Справа № 646/5848/19
№ провадження 1-в/646/358/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника «Диканівської виправної колонії №12» - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м. Харкова, за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, буд. 36 та Державною установою «Диканівська виправна колонія №12», за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, буд. 1, заяву ОСОБА_4 щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання,-

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся із заявою ОСОБА_4 щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_4 подання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор та представник колонії проти задоволення клопотання заперечували, оскільки засуджений має непогашене стягнення від 28.08.2019, а тому поведінкою та ставленням до праці засуджений не довів своє виправлення.

Суд, вислухавши пояснення засудженого, думку прокурора, представника колонії, всебічно дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, з усією повнотою оцінюючи особу засудженого, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

За змістом ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї Постанови № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначає, що умовно-дострокове звільнення від відбування можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК). Також умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого даних про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків.

09.09.2015 Сватівським районним судом Луганської області ОСОБА_4 засуджено за ст.185 ч.3 КК України до трьох років та шести місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 71-72 КК України остаточне покарання визначено за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання частини невідбутого покарання у вигляді одного року позбавлення волі, призначеного вироком Сватівського районного суду Луганської області від 26.06.2013 та призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Відповідно до розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили вирок Сватівського районного суду Луганської області від 09.09.2015 набрав законної сили 09.10.2015.

Згідно з ч.3 ст. 154 КВК України імперативно передбачено, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.81 Кримінального кодексу України може бути застосовано умовно-досторокове звільнення від покарання, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-досторокове звільнення від покарання.

Окрім того, досліджуючи матеріали особової справи засудженого, суддя встановив, що відповідно до постанови про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань, рішення дисциплінарної комісії про поміщення засудженого до дисциплінарного ізолятору установи, витягу з протоколу №92 від 29.08.2019, висновку за фактом порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_4 29.08.2019 щодо нього було застосовано захід стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору строком на дві доби.

Відповідно до ч.14 ст.134 КВК України якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки останній не довів своє виправлення, подальше його перевиховування не можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_4 щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 02.12.2019 о 16-50 годині.

Суддя - ОСОБА_1