Справа № 182/650/20
Провадження № 1-кс/0182/241/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2020 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2020 № 0000341 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, не працює, не одружений, базовою загально-середньою освітою, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

3 лютого 2020 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2020 № 0000341 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 31.01.2020, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою розбійного нападу та заволодіння чужим майном в невстановлений час, місці, придбав предмет, зовні схожий на ніж, з яким прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де проживає його раніше знайомий ОСОБА_8 разом з матір`ю ОСОБА_7 та неповнолітнім братом ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_5 31.01.2020 приблизно о 22:00 год. через паркан переліз на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де скориставшись незачиненими на замок вхідними дверима будинку, який є житлом, проник в його середину в той час, коли в його кімнатах перебували ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_9 , які побачили його.
В подальшому ОСОБА_5 напав на ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а саме з-під одягу дістав ніж та, погрожуючи його застосуванням, тобто насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, наказав зайти в зальну кімнату будинку, де став вимагати у них повернення неіснуючого грошового боргу її сина ОСОБА_8 , при цьому висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою.
ОСОБА_5 , не досягнувши бажаного результату в передачі йому з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_9 грошових коштів, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_9 та утримуючи в руці ніж, висловлюючи погрози вбивством останнього, долонею іншої руки наніс йому два удари по обличчю, спричинивши останньому фізичний біль, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.
Далі, ОСОБА_5 відійшов від потерпілих, залишаючись в зальній кімнаті будинку, демонструючи фізичну перевагу перед ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , умисно руками та ногами почав пошкоджувати належне їм майно.
Дії ОСОБА_5 були виявлені сусідами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в момент вчинення ним розбійного нападу зайшли до середини вищевказаного будинку.
ОСОБА_5 на вимоги ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , припинити злочинні дії не реагував та відкрито з підлоги зальної кімнати заволодів ігровою приставкою «Sony PlayStations 3», яка належала ОСОБА_7 та утримуючи в руках майно, яким незаконно заволодів з місця вчинення злочину втік, отримавши змогу розпоряджатися ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
01.02.2020 о 02.55 год. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий.
01.02.2020 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
В клопотанні зазначено, що, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 12-ти років з конфіскацією майна, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; у його оточенні немає осіб, які б могли уберегти його від вчинення нових злочинів, у нього немає постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку, є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків з метою зміни ними своїх показань. Крім того, у його оточенні немає осіб, які б могли уберегти його від вчинення нових злочинів, та осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, підозрюваний не працює і не має законних джерел існування, що може спонукати його вчинити інше кримінальне правопорушення, аналогічне тому у якому підозрюється. З урахуванням викладеного, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Проти клопотання підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечує, вважаючи, що такий запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, він має постійне місце проживання - АДРЕСА_1 . Будь-яких доказів того, що він може впливати на потерпілих та свідків немає, також не має наміру від слідства, суду десь ховатися. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою. Злочин він вчиняв, оскільки ОСОБА_8 винен йому гроші, але не повертає їх. Розуміє, що вчинив неправильно, більше такого не вчинить.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечував. Вказав на те, що слідчий та прокурор не назвали підстав, які б свідчили про ризики невиконання його підзахисним процесуальних обов`язків. Доказів того, що він може переховуватись від слідства немає, як і доказів можливості тиску та впливу на потерпілих і свідків. Тримання під вартою, це занадто суворий вид запобіжного заходу. Сама тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Потерпіла ОСОБА_7 показала, що знайома з підозрюваним. Останній з її старшим сином займався баскетболом, у них були дружні відносини. Про існування будь-якого боргу перед ОСОБА_5 син їй не повідомляв, і зараз його існування заперечує. Вона ОСОБА_5 знає лише з хорошого боку, не розуміє, чому він так вчинив. Ігрову приставку їй повернено. Вважала, за можливе застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки перебування його за ґратами лише погіршить ситуацію.
Також слідчим суддею було допитано у якості свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, підозрюваний ОСОБА_5 її син. Він значну частину часу проводить вдома. Син після закінчення 9-го класу навчався у коледжі у м. Дніпро. Однак у жовтні 2019 р. не здав ЗНО, тому був відрахований. На даний час планує продовжити навчання у вечірній школі, вони вже ходили здавали документи. Просить не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Син проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Вона зобов`язується контролювати поведінку сина та забезпечить його явку за викликами до слідчого, прокурора, суду.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, потерплу та свідка, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, 1 лютого 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом огляду місця події; протоколами допиту потерпілих, свідків; заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу співробітникам поліції для огляду та вилучення ігрової приставки; протоколом огляду ігрової приставки. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/, об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 12-ти років з конфіскацією майна, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, відсутність постійного місця роботи, законного джерела доходів, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому без застосування жодного запобіжного заходу до нього, останній зможе залишити місце свого проживання.
Що стосується наявності ризику /вчинення іншого кримінального правопорушення/ п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик стороною обвинувачення не доведено. За пред`явленою підозрою останній вчинив закінчений злочин, є раніше не судимим (не має схильності до вчинення злочинів), за місцем проживання та за місцем навчання характеризується абсолютно позитивно. Також, стороною обвинувачення, у клопотанні не доведено наявність ризику /незаконного впливу на потерпілих та свідків/ п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК з метою зміни ними показів.
Разом з тим, слідчий суддя не погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для його запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, його вік, наявність у нього міцних соціальних зв`язків матері, відсутності судимостей та те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків лише у такий спосіб. Доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаного ризику є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення-злочину, та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2020 № 0000341 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися із м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл..
Підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 01.04.2020 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1