ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000133 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Луг, Червоноармійського р-ну, Житомирської області, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні 6 неповнолітніх дітей, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 407 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з особистих мотивів з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 23.05.2016 року о 08 годині не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 27.11.2018 року.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно вчинив злочин у час, спосіб та за обставин, що викладені в обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Показав, що дозволів від командирів не з`являтись на службу не отримував, щиро розкаюється у вчиненні злочину, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно до ст. 66 КК України є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно до ст. 67 КК України відсутні.

Судом враховуються результати досудової доповіді Сквирського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Київській області, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про те, що виправлення ОСОБА_3 можливо без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд враховує те, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, раніше не судимий, критично ставиться до вчиненого, характеризується задовільно, має на утриманні 6 неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому застосовує вимоги ст. 75, 76 КК України.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368 -371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину за ст. 407 ч. 4 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя: ОСОБА_1