ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/1165/19 Номер провадження 11-кп/814/401/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.11.2010 за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна. На підставі ухвали апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2011 даний вирок змінено відповідно до ч. 2 ст. 69 КК України виключено додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна,

відмовлено в задоволенні спільного подання ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні подання суд вказав, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Крім цього, оскільки умовою умовно-дострокового звільнення є не тільки сумлінне ставлення до праці, але й сумлінна поведінка, яку засуджений не довів, що в цілому не свідчить про наявність безумовних позитивних змін в його поведінці, дійшов висновку, що подання є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати через її незаконність, невмотивованість, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Вважає, що судом не взято до уваги висновки та надані характеристики від адміністрації виправної установи про те, що він довів своє виправлення сумлінним ставленням до покладених обов`язків, бере участь у виховних заходах і має 13 заохочень. Поміж тим, судом встановлено лише 9 заохочень.
Адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, а також неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити спільне подання ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» та спостережної комісії Машівської районної державної адміністрації, звільнити умовно-достроково ОСОБА_7 від призначеного судом покарання.
Зазначає, що засуджений ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони, як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, а тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення згідно з ст. 81 КК України.
При цьому судом не взято до уваги докази, які підтверджують виправлення засудженого сумлінною поведінкою та ставленням до праці, які могли істотно вплинути на його висновки.
Просить звернути увагу на те, що судом було встановлено 13 заохочень, 7 з яких за сумлінну поведінку та ставлення до праці, та 5 стягнень, останнє з яких накладено 09.12.2013 та погашено 09.06.2014. Те, що ОСОБА_7 характеризується як особа, що довела своє виправлення, оскільки працевлаштований працівником молочнотоварної ферми, до виконання робіт з благоустрою відноситься з розумною ініціативою, дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, злодійських традицій не підтримує, має рівні взаємовідносини із іншими засудженими, вину у скоєному злочині визнає, вирок суду вважає справедливим, що підтверджується характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення.
Однак, не зважаючи на вказані обставини, суд необґрунтовано дійшов висновку про відсутність бездоганної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання, наслідком чого є недоведеність виправлення засудженого, тобто готовність до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Заперечує статус засудженого ОСОБА_7 як злісного порушника встановленого порядку відбування покарання, оскільки такий статус було знято 30.01.2015, після цього засуджений правопорушень не вчиняв та неодноразово отримував заохочення.
Щодо самовільного залишення ОСОБА_7 03.07.2012 призначеної для перебування ізольованої території, зауважує, що установою виконання покарань не знайдено підстав для накладення на засудженого стягнення, а тому даний факт не може вважатися правопорушенням, що негативно характеризує поведінку засудженого.
Вказує, що судом не враховано того, що ОСОБА_7 за сумлінну поведінку двічі надавалися короткочасні поїздки за межі ДУ «Машівська виправна колонія (№9)», після яких останній вчасно та без жодних порушень повертався до місця відбування покарання. 17.08.2017 засуджений переведений до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання.
Крім цього, заперечує висновки суду щодо часткового та незначного відшкодування заподіяних злочином збитків, оскільки засуджений ОСОБА_7 звертався до адміністрації установи із запитанням щодо наявності виконавчих листів стосовно стягнення з нього шкоди, тобто мав намір її сплачувати, але виконавчі листи на його ім`я не надходили, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою. Поміж тим, засуджений, перебуваючи в місцях позбавлення волі, обмежений в можливостях спілкуватися з потерпілою стороною, з`ясовувати рахунки, на які мав би сплачувати визначену в судовому рішенні шкоду.
При застосуванні умовно-дострокового звільнення матиме можливість працевлаштуватись та сплачувати потерпілій стороні заподіяну шкоду.
Заперечує висновки суду щодо передумови умовно-дострокового звільнення як «бездоганна поведінка», що діючим законодавством не передбачено.
Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити з підстав у них наведених. Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Мотиви суду.
Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, з огляду на дані про особу засудженого ОСОБА_7 в цілому, колегія суддів вважає, що він не досяг необхідного ступеню виправлення.

Так згідно з характеристикою від 11 листопада 2019 року ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.02.2010. За час утримання в ДУ «Полтавській слідчий ізолятор» характеризувався негативно, допустив 3 порушення вимог режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 10.09.2011 відбував покарання в ДУ «Сумська виправна колонія (№116)». За час відбування покарання в установі допустив 2 порушення вимог режиму відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, 7 разів заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Рішенням центральної комісії Міністерства юстиції України від 17.08.2017 року переведений відбувати покарання у виправну колонію мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання.

З 13.10.2017 відбуває покарання в ДУ «Машівська виправна колонія (№9)», за час відбування покарання в установі характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має шість заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_7 за весь час відбування покарання має 13 заохочень, 7 з яких за сумлінну поведінку і ставлення до праці отримані в період з 2017 по 2020, протягом короткого проміжку часу, з огляду на відбуте покарання в цілому. Має 5 стягнень. До 30.01.2015 перебував на обліку як злісний порушник встановленого порядку відбування покарання. З аналізу поведінки засудженого та його ставлення до праці колегія суддів може зробити висновок про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_7 протягом тривалого строку відбування покарання, та констатує наявність позитивних змін, які відбулися порівняно нещодавно, зважаючи на строк покарання до відбуття якого його засуджено, а це 15 років позбавлення волі.

Так, на даний час засуджений працевлаштований робітником молочнотоварної ферми, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, правила техніки безпеки та пожежної безпеки не порушує. До виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, має достатній рівень необхідних навичок. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, адекватно реагує на критику у свою адресу. Жаргонних слів у спілкуванні не вживає, татуювань за час відбування покарання собі не наносив. Злодійських традицій не підтримує. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», програми реалізовані. Приймає участь у заходах, які проводяться в установі та не приймає участі в роботі самодіяльних організацій.

Згідно висновку комісії Машівської ВК № 9 ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів також бере до уваги доводи захисника щодо рішення про переведення ОСОБА_7 до виправної колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, надання дозволу останньому на короткочасний виїзд за межі ДУ «Машівська виправна колонія (№9)», які дійсно можуть свідчити про довіру до засудженого з боку керівництва установи та зміну поведінки ОСОБА_7 в позитивному напрямку.

Однак, з огляду на відомості про особу засудженого ОСОБА_7 у сукупності, колегія суддів вважає передчасними висновки про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки достеменно неможливо стверджувати, що на час звернення з поданням, засуджений досяг необхідного ступеню виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, протягом всього відбутого строку покарання, довів своє виправлення, що є необхідною умовою для прийняття такого рішення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні спільного подання ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4