КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 18 травня 2020 року апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу організації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та контролю за негласною діяльністю управління нагляду за додержанням законів Державною фіскальною службою України Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів поліції і фіскальної служби та у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 30 березня 2020 року під обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому приміщенні, яке фактично використовується громадянином ОСОБА_5 , а саме на: маски респіратори марки БУК-3 К у кількості 3 шт., маски респіратори марки НВП «Фільтр «Росток» - у кількості 1 шт., маски респіратори без назви у кількості 28 шт., маски респіратори марки «Ніон» у кількості 1 шт., ноутбук «Dell» модель № PP3IL CN OH275 K 48643-8A9-06-15 AOO без акумуляторної батареї у кількості 1 штука, ноутбук «Lenovo» LANNMAC: SO FG BA 79 SBA1 у кількості 1 штука, флеш накопичувач стального кольору «без назви» у кількості 1 штука, печатка ФОП « ОСОБА_5 » (код НОМЕР_1 ) у кількості 1 штука.

Не погоджуючись з таким рішенням, власник майна ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Розгляд апеляційної скарги просить проводити без його участі.
Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що розгляд клопотання про арешт майна 07 квітня 2020 року відбувся без виклику та повідомлення власника майна, копію ухвалу слідчого судді не направлено, про її існування стало відомо 23 квітня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційну скаргу подано 27 квітня 2020 року.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу неправомірною через істотне порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи.
Зазначає, що в кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

Звертає увагу на те, що в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , вилучено майно, дозвіл на вилучення якого не надавався та яке не має відношення до розслідуваного кримінального провадження, не є знаряддям кримінального правопорушення, або майном яке здобуто в результаті його вчинення.

Вилучене майно 30 березня 2020 року має статус тимчасово вилученого майна, а відтак на думку ОСОБА_5 підлягає негайному поверненню власнику, оскільки прокурором не дотримано строку звернення з відповідним клопотанням, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України. Окрім того, обшук проведено неуповноваженими особами.
Апелянт ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 15 травня 2020 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності апелянта, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвалу слідчого судді може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням фіскальних розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 25 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 110000015, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою із громадянином Китайської Народної Республіки ОСОБА_8 , а також службовими особами підконтрольних підприємств ТОВ «Бук.Юа» () ОСОБА_9 та ТОВ «НВП «Бук» () ОСОБА_10 , використовуючи реквізити ФОП « ОСОБА_10 » (код НОМЕР_2 ) упродовж лютого-березня 2020 року здійснили реалізацію на адресу ОСОБА_8 304 000 медичних масок (респіратор БУК-3 (FFP3) за ціною 1,23 грн. кожна.

У подальшому ОСОБА_8 з 25 лютого по 06 березня 2020 року у порядку проходження спрощеного митного контролю товарів, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро та які не підлягають письмовому декларуванню, вивіз їх за межі митної території України до Королівства Іспанія на адресу підприємства нерезидента «Wasabilabss.I.».
При цьому, згідно аналізу мережі інтернет, а саме сайту https://prom.ua/ua/p-respirator-buk-ffp3.html встановлено, що фактична вартість 1 (однієї) медичної маски (респіратор БУК-3 (FFP3) становить близько 200 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Бук.Юа», ТОВ «НВП «Бук», а також ФОП « ОСОБА_10 » і громадянином Китайської Народної Республіки ОСОБА_8 здійснили поставку на експорт медичних масок на адресу підприємства нерезидента «Wasabilabs» по значно заниженим цінам, у зв`язку з чим ухилились від сплати податку з доходів фізичних осіб, військового збору та податку на додану вартість в особливо великих розмірах на загальну суму понад 15 млн. грн.
Під час досудового розслідування, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2020 року, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому приміщенні, яке фактично використовується громадянином ОСОБА_5 .
У ході обшуку виявлено та вилучено речі, документи та предмети, які мають значення для досудового розслідування та слугують доказами у кримінальному провадженні №0000015, а саме:
- маски респіратори марки БУК-3 К у кількості 3 шт.;
- маски респіратори марки НВП «Фільтр «Росток» - у кількості 1 шт.;
- маски респіратори без назви у кількості 28 шт.;
- маски респіратори марки «Ніон» у кількості 1 шт.;
- ноутбук «Dell» модель № PP3IL CN OH275 K 48643-8A9-06-15 AOO без акумуляторної батареї у кількості 1 штука;
- ноутбук «Lenovo» LANNMAC: SO FG BA 79 SBA1 у кількості 1 штука;
- флеш накопичувач стального кольору «без назви» у кількості 1 штука;
- печатка ФОП « ОСОБА_5 » (код НОМЕР_1 ) у кількості 1 штука.
31 березня 2020 року складено протокол огляду речей та предметів, які виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому приміщенні, яке фактично використовується громадянином ОСОБА_5 та які являються засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а тому є доказами у кримінальному провадженні.
Постановою старшого слідчого з ОВС 4-го відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_11 від 31 березня 2020 вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
03 квітня 2020 року заступник начальника відділу організації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та контролю за негласною діяльністю управління нагляду за додержанням законів Державною фіскальною службою України Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів поліції і фіскальної служби та у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 30 березня 2020 року під обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому приміщенні, яке фактично використовується громадянином ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року вказане клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчим суддею місцевого суду зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 110000015про накладення арешту, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання та прийшов до правильного висновку про наявність достатніх правових підстав для накладення арешту.

