Справа № 529/131/20
УХВАЛА
Іменем України

19 березня 2020 року смт Диканька

Слідчий суддя Диканського районного суду Полтавської області:

ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні районного суду в смт Диканька Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 31 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000015, -

ВСТАНОВИВ:

Свою скаргу скаржник ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що 02 січня 2020 року він звернувся до Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області із заявою про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 146 ч. 2, 356, 382 ч. 1 та ч. 3 КК України. У вказаній заяві було зазначено, що постановою Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року по цивільній справі № 525/282/17 було задоволено його зустрічний позов до ОСОБА_6 та визначено місце проживання його малолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним, як батьком. 13 грудня 2019 року на виконання вказаної постанови апеляційного суду він забрав дочку на постійне місце проживання в м. Полтава. Пізніше мати дитини - ОСОБА_5 тимчасово взяла дитину до себе. 27 грудня 2019 року ОСОБА_5 за їх домовленістю повинна була повернути дитину йому, заявнику. Однак, до теперішнього часу, посилаючись на особисту зневагу до національного правосуддя, ОСОБА_5 переховує дочку від нього та повідомила, що зважаючи на свою поразку в суді, вона має намір більше ніколи не дозволяти дитині бачитися з батьком. Після 30 грудня 2019 року ОСОБА_5 взагалі припинила відповідати на його дзвінки та смс-повідомлення у зв`язку із чим він повністю позбавлений можливості бачитися та спілкуватися з донькою.

Скаржник вказує, що лише після його звернення до слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області із скаргою на бездіяльність Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за вказаною вище його заявою про вчинення кримінальних правопорушень, 17 січня 2020 року Диканським відділенням поліції було відкрито кримінальне провадження № 0000015 стосовно ОСОБА_5 за ст. 382 ч. 1 КК України.

Скаржник зазначає у скарзі, що 21 січня 2020 року він звернувся до Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області в рамках вищевказаного кримінального провадження з клопотаннями про залучення в якості потерпілих його, скаржника, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вжиття невідкладних оперативно-розшукових дій з метою встановлення місця проживання ОСОБА_5 та місця знаходження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про витребування доказів. Скаржник зазначає, що вказані клопотання були повністю проігноровані Диканським відділенням поліції, він так і не отримав відповіді на жодне із них.

Скаржник ОСОБА_3 вказує, що 21 лютого 2020 року йому простим листом надійшла постанова слідчого СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 31 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000015 стосовно ОСОБА_5 за ст. 382 ч. 1 КК України у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення.

Посилаючись на те, що вказана постанова слідчого є незаконною, адже викладена у цій постанові думка слідчого про те, що постанова Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року по цивільній справі № 525/282/17 щодо визначення місця проживання його малолітньої дочки ОСОБА_7 разом з ним, скаржником як батьком, не підлягає виконанню і через це відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України, спростовується чинним законодавством України та рішеннями Європейського суду з прав людини, скаржник просить у своїй скарзі скасувати вищевказану постанову про закриття кримінального провадження.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, а надіслав до суду письмове клопотання, в якому вказав, що підтримує вимоги скарги в повному обсязі, просить їх задоволити з обставин, викладених у скарзі, та розглянути скаргу без його участі у зв`язку із необхідністю виконання службових обов`язків та через оголошений карантин у зв`язку із пандемією коронавірусу.

Слідчий СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, а надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. При цьому, слідчий у клопотанні вказала, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000015 було встановлено відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України, так як було встановлено відсутність об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення та суб`єкта цього кримінального правопорушення. Слідчий ОСОБА_4 зазначила, що постановою Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у справі № 525/282/17 не визначено будь-якого обов`язку ОСОБА_5 щодо вчинення тих чи інших дій, а лише встановлено факт щодо місця проживання дитини разом з батьком - скаржником по справі, у зв`язку із чим у діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України. Слідчий вказує у клопотанні, що відсутність складу злочину в діях ОСОБА_5 також підтверджується тим, що Диканським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 15 січня 2020 року було повернуто ОСОБА_3 виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки виконання рішення за виконавчим листом не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. Слідчий у клопотанні також зазначила, що всі клопотання ОСОБА_3 були розглянуті у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, а відповіді направлено поштою за місцем проживання ОСОБА_3 , що підтверджується відомостями в Журналі обліку вихідних та внутрішніх документів (форма № 45) Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області. Посилаючись на вказані обставини, слідчий ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

Розглянувши матеріали скарги, дослідивши надані Диканським ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області матеріали закритого кримінального провадження № 0000015 за ст. 382 ч. 1 КК України, дослідивши письмові клопотання скаржника ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із наданих на запит слідчого судді матеріалів закритого кримінального провадження № 0000015 за ст. 382 ч. 1 КК України вбачається, що 17 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України у вигляді невиконання нею постанови Полтавського апеляційного суду в частині проживання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_3 .

З матеріалів вищевказаного закритого кримінального провадження вбачається, що 17 січня 2020 року слідчим СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 було допитано у якості свідка - заявника ОСОБА_3 .

30 січня 2020 року слідчим ОСОБА_4 також було допитано у якості свідка ОСОБА_5 .

До матеріалів закритого кримінального провадження також було долучено документи, надані як заявником ОСОБА_3 , так і ОСОБА_5 .

