Справа № 932/15/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактичного проживання на території м.Дніпро не маючого, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000003,-

ВСТАНОВИВ:

СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003, відомості за яким внесено до ЄРДР 01.01.2020 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.259 КК України, за фактом повідомлення про замінування центрального автовокзалу та залізничного вокзалу м.Дніпра.

02.01.2020 року про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення було повідомлено ОСОБА_6 .

В наданому клопотанні, погодженому прокурором, слідчий просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

Розглядаючи питання обгрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує відсутність законодавчого визначення вказаного поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини і критерії визначення цього поняття. Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обгрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Надані до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протоколи огляду місця події, акти перевірки об`єктів на наявність вибухових пристроїв, протоколи огляду мобільного телефону та допиту підозрюваного вдостатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України та наявність обгрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_6 .

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що підозрюваний раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину. Проте, останній офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів; підозрюється у вчинення тяжкого злочину; за місцем реєстрації не проживає та як зазначив під час розгляду клопотання постійно місця проживання не має.

Також слідчий суддя враховує, що на теперішній час відносно ОСОБА_6 розглядається обвинувальний акт в суді, а також відкрито кримінальне провадження за ст.263 КК України; враховується тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.07.2001 року зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вказані вище обставини в своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на свободі підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України та про неможливість запобігання вказаним ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

А тому, з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного, є тримання під вартою.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України та з урахуванням обставин кримінального правопорушення вчиненого підозрюваним, його майнового та сімейного стану, даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених даним кодексом, - тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатний осіб, що станом на день розгляду клопотання становить 63060 грн.

Строк запобіжного заходу визначити терміном 45 діб, до 26 лютого 2020 року.

Керуючись ст.ст.176-178,182,183,184,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 45 діб, тобто до 26 лютого 2020 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кодексом, у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 63060 грн.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки прибувати за викликами слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, процесуального керівника прокуратури або суду; не відлучатися із місця постійного проживання або перебування без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1