Справа № 749/2/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/390/20
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В судовому засіданні суду першої інстанції прокурор заявив клопотання про продовження обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Строк дії ухвали до 16 години 05 хвилин 18 травня 2020 року.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що підстави, які існували під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його послідуючого продовження під час підготовчого засідання, продовжують існувати, підстави для обґрунтованої підозри його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення на даний час ще не відпали, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обраний раніше запобіжний захід слід продовжити. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про недоцільність зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, судом враховано тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати або змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що припущення прокурора не заслуговують на увагу і у кримінальному провадженні № 000347 його вини немає і в судовому слідстві не доведено. Вказує, що у нього є помешкання, рідні та соціальні зобов`язання. Стосовно колишніх судимостей вказує, що він їх відбув і звільнився, зробивши для себе належні висновки. Наголошує на неможливості проходити обстеження в слідчому ізоляторі, посилається на тяжкий стан здоров`я.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, від обвинуваченого та прокурора надійшли заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, тому розгляд справи відбувся у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У провадженні Городнянського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження №0000347 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Згідно даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 обрано згідно ухвали слідчого судді Щорського районного суду Чернігівської області від 04.12.2019 року на строк до 01.02.2020 року. У подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою був продовжений ОСОБА_5 ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні від 30.01.2020 року на строк до 29 березня 2020 року.

Відповідно до статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 суд дослідив обставини, що свідчать про обґрунтованість його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення в якому він обвинувачується та особу обвинуваченого, те, що обвинувачений на даний час не працює, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, звільнився з місць позбавлення волі лише 29.09.2019 року і обвинувачується у вчиненні 28.11.2019 року нового тяжкого повторного злочину і дійшов вірного висновку, що на даний час наявним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України зможе запобігти лише виключний запобіжний захід у виді тримання під вартою і що на даний час такі ризики не зменшились і не змінились.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного злочину, в даному провадженні судовий розгляд ще не завершено, з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує, є достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених в клопотанні прокурора та ухвалі суду.

Усі обставини, на які в апеляційній скарзі посилається ОСОБА_5 у повній мірі були враховані при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу.

Таким чином, ухвала Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, а тому не підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 без змін.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4