Провадження №1-кс/369/1286/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід судді у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2020 року захисником обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 заявлено відвід судді у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Заява про відвід вмотивована тим , що 16.03.2020 року до кабінету судді увійшов прокурор ОСОБА_5 і залишився там за відсутності сторін до початку судового засідання. При цьому суддя на початку судового засідання не повідомила про будь-які зміни в провадженні чи про самовідвід прокурора. Також суддею не розглянуті клопотання про повернення обвинувального акту, не заслухана її думка щодо обставин направлення кримінального провадження до суду та думка по обвинувальному акту в цілому. Тому обставина поза процесуального спілкування прокурора та судді в час, призначений для підготовчого засідання, викликає сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 , як головуючої у справі №369/16148/19.

На підставі викладеного, просить задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0003190 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 заяву підтримали та просили задовольнити відвід.

Прокурор повідомлений про час і місце розгляду заяви.

Суддя ОСОБА_6 повідомлена про час і місце розгляду заяви про її відвід.

Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Як зазначено вище, підставою, яка викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді та зазначена в заяві є позапроцесуальне спілкування і прийняття судом рішень.

Так, прийняття судом рішення по справі, з яким не згодна сторона не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір поки не доведено інше. Будь-яких доказів зацікавленості судді в матеріалах справи відсутні.

Вивчивши заяву, суд приходить до переконання, що заява не підлягає задоволенню, оскільки захисником обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 не надано суду доказів наявності обставин, передбачених ст. 75 КПК України, що виключають участь судді у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Незгода учасників судового розгляду з процесуальним рішеннями суду, не є підставою для відводу судді, вказані рішення можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку. Інших обставин, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_6 при судовому розгляді зазначеного кримінального провадження, не встановлені.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.75,76,81 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 у задоволенні заяви про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 22.05.2020 о 08:00.

Суддя ОСОБА_1