ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/181/20 Головуюча в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжні заходи Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року, якою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зі слів підозрюваного без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 15 квітня 2020 року, включно та визначено розмір застави у сумі застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 84080 грн., а в разі її внесення покладення певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 21.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049, відносно підозрюваного ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав наркотичну речовину, у 16 пластмасових трубках, в яких речовина згідно висновків експертів Херсонського НДЕКЦ МВС України №№2296-НР, 2-НР міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, загальною масою опію ацетильованого, в перерахунку на суху речовину, становить - 0,2592 г. В подальшому ОСОБА_8 зберігав вказаний наркотичний засіб, зважаючи на розмір та фасування, з метою збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції наркотику з незаконного обігу у ході проведення огляду за вищевказаною адресою 18.12.2019 року.

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на 30 днів з визначенням розміру застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 84080грн., а в разі її внесення покладення певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Клопотання слідчого мотивовано наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення у якому він підозрюється, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та необхідністю виконання певних процесуальних дій.
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року, вищевказане клопотання слідчого задоволено.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій зазначає про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати.
Зокрема, апелянт зазначає про відсутність належних доказів, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення в якому він підозрюється.
Крім того, захисник зазначає про недоведеність ризиків, які б виправдовували тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою та неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Також, апелянт наголошує на тому, що досудове розслідування, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 219 КПК України, повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру. По підозру ОСОБА_8 було повідомлено 19 грудня 2019 року. Отже, строк тримання під вартою не може бути продовжений пізніше строку завершення досудового розслідування - 19.02.2020 року. Натомість, в оскаржуваній ухвалі від 17.03.2020 року, слідчий суддя продовжив строк тримання ОСОБА_8 під вартою за межами вказаного строку досудового розслідування, що є порушенням норм статті 219 КПК України.

Зазначає апелянт і про те, що така процесуальна дія, як ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, не є підставою для обґрунтування можливих ризиків за статтею 177 КПК України, а також не є належним обґрунтуванням для заявленого клопотання.

Крім того, на думку захисника , суд не врахував дані про особу підозрюваного, який хворіє на ВІЛ, має постійне місце проживання у квартирі матері, яка проживає також у м. Миколаєві за іншою адресою, та підтримує з нею родинні зв`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.
Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадження щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно матеріалів провадження вбачається, що 18 грудня 2019 року, ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 19 грудня 2019 року його повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а 17 лютого 2020 року його повідомлено про змінену підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження та зазначені в клопотанні слідчого і оскаржуваній ухвалі, а саме: - протоколом огляду від 18.12.2019 року, який проводився за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , - висновками експертів Херсонського НДЕКЦ МВС України №№2296-НР, 2-НР, - протоколом про результати проведення - негласної слідчої (розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, - протоколом про результати проведення - негласної слідчої (розшукової дії аудіо- відео контроль особи, - іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Зазначені докази, як кожний оремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення у якому він підозрюється.
Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах, достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Сам факт не зазначення дати протоколу про результати проведення - негласної слідчої (розшукової дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, про що йдеться в апеляційній скарзі, не є підставою для його оцінки на даному етапі слідчим суддею на предмет належності та допустимості, оскільки слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За вищевказаних обставин є безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про відсутність належних доказів, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення в якому він підозрюється.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, неодружений, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та відсутність законних джерел прибутку.

Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, згідно характеризуючи матеріалів вживає наркотичні засоби, спілкується та підтримує зв`язки з раніше судимими особами та особами, які вживають наркотичні засоби, а також ведуть антисоціальний спосіб життя.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, що в свою чергу вказує на неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, який би зміг запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .
Зазначає на безпідставність доводів апеляційної скарги про недоведеність ризиків, які б виправдовували тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою та неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Безпідставними є доводи і апеляційної скарги про неналежне врахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки всі дані про його особу, які були надані слідчому судді, були предметом дослідження в суді, зазначені та проаналізовані в судовому рішенні та цілком враховані при його ухваленні.
Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Посилання апеляційної скарги захисника про те, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою продовжено поза межами строку досудового розслідування, колегія суддів визнає непереконливими, з огляду на те, що період, який має братись до уваги при визначенні тривалості кримінального провадження, починає перебіг з дня "пред`явлення особі обвинувачення" в автономному та фактичному значенні цього терміна. Цей період закінчується днем встановлення обґрунтованого обвинувачення, або припинення провадження (рішення у справі "Федько проти України"). А тому, доводи сторони захисту з цього приводу, згідно положень ст. 197 КПК України, є неспроможними.

З матеріалів провадження вбачається, що 17.02.2020 слідчим СУ ГУНП в Херсонській області, на виконання вимог ст. 290 КПК України, здійснено повідомлення підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 спливав 18 березня 2020 року, а станом на 12.03.2020 року, підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 з матеріалами кримінального провадження ознайомилися.

При цьому колегія суддів враховуючи, вимоги ч.ч. 1,3 ст. 219 КПК України, за якими строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, згідно вимог ст. 290 КПК України не включається у строки, а слідчий суддя на протязі п`ять днів має розглянути відповідне клопотання з дня його надходження до суду, вважає, що продовження строку запобіжного заходу до 15 квітня 2020 року, не є порушенням вимог КПК України.

Під час вивчення матеріалів провадження будь-яких фактів порушення права підозрюваного на захист, права на свободу та особисту недоторканість, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .
Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання не встановлено

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2020 року, якою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 15 квітня 2020 року, включно, без змін.
Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: