. і ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 03.12.2015 приблизно о 00.30 год., будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, не маючи наміру на заподіяння смерті, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, взяв табурет в праву руку та наніс потерпілому декілька ударів в область голови, чим заподіяв ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 6 від 06.01.2016 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку II ступеня, відкритого вдавленого багатоуламкового перелому правої скроневої та правої тім`яної кісток, трьох забитих ран правої скронево-тім`яної області, відкритого лінійного перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, забитої рани лівої скронево-тім`яної області, забитої рани лобу, гематоми навколо правого ока, субкон`юктивального крововиливу правого ока, множинних гематом голови (кількість, форма, точна локалізація в медичних документах не вказана) - оцінюються у сукупності як одна черепно-мозкова травма та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя; рубця правого стегна, який утворився на місці загоєння рани - відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав частково і показав суду, що з потерпілим у нього були дружні відносини, вони товаришували з дитинства, є кумами. На початку грудня 2015 року він отримав заробітну плату і зателефонував до ОСОБА_5 , запропонувавши йому зустрітися, випити. ОСОБА_5 спочатку відмовлявся, мотивуючи тим, що зайнятий, але він вже купив пляшку горілки, закуску. Після 21 год. прийшов ОСОБА_5 . Вони були тільки удвох, сіли за стіл, почали випивати, спілкувалися, все було нормально. Після того, як вони випили горілку, він запропонував розходитися, але ОСОБА_5 сказав, що давай ще купимо. Він не погоджувався, однак ОСОБА_5 його умовив. На таксі вони вдвох поїхали до магазину, купили ще пляшку горілки, продовжили випивати. Потім він почав говорити ОСОБА_5 , щоб той ішов додому, однак ОСОБА_5 не погоджувався, вів себе не адекватно, агресивно. Із-за цього між ними винник конфлікт. Спочатку ОСОБА_5 ліз до нього битися, він його відштовхував. Потім він за шкірки почав витягувати ОСОБА_5 до дверей, але ОСОБА_5 не хотів виходити, хапався за двері. ОСОБА_5 декілька разів падав, коли він його виштовхував. Тоді, він взяв табурет, який стояв біля дверей і наніс ним декілька ударів в область голови потерпілого, куди точно, сказати не може. Бив з розмаху двома руками. Всього він наніс 3-4 удари. Потім ОСОБА_5 упав біля дверей. Він зняв капюшон з ОСОБА_5 і побачив, що у нього кров на голові. Викликав швидку медичну допомогу. В лікарню поїхав з ОСОБА_5 та з братом. Придбали там медикаменти для ОСОБА_5 , які призначили лікарі. З ножем він на ОСОБА_5 не кидався і не мав умислу на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень. У скоєному щиро розкаюється, просив вибачення у потерпілого і просив суд не позбавляти його волі. Цивільний позов потерпілого визнав частково в повному обсязі визнав матеріальну шкоду та частково моральну, яку суд має визначити на власний розсуд, але яка на його думку має бути значно меншою ніж 50 тис. гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що з обвинуваченим ОСОБА_3 вони були у дружніх стосунках. Був звичайний будній день і до нього зателефонував ОСОБА_8 , який є його кумом і запросив в гості до себе додому, щоб посидіти. Він був занятий, але погодився на пропозицію кума і приїхав до нього додому на автобусі в період часу з 20 до 21 год. Вони сиділи в кімнаті, були удвох, випивали, спілкувалися. До них заходив брат обвинуваченого, трошки посидів з ними і пішов до себе. Потім вони з ОСОБА_3 їздили в магазин за спиртним та закускою. Усього вони випили 0,7 л горілки, купили ще 0,5 л., яку також випили. Потім ОСОБА_8 з кимось розмовляв по телефону. Він встав почав вдягатися йти додому й вийшов на двір. В цей час за ним вибіг ОСОБА_3 з сокирою. Нічого не говорячи ОСОБА_3 вже на вулиці почав наносити удари по голові, близько 4 ударів. Що було далі, він не пам`ятає, так як втратив свідомість. Прийшов до тями уже в лікарні. Стверджує, що ОСОБА_3 бив його сокирою, а не табуретом. Обвинувачений за весь час сплатив йому лише 4 тис. грн. Він втратив працездатність, у нього була встановлена третя група інвалідності. Він постійно проходить реабілітацію медикаментозну. До того ж, він переживає, що відображується на його нормальній життєдіяльності, стані здоров`я, його побив кум і відмовляється надавати допомогу на подальше лікування, яке йому необхідне. Він втратив працездатність і вимушений просити для себе відшкодування шкоди. Просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду, яка доведена у сумі 15293 грн. 41 коп. та моральну шкоду у сумі 50 тис. гривень.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін провадження досліджені під час судового розгляду, допустимість і законність яких сторонами кримінального провадження не оспорюються.

Так, згідно картки первинного обліку інформації ( а.п.12) до Нікопольського ВП 03.12.2015. о 01год 30 хвил. від медичного персоналу надійшло повідомлення про госпіталізацію до відділення нейротравми НМР №1 ДОР гр. ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно протоколу огляду місця події від 03.12.2015 території домоволодіння АДРЕСА_1 , де було спричинено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 з фото-таблицею. Під час огляду виявлено плями бурого кольору на тротуарній плитці на подвір`ї домоволодіння; на стіні будинку розмазані плями неправильної форми бурого кольору; біля будинку на землі шматок лінолеуму зі слідами плям бурого кольору; на землі, приблизно на відстані 4 м. від вхідних дверей виявлена рідина бурого кольору у вигляді згустку, поряд пляма бурого кольору, а також розбризкані плями бурого кольору; на стіні будинку на відстані приблизно 1,7 м від входу до будинку пляма бурого кольору (а.п. 17-25).

Відповідно до протоколу огляду від 03.12.2015 речей, які добровільно надав для огляду ОСОБА_9 , а саме: джинси світло-сірого кольору, на яких є плями рідини бурого кольору, джинси без видимих слідів пошкодження; куртку спортивну чорного кольору, без видимих слідів пошкодження. Вказані речі вилучені. (а.п. 26);

заявою ОСОБА_3 про добровільне надання співробітникам поліції для огляду та вилучення дерев`яної табуретки (а.п. 28);

протоколом огляду від 03.12.2015 речей, а саме дерев`яної табуретки, яку добровільно надав для огляду ОСОБА_9 . Вказана табуретка вилучена. (а.п. 29-30);

висновком судово-медичної експертизи № 6 від 18.01.2016, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІ ступеня, відкритого вдавленого багатоуламкового перелому правої скроневої та правої тім`яної кісток, трьох забитих ран правої скронево-тімяної області, відкритого лінійного перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, забитої рани лівої скронево-тім`яної області, забитої рани лобу, гематоми навколо правого ока, субкон`юктивального крововиливу правого ока, множинних гематом голови (кількість, форма, точна локалізація в медичних документах не вказані) - оцінюються у сукупності як одна черепно-мозкова травма та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 підпункту а, б Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії предмету жорсткої конструкції або його частин зі значною силою дії. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді рубця правого стегна, який утворився на місці загоєння рани - відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). В зв`язку з відсутністю в наданих медичних документах якого-небудь опису рани правого стегна, встановити характер рани та характері особливості травмуючого предмету неможливо. Давність спричинення тілесного ушкодження може відповідати строку не більш 2-х місяців до моменту обстеження, що не виключає можливість його спричинення і в строк вказаний обстежуваним, тобто вони могли утворитись і в ніч з 02.12.15 на 03.12.15. (а.п. 41-43);

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 30.12.2015, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 розповів та показав як саме та куди наносив йому удари ОСОБА_3 (а.п. 44-45).

