печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2020 року, а саме: грошові кошти, які знаходяться на рахунках ФОП ОСОБА_3 : НОМЕР_1 , НОМЕР_2 АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478); НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ФІЛІЯ «КИЇВСІТІ» АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 380775).

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що 08 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту на всі грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ФОП ОСОБА_3 та зупинено видаткові операції з коштами, які надійшли на такі рахунки, вже знаходяться на них та які надходитимуть в подальшому, окрім здійснення обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати.

Заявник вважає, що накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на його банківських рахунках є необґрунтованим та безпідставним, оскількизаявник здійснює свою діяльність у відповідності до діючого законодавства України, має у своєму розпорядженні матеріально-технічні ресурси та найманих працівників, що необхідніта достатні для провадження господарської діяльності в рамках чинного законодавства України. Накладений арешт на грошові кошти та зупинення видаткових операцій перешкоджає здійсненню господарської діяльності, внаслідок чого заявник несе значні збитки, а також позбавляє права розпоряджатися отриманим та належним їй прибутком (грошовими коштами) з метою задоволення власних побутових потреб, як фізичної особи.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила клопотання про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав повністю.
Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився.
На підставі ст. 26 КПК України слідчий суддя вважає за можливе проводити судовий розгляд у відсутність осіб, що не з`явилися, на підставі наявних матеріалів та доказів.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали та матеріали клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 16.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000599 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
08.04.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/14915/20-к було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000599 від 16.03.2020 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках суб`єктів господарської діяльності в тому числі і ФОП ОСОБА_3 : НОМЕР_1 , НОМЕР_2 АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478); НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ФІЛІЯ «КИЇВСІТІ» АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 380775).
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали арешт на вказане майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства), тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі "Бакланов проти Російської Федерації", Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що процесуальний статус ФОП ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не визначено, прокурором в судовому засіданні не було доведено, що арештоване майно здобуте внаслідок вчинення кримінально-протиправних дій, на противагу чому заявником у клопотанні достатньо обґрунтовано вказано, що вищевказане майно набуте ним у законний спосіб.
Між тим, при застосуванні заходів кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Отже, враховуючи вищевикладене атакож ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав свобод і законних інтересів, засобами, передбаченими кримінальним процесуальним законодавством, тоді як орган досудового розслідування не представив належних доказів для безспірного висновку причетності ФОП ОСОБА_3 до вчинення зазначених у клопотанні злочинів, можна прийти до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння товариством належним йому майном, у зв`язку з цим доцільним буде скасувати арешт майна, адже відсутні підстави для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,3, 7, 16, 28, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/14915/20-к від 08 квітня 2020 року на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ФОП ОСОБА_3 : НОМЕР_1 , НОМЕР_2 АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478); НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ФІЛІЯ «КИЇВСІТІ» АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 380775).
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1