Зазначене майно постановою старшого слідчого з ОВС четвертого ВРКП слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_12 від 31 березня 2020 року визнано речовим доказом, відтак, доводи апелянта про те, що вилучене під час обшуку майно не містять відомості щодо складу злочину, є безпідставними.
З урахуванням наведеного слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на зазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Посилання ОСОБА_5 на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Доводи апелянта про те, що в кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, - є безпідставними, оскільки арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Не знайшло свого підтвердження посилання апелянта на те, що прокурором не дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України. Як встановлено слідчим суддею, 30 березня 2020 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2020 року, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому приміщенні, яке фактично використовується громадянином ОСОБА_5 .

01 квітня 2020 року старший слідчий з ОВС 4-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_11 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, тимчасово вилученого під час зазначеного обшуку.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2020 року вказане клопотання повернуто для усунення недоліків та встановлено строк 72 години для усунення зазначених недоліків.
03 квітня 2020 року прокурор у кримінальному провадженні, усунувши недоліки, вказані в ухвалі слідчого судді, з дотриманням строків повторно звернувся з клопотанням про арешт зазначеного майна. Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна відбувся без повідомлення власника майна заслуговують на увагу, з урахуванням вимог ст. 172 КПК України, проте не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування.

Не є підставою для скасування ухвали слідчого судді доводи апеляційної скарги про те, що обшук, проведений 30 березня 2020 року неуповноваженими особами, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, зокрема постановою в.о. начальника слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_13 від 25 березня 2020 року про доручення проведення досудового розслідування слідчій групі та призначення старшого слідчої групи (а.п. 9-10).
Доводи апеляційної скарги про те, що в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , вилучено майно, дозвіл на вилучення якого не надавався, слід визнати непереконливими, з урахуванням тих обставин, що воно має статус тимчасово вилученого та відповідно до постанови старшого слідчого від 31 березня 2020 року визнано речовим доказом у справі (а.п. 62-64).

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджено достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга власника майна ОСОБА_5 , з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу організації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та контролю за негласною діяльністю управління нагляду за додержанням законів Державною фіскальною службою України Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів поліції і фіскальної служби та у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 30 березня 2020 року під обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому приміщенні, яке фактично використовується громадянином ОСОБА_5 , а саме на: маски респіратори марки БУК-3 К у кількості 3 шт., маски респіратори марки НВП «Фільтр «Росток» - у кількості 1 шт., маски респіратори без назви у кількості 28 шт., маски респіратори марки «Ніон» у кількості 1 шт., ноутбук «Dell» модель № PP3IL CN OH275 K 48643-8A9-06-15 AOO без акумуляторної батареї у кількості 1 штука, ноутбук «Lenovo» LANNMAC: SO FG BA 79 SBA1 у кількості 1 штука, флеш накопичувач стального кольору «без назви» у кількості 1 штука, печатка ФОП « ОСОБА_5 » (код НОМЕР_1 ) у кількості 1 штука, - залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/2573/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15

Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_14