справа № 462/7585/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0003193 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має малолітнього сина, 2015 року народження, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 15.10.2019 року близько 10.00 год., перебуваючи на вул.Виговського у м.Львові, знайшов згорнуту грошову купюру України номіналом 2 гривні, серії ТД 80466940, всередині якої знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яку ОСОБА_4 , зрозумівши, що це психотропна речовина, вирішив залишити при собі з метою подальшого вживання без мети збуту. Цього ж дня на вул.Скнилівській у м.Львові,в парку поблизу будинку № 57, він був зупинений працівниками поліції, які вилучили в нього вказану грошову купюру з порошкоподібною речовиною білого кольору. Відповідно до висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України № 3/1354 від 15.11.2019 року в порошкоподібній речовині білого кольору, що міститься в згортку грошової купюри 2 гривні, виявлено PVP, який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса PVP становить 0,2392 грам.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення, зазначивши зокрема, що психотропну речовину, які він знайшов поблизу смітника на вул.Виговського і яку в нього вилучили працівники поліції, він мав намір використати для власного вживання. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно; особу винного, який раніше не судимий (матеріали кримінального провадження, арк.36), розлучений, має малолітнього сина, 2015 року народження, офіційно непрацевлаштований, на обліку щодо узалежнень та в психоневрологічному диспансері не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк. 39, 41), згідно наданої характеристики за місцем проживання негативних характеризуючих даних відносно нього не встановлено (матеріали кримінального провадження, арк.43).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.309 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 942,06 грн., а саме: за проведення Львівським НДЕКЦ МВС України експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 3/1354 від 15.11.2019 року (матеріали кримінального провадження, арк.17), оскільки проведення вказаної експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисяча двадцять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 942,06 грн.

Речові докази: полімерний пакет експертної служби №2910343, в якому знаходиться PVP особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, масою 0,2392 грам, які передано на зберігання в камеру схову Залізничного ВП ГУНП у Львівській області (матеріали кримінального провадження, арк. 23, 24) знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1