Єдиний унікальний номер №943/84/20
Провадження №1-кп/943/94/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року

Буський районний суд Львівської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буського районного суду в місті Буську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 21.11.2019 року в підозрі у вчиненні кримінального правопорушення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, гр.України, раніше судимий:

- 05.09.2019року Буським райсудом, Львівської області за ст.125 ч.1 КК України до штрафу 850грн.,

передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , впродовж з 13 серпня по 23 жовтня 2019 року, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини, ОСОБА_6 , а саме 13 серпня 2019 року, близько 09.30год., перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, словесними образами, 14 жовтня 2019 року близько 21.00год., аналогічно вчинив відносно ОСОБА_6 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, нецензурною лайкою в адресу потерпілої.

23 жовтня 2019 року близько 15.00год., ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, вчинив дії психологічного насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , які виразились у словесних образах, нецензурною лайкою відносно потерпілої ОСОБА_6 .

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не визнав та суду показав, що дійсно 13 серпня 2019 року о 09.30год, перебуваючи у приміщенні житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , коли між ним та колишньою дружиною ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого міг висловитися в її адресу нецензурною лайкою і можливо шарпався з нею, оскільки вона тримала його за одежу. 14 жовтня 2019 року, коли після 21.00год., прийшов до хати за вказаною адресою та помітив, що з його кімнати пропав телевізор та пульт до нього, це його розізлило і можливо він висловився в адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, однак її не шарпав. Щодо подій 23 жовтня 2019 року о 15.00год. нічого повідомити не може, оскільки не пам`ятає.

Суд знаходить, що не визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , спрямоване на уникнення від кримінальної відповідальності та спростовується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_5 бувший чоловік, який неодноразово приходить до неї у житловий будинок, що в АДРЕСА_1 , вчиняє сварки під час яких висловлюється нецензурною лайкою, наносить побої.

Так 13 серпня 2019 року, 14 жовтня 2019 року, в приміщенні будинку вчинив словесний конфлікт, викрикував, що це його будинок, виганяв її з хати, висловлювався нецензурною лайкою, це змусило її поміняти замки у вхідних дверях до її кімнати, однак він пролазив через вікно та продовжував вчиняти конфлікти, що також змісило її заґратувати вікна.

23 жовтня 2019 року, ОСОБА_5 , близько 15.00год., в черговий раз вдерся до її кімнати, безпричинно шарпав її за одежу, вдаривши в живіт, при цьому висловлювався нецензурною лайкою. Очевидцем цього був її батько ОСОБА_7 , це все негативно відбивається на психологічному стані, порушення сну, підвищення артеріального тиску, постійного вживання заспокійливих препаратів, відчуття страху.

Свідок ОСОБА_8 допитаний в порядку ст.225 КПК України, показав, що був очевидцем конфлікту між його дочкою та ОСОБА_5 , під час якого 14 жовтня 2019 року останній голосно викрикував в її адресу нецензурною лайкою, вдаривши рукою в живіт. Такі конфлікти з вини ОСОБА_5 відбуваються систематично, 13 серпня 2019 року, 23 жовтня 2019 року. Це все негативно відбивається на її психологічному стані, дочка постійно ходить перелякана, боїться його, додавши що такі конфлікти тривають і по сьогоднішній день.

Аналогічними показами, даними в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який неодноразово був очевидцем конфліктів, образ в адресу його матері ОСОБА_5 .. Заявою ОСОБА_6 від 21.11.2019 року про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення відносно неї насильницьких дій. /а.с.26/.

Оцінюючи покази потерпілої, свідків, будь-яких підстав недовіряти їм, суд не знаходить, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості, такі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Постановами суддів Буського райсуду Львівської області від 15 серпня 2019 року, 22 жовтня 2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини, за що був визнаний винуватим та покараний за ст.173-2 ч.2 КпАП України до штрафу, дані постанови вступили в законну силу.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неопередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи здобуті докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, приходить до висновку що винуватість ОСОБА_5 в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, доведена, а тому кваліфікує його злочинні дії за ст.126-1 КК України.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, який позитивно характеризується за місцем проживання, пенсіонер, інвалід 3-ї групи, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, а також думку потерпілого, яка просить обрати суворе покарання за вчинене, обставини справи, які пом`ягшують покарання, суд не знаходить, обставини справи, які обтяжують покарання вчинення злочину, повторно, оскільки обвинувачений раніше судимий, за нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , а тому вважає, що обравши покарання у виді арешту, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальних та речових доказів немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим за ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинання покаранням за даним вироком, покарання за вироком Буського районного суду Львівської області від 11 березня 2020 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Термін відбуття покарання рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів через Буський районний суд.

Суддя ОСОБА_1