висновком судово-медичної експертизи (додатковим) № 33 від 20.01.2016, відповідно до якої, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді - відкритого перелому лівої скронево-тім`яної ділянки, рани правого стегна, локалізацію та кількість ударів вказаних у протоколі слідчого експерименту, можливо вказати, що не виключена можливість спричинення виявлених ушкоджень при механізмі вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 30.12.2015. (а.п. 48);

заявою ОСОБА_5 про добровільне надання співробітникам поліції для огляду речей, а саме: штанів, куртки, шапки (а.п. 49);

протоколом огляду від 20.01.2016 речей, а саме: чоловічої куртки темно-синього кольору, шапки зв`язної темно-синього кольору, чоловічих штанів чорного кольору, які добровільно надав для огляду ОСОБА_5 , з фототаблицею. На оглянутому одязі слідів крові не виявлено (а.п. 50-52);

розпискою ОСОБА_5 про отримання речей, а саме: куртки, шапки, штанів (а.п. 53)

висновком судово-імунологічної експертизи № 552к від 14.12.2015, відповідно до якої, кров потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною сиситемою АВ0 (а.п. 80);

висновком судово-імунологічної експертизи № 553к від 14.12.2015, відповідно до якої, кров підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною сиситемою АВ0 (а.п. 86);

висновком судово-імунологічної експертизи № 2021 від 24.12.2015, відповідно до якої в змивах з обох рук громадянина ОСОБА_3 (об`єкти №№ 1, 2) встановлено наявність крові людини.

При серологічному дослідженні вказаних слідів крові, в них виявлений антиген Н, що не виключає можливості утворення цих слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. У тому числі не виключена можливість утворення їх як за рахунок крові потерпілого ОСОБА_5 , так і за рахунок крові ОСОБА_3 , оскільки:виявлений в слідах крові антиген Н є групо специфічним антигеном для крові їх обох. (а.п. 93-94);

висновком судово-імунологічної експертизи № 2022 від 24.12.2015, відповідно до якої на речах ОСОБА_3 , а саме на манжетах куртки, названої слідчим «спортивною кофтою» (об`єкти №№ 10, 13), на джинсових штанах (об`єкти №№ 18, 22, 23', 24, 26, 27) встановлено наявність крові людини.

В інших об`єктах дослідження на поверхнях вказаної куртки, названої слідчим «спортивною кофтою» (об`єкти №№ 1-9, 1'-9', 11, 12, 12',14), в решті слідів на вищевказаних джинсових штанах (об`єкти №№ 15-17, 19-21, 23, 25) кров не знайдена.

При серологічному дослідженні слідів крові (об`єкти №№ 10, 13, 18, 22, 23', 24, 26, 27), в них виявлений антиген Н, що не виключає можливості утворення цих слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. У тому числі не виключена можливість утворення їх як за рахунок крові потерпілого ОСОБА_5 , так і за рахунок крові громадянина ОСОБА_3 , оскільки виявлений в слідах крові антиген Н є групо специфічним антигеном для крові їх обох. (а.п. 99-102);

висновком судово-цитологічної експертизи № 16 від 08.01.2016, відповідно до якої в піднігтьовому вмісті правої руки підозрюваного ОСОБА_3 (об`єкт № 1), що був наданий на дослідження, встановлена наявність крові, знайдені клітини середніх шарів епідермісу та виявлений білок людини.

В піднігтьовому вмісті лівої руки підозрюваного ОСОБА_3 (об`єкт № 2), наявність крові не встановлена, знайдені клітини середніх шарів епідермісу та виявлений білок людини.

Статева належність крові в об`єкті № 1 та клітин середніх шарів епідермісу в об`єктах № 1; 2 не встановлена через відсутність формених елементів крові в цитологічних препаратах, виготовлених з цього об`єкту, та виражені деструктивні зміни ядер епітеліальних клітин.

При серологічному досліджені крові в об`єкті № 1 та клітин середніх шарів епідермісу в об`єктах №№ 1; 2 виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0.

Результати серологічного і цитологічного досліджень дають можливість припустити, що кров в піднігтьовому вмісті правої руки підозрюваного ОСОБА_3 та клітини середніх шарів епідермісу в піднігтьовому вмісті обох його рук могли походити від особи (осіб) з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0, в тому числі, як від самого підозрюваного ОСОБА_3 , так і від потерпілого ОСОБА_5 , враховуючи групову характеристику їх крові. (а.п. 110-112);

висновком судово-цитологічної експертизи № 17 від 08.01.2016, відповідно до якого на табуретці (об`єкти № № 1-16), вилученій у Р. В. Запорожець, наявність крові не встановлена; при цитологічному дослідженні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. (а.п. 117-118);

висновком судово-медичної експертизи № 5 від 12.01.2016, відповідно до якого у ОСОБА_3 яких-небудь об`єктивних ознак тілесних ушкоджень при судово-медичному обстеженні та в наданих медичних документах не виявлено. Вказані в наданих медичних документах діагнози: Ушиб м/тканей затылочной области головы, нижней челюсти слева об`єктивними клінічними даними (синець, садно, рана, перелом) не підтверджені, тому згідно пункту 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, при визначення ступеня тяжкості враховані бути не можуть. (а.п. 134);

протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2015, в ході якого ОСОБА_3 розповів та показав як саме та куди наносив удари потерпілому (а.п. 145-148).

протоколом проведення слідчого експерименту від 18.01.2016, в ході якого ОСОБА_3 показав механізм нанесення ударів потерпілому з фото-таблицею (а.п. 149-151).

висновком судово-медичної експертизи (додатковим) № 32 від 21.01.2016, відповідно до якого, враховуючи характер виявленої черепно-мозкової травми у ОСОБА_5 , характер та локалізацію виявлених ушкоджень на голові у нього, локалізацію та кількість ударів вказаних у протоколі слідчого експерименту, можливо вказати, що не виключена можливість спричинення виявлених тілесних ушкоджень при механізмі вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 18.01.2016.(а.п. 154).

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази з точки зору їх законності, допустимості, вважаю, що в своїй сукупності вони є взаємопов`язаними І достатніми для встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 . Безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні докази, були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Твердження потерпілого про те, що обвинувачений ОСОБА_3 бив його по голові сокирою, на думку суду, належними та допустимими доказами не підтверджено. Обвинувачений ОСОБА_3 стверджує, що сокирою він удари потерпілому не наносив, а бив його дерев`яним табуретом, який було вилучено в ході огляду. Згідно висновку судово-медичної експертизи виявлені у потерпілого тілесні ушкодження утворилися від дії предмету жорсткої конструкції або його частин зі значною силою дії, після проведення слідчих експериментів з потерпілим та підозрюваним, судово-медичний експерт у додаткових експертизах зазначив, що не виключена можливість спричинення виявлених тілесних ушкоджень при механізмі вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю як підозрюваного ОСОБА_3 , так й потерпілого ОСОБА_5 . Але наявність сокири саме в житлі ОСОБА_3 нічим не доведена і не встановлена під час огляду. Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мали умисний характер, оскільки завдаючи удари в життєво важний орган по голові будь-яким предметом, зокрема табуретом, ОСОБА_3 передбачав настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень. Зупинив свої дії ОСОБА_10 лише після того, як побачив кров на голові у потерпілого ОСОБА_5 . Під капюшоном і коли останній втратив свідомість і не підводився. При цьому з боку потерпілого ОСОБА_5 будь-яких загроз для життя чи здоров`я обвинуваченого не було. Оскільки він не вчиняв активних дій по відношенню до обвинуваченого, а його неадекватна поведінка, на думку обвинуваченого, викликана станом алкогольного сп`яніння, внаслідок спільного з обвинуваченим вживання спиртних напоїв.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини його вчинення, а саме під час спільного вживання спиртних напоїв обвинуваченим і потерпілим, за місцем проживання обвинуваченого, який запросив потерпілого ОСОБА_5 в гості. Суд бере до уваги відомості про репутацію обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працює неофіційно, має двох синів 2004 року народження і 2016 року народження, які з ним спільно не проживають, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно і до того ж вони знайомі з дитинства з потерпілим і навіть є кумами. Обставинами, що пом`якшують покарання суд вважає, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому, обставиною, що обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Однак, враховуючи ту обставину, що до тепер шкода, завдана потерпілому ОСОБА_5 не відшкодована в повному обсязі, обвинувачений офіційно не працевлаштований і навіть не намагався вжити заходів щодо усунення завданої його діями шкоди потерпілому, беручи до уваги позицію прокурора і потерпілого, вважаю, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним і іншими особами нового злочину, буде покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України.

Потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , який він у подальшому доповнив, та просить суд стягнути з ОСОБА_3 15 293 грн. 41 коп. матеріальної шкоди, без урахування суми, яка була раніше сплачена обвинуваченим в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4 тис. гривень та 50 000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково. Проти задоволення позову в частині стягнення спричиненої матеріальної шкоди не заперечував, що стосується моральної шкоди, то вважав суму завищеною і покладався на розсуд суду.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна злочином, підлягає стягненню з особи, що спричинила шкоду. У зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з витрат на лікування, реабілітаційного щорічного лікування з приводу відкритої черепно-мозкової травми, яку спричинив обвинувачений потерпілому підлягає задоволенню на суму 10293 грн. 41 коп, яка доведена відповідними чеками і квитанціями, враховуючи, що суду надані розписки потерпілого ОСОБА_5 (а.п.126,127,138т.2) про відшкодування обвинуваченим йому суми матеріальної шкоди у розмірі 9 тис. гривень, а не 4 тис. гривень, а зазначено потерпілим в уточненій позовній заяві та повідомлено в судовому засіданні.

В обґрунтування спричинення моральної шкоди потерпілий вказував, що переніс моральні страждання, так як відчував фізичний біль. Він не був впевнений у можливості повного відвернення наслідків заподіяних йому тілесних ушкоджень, хвилювався за можливу втрату працездатності. Він переніс хірургічну операцію, пов`язану з трепанацією черепу та видалення вдавлених кісних відламків і епідуральної гематоми справа з дефектом черепу. Стан його здоров`я значно погіршився. Він потребує постійного лікування не рідше двох разів на рік. Внаслідок вчиненого стосовно нього злочину, йому довелося замість нормального способу життя, неодноразово відвідувати поліцію, адвоката, судово-медичного експерта, ходити тривалий час до суду. Все це заподіяло йому душевні страждання.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, п. 9. зазначеної розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок вчиненого стосовно потерпілого злочину, йому було спричинено моральну шкоду, яка виразилась в спричиненні фізичного болю, душевних страждань, вимушених змінах в його житті внаслідок ушкодження здоров`я, необхідності проходження постійного лікування і реабілітації.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, глибину душевних та психічних страждань потерпілого, при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості, та приходить до висновку, що заявлена потерпілим до відшкодування сума моральної шкоди, завданої ОСОБА_3 є надмірною і не відповідає обставинам справи й ступеню моральних страждань потерпілого ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вважаю, що моральна шкода у меншому розмірі, а саме в сумі 30 000 грн. достатньою мірою буде гарантувати відшкодування понесених потерпілим душевних переживань.

Цивільний позов прокурора Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1 Дніпропетровської обласної ради» про стягнення з обвинуваченого в відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 1 043,90 грн. в силу ст. 1166 ЦК України також підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і визнаний обвинуваченим.

Строк дії запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_3 по цьому кримінальному провадженню скінчився. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання рахувати з моменту затримання обвинуваченого.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов прокурора Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1 Дніпропетровської обласної ради» задовольнити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави в особі комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1 Дніпропетровської обласної ради» в відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 1 043 (одна тисяча сорок три) грн. 90 коп.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 10293 ( десять тисяч двісті дев`яносто три) грн. 41 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 (тридцять тис.) гривень.

Речові докази: 10 паперових конвертів з біологічними зразками, а саме: змиви з рук, зрізи нігтьових пластин (квитанція № 002589), дерев`яний табурет (квитанція № 002588), які знаходяться на зберіганні в камері схову Нікопольського ВП ГУНП знищити;

джинси, чоловічу куртку (квитанція № 002588), які знаходяться на зберіганні в камері схову Нікопольського ВП ГУНП повернути власникові ОСОБА_3 , при відмові отримати знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію судового рішення.

Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1