Справа № 352/1923/19
Провадження № 1-кп/352/101/20
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

20 січня 2020 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.121 КК України, а саме у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, та в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження, вчиненому групою осіб.

Ухвалами слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 08.06.2019 р. обом обвинуваченим у рамках даного кримінального провадження обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 05.08.2019 р., з можливістю внесення застави.

Ухвалами слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 02.08.2019 р. обом обвинуваченим продовжено строк тримання під вартою до 01.10.2019 р., без визначення застави.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.10.2019 р. обом обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 29.11.2019 р., без визначення застави.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.11.2019 р. обом обвинуваченим продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21.01.2020 р.

Прокурор подав суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на строк 60 діб, які підтримав у судовому засіданні, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотань прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність ризиків, на які посилався прокурор; просили змінити вказаний запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотань сторони обвинувачення та доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців, починаючи із сьогоднішнього дня, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При цьому суд враховує, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених, суд враховує вимоги п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики ЄСПЛ доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, як підстава для втручання у право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Суд зазначає, що заявлені прокурором ризики, передбачені п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися. Зокрема, це стосується ризику незаконного впливу на потерпілого та на свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, з боку обвинувачених, які заперечують свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що стосовно обох обвинувачених на розгляді в судах знаходяться кримінальні провадження за ч.2 ст.296 КК України

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.331 КПК України, Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. № 4-р/2019, суд

п о с т а н о в и в :

Продовжити тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою на строк до 20 березня 2020 року.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1