Справа № 283/471/20
Провадження №1-кп/283/127/2020
У Х В А Л А
18 березня 2020 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000442, винесеного в ЄРДР 19 червня 2014 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,
У С Т А Н О В И В :

До Малинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000442 , винесеного в ЄРДР 18 червня 2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав за викладених у ньому обставин і підстав та просить його задовольнити.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений судом належним чином.

Суд, заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 18 червня 2014 року Малинським ВП внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме: в серпні 2013 року відносно ОСОБА_4 жителя АДРЕСА_1 , зловживаючи довірою шахрайським шляхом ОСОБА_5 незаконно продав автомобіль марки « Фольксваген Пасат» державний номерний знак НОМЕР_1 ,чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 3500 доларів США.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.
При цьому законодавець зазначив, що закриття кримінального провадження із вказаної підстави здійснюється судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 284 КК України).

Згідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Пунктом 2 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

З моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме з серпня 2013 року минуло майже сім років.

Клопотання направлено до суду з підстав, передбачених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України , оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим в матеріалах провадження є показання потерпілого ОСОБА_4 , який вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка незаконно продала належний потерпілому автомобіль. ( а.с. 57-58).

В своїх показаннях ОСОБА_6 не заперечував той факт, що отримав від потерпілого автомобіль, який надалі продав.
Необхідність продажу автомобіля потерпілого, обґрунтовував тим, що останній мав перед ним боргові зобов`язання. ( а.с. 37-39).

Тому суд вважає, що посилання прокурора як на підставу для закриття кримінального провадження на п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України є необґрунтованим.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі « Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 « для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини « Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено: « державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій.
Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З огляду на досудове розслідування кримінального провадження, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

У вказівках, які прокурор надавав органу досудового розслідування (а.с54), зазначалось про необхідність перевірити твердження ОСОБА_6 щодо існування боргових зобов`язань потерпілого перед ним, а також на підставі зібраних доказів визначитись із кримінально правовою кваліфікацією кримінального правопорушення з врахуванням того, що згідно показань потерпілого, ОСОБА_6 відчужив транспортний засіб без згоди потерпілого.

Однак дані вказівки органом досудового розслідування виконані не були.

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, а прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево, з недотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 284,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000442, винесеного в ЄРДР 19 червня 2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відмовити.

Кримінальне провадження повернути прокурору Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1