У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000306

за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2020 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

У відношенні підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.07.2020 р. включно.

Визначено розмір застави у розмірі 252 240 грн., у разі внесення якої покладено на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_9 , який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, або слідчого ОСОБА_10 , яка входить до групи слідчих з розслідування кримінального провадження, а за їх відсутності - до прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 , яким здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідуванні у формі процесуального керівництва зазначеним досудовим розслідуванням, кожного понеділка о 10.00 год.; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 , свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , іншими свідка, експертами у кримінальному провадженні, начальником Чорноморського басейневого управління Державного агентства рибного господарства ОСОБА_14 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Підозрюваний просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Підозрюваний вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною.

Апелянт зазначає, що підозра за ч. 3 ст. 368 КК України не обґрунтована, оскільки, крім заяви ОСОБА_11 та протоколів допиту потерпілого, відсутні інші докази отримання неправомірної вигоди.

Також, на думку апелянта, відсутні докази, які б підтверджували наявності ризиків, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Зазначив, що фактично ухвала вмотивована лише тяжкістю кримінального правопорушення.

Вказує, що прокурором не доведено, що застосування більш м`яких видів запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. На думку апелянта, слідчим суддею не надано належну оцінку тому, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає разом із дружиною в м. Києві, має не утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, хворіє.

Вважає, що слідчим суддею не наведено мотивів, відповідно до яких суддя дійшов до висновку про застосування застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке 27.03.2020 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00306.

02.06.2020 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 03.06.2020 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу рибоохоронного патруля № 3 Чорноморського басейнового управління Державного агентства рибного господарства з 05.04.2019 р. будучи уповноваженим складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 і ч. 4 ст. 85 КУпАП, будучи особою згідно із статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції» уповноваженою на виконання функцій держави, і таким чином постійно здійснюючи функції представника влади, і якій відповідно до статті 22 цього Закону заборонено використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з протиправним умислом щодо вчинення дій, спрямованих на одержання неправомірної вигоди, одержав таку вигоду в розмірі 70 000 грн. від громадянина ОСОБА_11 , за не перешкоджання вилову ним рибних ресурсів в акваторії Чорного моря та його не притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема шляхом складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі передбачених ч. 3 і ч. 4 статті 85 КУпАП.

Слідчим подано клопотання про обрання у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, є обґрунтованою.

Слідчий суддя зазначив про наявність ризиків, що ОСОБА_5 може:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, не має постійного місця проживання на території м. Миколаєва;

-незаконно впливати на потерпілого і свідків, оскільки може схиляти їх до неправдивих показів та виправдовують підозрюваного;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може повідомити начальника Чорноморського басейнового управління Державного агентства рибного господарства ОСОБА_14 про хід досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, узгодити з ОСОБА_14 версії щодо непричетності останнього до обставин вчинення злочину.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється та дані про особу підозрюваного, дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання встановленим ризикам та застосував до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Врахувавши дані про особу підозрюваного, тяжкість злочину, в якому він підозрюється, його матеріальний стан, наявності на утриманні неповнолітньої дитини, а також стану здоров`я, слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави в сумі 252 240 грн., та у разі її внесення покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного ОСОБА_5 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Слідчий суддя достатньо мотивував рішення в частині наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких корупційних злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя, врахувавши ці дані щодо особи підозрюваного, та ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , дійшла правильного висновку про існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи апелянта, щодо недоведеності застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, є неспроможною, оскільки слідчий суддя достатньо мотивував необхідність застосування виняткового запобіжного заходу та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 ..

Доводи апелянта про необґрунтованість визначеного слідчим суддею розміру застави у відношенні ОСОБА_5 також є неспроможними.

Так, згідно положень ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя, врахувавши встановлені ризики, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість та обставини кримінального правопорушення, в достатній мірі мотивував необхідність визначення застави в розмірі, який перевищує розмір, встановлений п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Суд вважає правильними висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Посилання апелянта на неможливість лікування підозрюваного в умовах ізоляції від суспільства, є таким, що не заслуговує на увагу виходячи з наступного.

Медична частина державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Вона включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.

Будь-яких доказів того, що працівники ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» відмовлять ОСОБА_5 у наданні спеціалізованого лікування в умовах ізолятора, матеріали кримінального провадження не містять.
Окрім цього, апелянт повідомив, що 05.06.2020 року відносно підозрюваного внесено заставу, а тому доводи щодо подальшого лікування підозрюваного є неприйнятними.

Наявність позитивних даних щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , якими, на переконання апелянта, є те, що він має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає разом із дружиною в м. Києві, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підстави для скасування ухвали слідчого судді, про що просить підозрюваний, відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3