До матеріалів закритого кримінального провадження зокрема було долучено: ксерокопію постанови Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, яку, на думку заявника ОСОБА_3 , не виконує ОСОБА_5 ; ксерокопії консультаційного висновку щодо психоемоційних особливостей розвитку дитини ОСОБА_7 , характеристики на вихованку Диканського дошкільного навчального закладу № 3 "Сонечко" ОСОБА_7 ; скріншоти переписки у Вайбері між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; копію касаційної скарги представника ОСОБА_6 на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року; ксерокопію повідомлення старшого державного виконавця Диканського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_8 від 15 січня 2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, відповідно до якого виконання рішення про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком дитини ОСОБА_3 не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

З матеріалів закритого кримінального провадження № 0000015 вбачається, що 24 січня 2020 року Диканським відділенням поліції були зареєстровані клопотання ОСОБА_3 про залучення в якості потерпілих його, скаржника, його малолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вжиття невідкладних оперативно-розшукових дій з метою встановлення місця проживання ОСОБА_5 та місця знаходження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про витребування доказів.

З матеріалів закритого кримінального провадження вбачається, що по кожному із вищевказаних клопотань ОСОБА_3 слідчим ОСОБА_4 27 січня 2020 року були прийняті постанови про відмову у задоволенні клопотання та 07 лютого 2020 року вказані постанови були направлені на поштову адресу ОСОБА_3 , що також підтверджується і наданими слідчим ОСОБА_4 копіями сторінок Журналу обліку вихідних та внутрішніх документів (форма № 45) Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, що спростовує твердження скаржника ОСОБА_3 про те, що подані ним клопотання були повністю проігноровані Диканським відділенням поліції та залишені без відповіді.

31 січня 2020 року слідчим СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000015 від 17 січня 2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Дослідивши матеріали закритого кримінального провадження № 0000015 слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 була проведена перевірка наявності у діях ОСОБА_5 як ознак, так і складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України.

Із змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального проваження вбачається, що вона є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

У вищевказаній постанові слідчим було проаналізовано резолютивну частину постанови Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, яку, як вважає скаржник ОСОБА_3 , не виконує ОСОБА_5 , детально проаналізовано об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України та встановлено, що цією постановою апеляційного суду не встановлено обов`язку ОСОБА_5 щодо вчинення тих чи інших дій, а отже відсутні ознаки об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення і відповідно у діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, являється судовий акт, тобто вирок, рішення, ухвала чи постанова, що набрали законної сили. Предметом злочину може бути будь-який судовий акт органів правосуддя незалежно від: юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних).

Об?єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, полягає в одному з таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню.

За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об?єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим. Невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб?єкт був зобов?язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Однією з форм невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов?язана особа хоча відкрито й не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання.

Перешкоджання виконанню судового акта - це активні дії, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в цьому акті, вчинювану з метою недопущення його виконання.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, - лише прямий умисел.

Суб`єкт злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, якщо злочин вчиняється шляхом невиконання судового акта, є спеціальним суб`єктом, оскільки ним може бути лише така особа, на яку законом і цим судовим актом покладений обов`язок з його виконання і вона має реальну можливість його виконати. Якщо ж передбачений ч. 1 ст. 382 КК України злочин здійснюється шляхом перешкоджання виконанню судового акта, то з урахуванням характеру дій, які можуть становити зміст такого перешкоджання, вчинити цей злочин може як спеціальний суб`єкт - зобов`язана до виконання судового акта особа, так і загальний - будь-яка особа, що досягла 16-річного віку.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, є триваючим злочином, оскільки особа, будучи зобов?язаною рішенням суду, що набрало законної сили, вчинити певні дії, умисно утрималася від їх учинення, тобто об?єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного періоду часу.

В ході досудового розслідування було встановлено, що в резолютивній частині постанови Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, яка, як вважає заявник ОСОБА_3 , умисно не виконується ОСОБА_5 , встановлено певний факт - місце проживання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_3 . При цьому, у вказаній постанові апеляційного суду не зазначено будь-якого обов`язку ОСОБА_5 щодо вчинення тих чи інших дій, зокрема щодо надання дитини батькові ОСОБА_3 , чи привезення дитини за місцем проживання батька.

Дослідивши зміст резолютивної частини постанови Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, слідчий суддя дійшов висновку, що дійсно у ній не визначено жодного обов`язку ОСОБА_5 щодо вчинення на користь скаржника ОСОБА_3 певних дій, в тому числі щодо передачі йому дитини чи доставлення її до місця проживання скаржника.

Враховуючи те, що для наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України у вигляді умисного невиконання судового рішення, що набрало законної сили, необхідно, щоб цим судовим рішенням перш за все був визначений суб`єкт, який був би зобов`язаний і мав реальну можливість виконати це рішення, а у постанові Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року не визначено жодного обов`язку ОСОБА_5 щодо вчинення на користь скаржника ОСОБА_3 тих чи інших дій, а отже відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 умисно не виконувала чи ухилялася від виконання визначених судовим рішенням дій чи обов`язків, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим ОСОБА_4 було правомірно визначено, що у діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України і відповідно у зв`язку із цим наявні підстави для закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевказані обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що винесена слідчим СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 постанова про закриття кримінального провадження № 0000015 від 31 січня 2020 року є вірною та обґрунтованою, а тому враховуючи відсутність підстав для її скасування, вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 382 ч. 1 КК України, ст. ст. 110, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000015 від 31 січня 2020 року відмовити за безпідставністю.

Копію ухвали вручити (надіслати) учасникам судового провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Диканського районного суду Полтавської області ОСОБА_1