Провадження № 11-сс/4820/234/20
Справа № 682/2688/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором, про дозвіл на затримання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, українця, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тимчасово непрацюючого, зарєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

з метою його приводу до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000631 від 11.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 28.08.2018 близько 01.30 годин в місті Славута Хмельницької області на регульованому «Х» подібному перехресті вулиць Миру та Соборності водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Audi A6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїздній частині вулиці Соборності, зі сторони адміністративного приміщення супермаркету «Вопак», яка є другорядною по відношенню до проїзної частини вулиці Миру, порушуючи вимоги пунктів 12.2, 12.4, 16.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), перед проїздом «Х» подібного регульованого перехрестя не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, проїжджаючи перехрестя прямо, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «Land Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі - по вулиці Миру зі сторони адміністративного приміщення ЦНАП міста Славута в межах своєї смуги руху та мав перевагу в русі. В результаті вказаного зіткнення автомобіль «Land Rover» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але спричинили тривалий розлад здоров`я понад 21 день.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що органом досудового розслідування не доведено наявність у ОСОБА_8 статусу підозрюваного. Повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручене без дотримання вимог ч. 1 ст. 278, ст.ст. 135, 136 КПК України, зокрема: без його розпису про отримання повідомлення про підозру, в тому числі на поштовому повідомленні, без відеозапису такого вручення, а також за відсутності будь-яких інших даних, які підтверджують факт вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру або ознайомлення з його змістом та без урахування особливостей вручення повідомлень особам, які перебувають за кордоном, хоча органу досудового розслідування відомо, що ОСОБА_8 перебуває за кордоном, на що вказує повідомлення Держприкордонслужби України. ОСОБА_8 оголошений в розшук, але в ході розгляду клопотання не доведено, що він зник з місця проживання з метою переховування від органів досудового розслідування і суду. Також, в період з моменту внесення відомостей до ЄРДР та під час перебування ОСОБА_8 в Україні слідчі дії з ним не проводились, перешкод для виїзду за межі країни у нього не було.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та у зв`язку з неповнотою судового розгляду. Ухвалити нову ухвалу, якою надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує, що 19.12.2019 року було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 та у зв`язку з тим, що останній на виклики слідчого не з`являвся, повідомлення про підозру надіслано через відділення Укрпошти. 23.12.2019 та 17.02.2020 року повідомлення про підозру поверталось у зв`язку із відсутністю адресата за місцем проживання. 11.03.2020 року зазначене повідомлення про підозру вручено батьку піозрюваного ОСОБА_10 . 24.12.2019 року ОСОБА_8 оголошений в розшук, оскільки не з`являвся на виклики слідчого, а також відсутній за місцем перебування. Стверджує, що строна обвинуваченя не має об`єктивних можливостей повідомити підозрюваного про розгляд клопотання щодо обрання йому запобіжного заходу, у зв`язку з чим обвинувачення одночасно звертається з клопотанням про дозвіл на затримання з метою його приводу.

Також, звертає увагу суду нате, що слідчим судею не враховано, що слідчі дії з ОСОБА_8 , в період його перебування в Україні, не проводились з об`єктивних причин, так як проводились експертизи, які необхідні для встановлення всіх обставин справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задоволити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ч.2 ст.19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 176 КПК України затримання - це тимчасовий запобіжний захід, який застосовується з підстав та у випадку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Пунком 1 частини 2 цієї статті передбачено, що це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також не доведе, що є достатні підстави вважати, що: підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінальноого провадження повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручене без дотримання вимог ч. 1 ст. 278, ст.ст. 135, 136 КПК України, зокрема: без його розпису про отримання повідомлення про підозру, в тому числі на поштовому повідомленні, без відеозапису такого вручення, а також за відсутності будь-яких інших даних, які підтверджують факт вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру або ознайомлення з його змістом та без урахування особливостей вручення повідомлень особам, які перебувають за кордоном, хоча органу досудового розслідування відомо, що ОСОБА_8 перебуває за кордоном, на що вказує повідомлення Держприкордонслужби України.
24.12.2019 підозрюваний ОСОБА_8 оголошений у розшук. Розшук підозрюваного доручено СКП Славутського ВП ГУ НП в Хмельницькій області.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеження волі строком до 3 років, хоча повідомлення про підозру належним чином йому не вручене, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутні підстави, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно відомостей з Державної прикордонної служби ОСОБА_8 вперше перетнув кордон 02.04.2019 р, протягом 2019 року повертався в Україну, знаходився в Україні до 02.04.2019 р та з 24.10.2019 р по 19.12.2019 р, проте в період з моменту внесення відомостей до ЄРДР та під час перебування в Україні слідчі дії з ним не проводились, перешкод для виїзду за межі країни у нього не було.
Ці обставини кримінального провадження давали слідчому судді можливіть дійти до висновку, що підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачається, не доведено факт його переховування від органу досудового розслідування та суду, тому не вбачається підстав для надання дозволу на його затримання з метою приводу для вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість надання дозволу на затримання з метою приводу для вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення, а тому доводи апеляційної скарги стосовно необґрунтованості та необ`єктивності ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даного провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді