УХВАЛА

11 грудня 2019 року
м. Київ

справа № 569/13018/18
провадження № 51-6063 ск 19

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2019 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року,
в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. Така вимога має узгоджуватися із правилами ст. 436 вказаного Кодексу.
У силу ст. 433 КПК суд касаційної інстанції (далі Суд) не уповноважений перевіряти оспорюваних рішень на предмет невідповідності висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти розгляду, а при здійсненні перегляду виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчого рівня. Виходячи з положень ст. 438 вказаного Кодексу Суд вправі змінити або скасувати оспорювані рішення у випадку допущення судами таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними.

Проте всупереч законодавчим приписам захисник, наводячи у скарзі свою оцінку доказам та версію подій, по суті не погоджується з установленими фактичними обставинами кримінального провадження, що не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. При цьому скаржник не зазначає обґрунтування в аспекті статей 84, 91, 94, 374, 412 КПК незаконності оспорюваного вироку та необхідності його скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Крім того, попри те, що вирок переглядався в апеляційному порядку, в скарзі не наведено таких конкретних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваної ухвали на згаданій підставі, з огляду на положення статей 404, 405, 407, 412, 415, 419 вказаного Кодексу в їх взаємозв`язку.
Водночас у поданій скарзі заперечується повнота апеляційного розгляду, хоча перевірка цього в силу статей 433, 438 КПК не належить до компетенції Суду.
Також вимога захисника про скасування вироку й ухвали і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції суперечить ст. 436 КПК (рішення, які Суд вправі прийняти за наслідками розгляду скарги).

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати семи днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2019 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3