Справа № 333/7186/19
Провадження №1-кс/333/2720/19
УХВАЛА

19 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004367, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.12.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2019 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно мобільний телефон «Nokia», IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 . Вказаний мобільний телефон було вилучено під час огляду предмету 17.12.2019 року.

Згідно з ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На думку слідчого судді, зазначене клопотання підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України уклопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У своєму клопотанні слідчий ОСОБА_2 вказує, що у мобільному телефоні може зберігатися інформація, яка має суттєве значення для розкриття кримінального правопорушення, і на даний час існує реальна загроза, що особа, які належить даний мобільний телефон, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, на думку слідчого, вилучений мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, та у зв`язку з чим необхідно на вказане майно накласти арешт, із забороною його відчуження та використання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Аналіз змісту клопотання про арешт майна свідчить, що слідчий чітко, як це передбачено ч.2 ст.171 КПК України, не вказав підстави і мету необхідності арешту майна. На думку слідчого судді, не можна вважати вказані формулювання слідчого як зазначення слідчим мети накладення арешту у розумінні положень ст.170 КПК України.

Посилання слідчого на те, що вилучений мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, тобто тимчасово вилученому майну, у даному випадку є недоречним. У разі, якщо метою накладення арешту на автомобіль є збереження речових доказів, то слідчому необхідно доводити, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України це обов`язок слідчого відповідного до абз.1 ч.3 ст.170 КПК України.

Крім того, до клопотання не долучено документи, які підтверджують право власності на мобільний телефон, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_3 таким майном.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальним джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Слідчий суддя звертає увагу, що пояснення особи, у даному випадку ОСОБА_3 , не є процесуальним джерелом доказу.

Таким чином, встановлено, що слідчий ОСОБА_2 у своєму клопотанні не виконав вимоги ч.2 ст.171 КПК України, тому зазначений документ підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-172 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_4 клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004367, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.12.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, та додані до нього матеріали для усунення недоліків, встановивши 72 години для їх усунення з моменту отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1