Справа № 136/1416/16-к
Провадження №11-кп/801/366/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 22 січня 2020 року,
якою відмовлено у задоволенні подання Липовецького районного сектору з питань пробації про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , офіційно не працює, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше судимого 25.12.2009 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, 14.11.2013 року ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 5 місяців 28 днів, засудженого 29.09.2016 року Липовецьким районним судом Вінницької області, за ч. 2 ст.289 КК України, до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 28.03.2017 року вирок Липовецького районного суду від 29.09.2016 року змінено та призначено 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Представник Липовецького районного сектору з питань пробації звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Подання мотивовано тим, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 29.09.2016 ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 28.03.2017 року вирок Липовецького районного суду від 29.09.2016 року змінено та призначено 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки. Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України на засудженого покладено обов`язки.
Ураховуючи те, що 29.09.2019 року випробувальний термін засудженого закінчився, нового злочину він не вчинив, виконав покладені на нього обов`язки, представник Липовецького районного сектору просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Вирішуючи питання про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції прийшов до висновку, що подання передчасне, в зв`язку з тим, що іспитовий строк іще не закінчився. Оскільки іспитовий строк було встановлено ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28.03.2017 року, то відповідно саме з цієї дати слід відраховувати початок його перебігу, крім того, до встановлення іспитового строку засуджений не міг бути обізнаний з умовами випробовування, а відтак і дотримуватись їх.
Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 22 січня 2020 року в задоволенні подання відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 22 січня 2020 року скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити подання Липовецького районного сектору з питань пробації про звільнення його від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.75 КК України, ця позиція також узгоджується зі ст.165 КВК України. Таким чином, початок перебігу іспитового строку починається з 29.09.2016 року, з дня постановлення відносно нього вироку Липовецького районного суду Вінницької області не зважаючи на те, що іспитовий термін застосовано ухвалою Апеляційного суду Вінницької області. Тому вважає, що суд невірно застосував норму кримінально-процесуального закону.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу районного суду без змін як законну та обґрунтовану.
Представник ДУ «Центр пробації» ОСОБА_8 просив задовольнити подання Липовецького районного сектору з питань пробації про звільнення ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, засудженого, прокурора, представника ДУ «Центр пробації», дослідивши матеріали судового провадження, матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_7 за №9/2017 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як визначено ч.2 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 3 статті 75 КК України, умовою ухвалення рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до частини 1 статті 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до статті 165 Кримінального виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно ст.537 ч.1 п.9 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Встановлено, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 29.09.2016 ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28.03.2017 року вирок Липовецького районного суду від 29.09.2016 року змінено, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від основного відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки. Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись в органи пробації для реєстрації. В решті вирок суду залишено без змін. Вирок суду набрав законної сили 28.03.2017 року.
Колегія суддів апеляційного суду переконана, що вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Зокрема, відмовляючи у задоволенні подання органу пробації суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що законодавець пов`язує початок перебігу іспитового строку з моментом доведення змісту вироку, яким цей іспитовий строк встановлюється до відома засудженого. Іспитовий строк було встановлено ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28.03.2017 року, тому районний суд вважав, що саме з цієї дати слід відраховувати початок його перебігу, оскільки до встановлення іспитового строку засуджений не міг бути обізнаний з умовами випробовування, а відтак і дотримуватись їх.
Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є законний та обґрунтований. Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції повністю відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.78 КК України, ст.165 КВК України, ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 22 січня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні подання Липовецького районного сектору з питань пробації про звільнення ОСОБА_7 від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4