Справа № 172/312/20
Провадження № 1-кп/172/66/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоди про примирення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000106 від 19.03.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Богодарівка Покровського району Дніпропетровської області, має середню освіту, утримує малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-30.08.2016 рокуЛенінським райсудом м. Харкова за ч. 2
ст. 186 КК УКраїни до 4 років позбавлення волі. 24.05.2019 року звільнений після відбуття строку покарання
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 та ч. 1 ст. 122 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який народився в м. Дніпропетровську, має середню освіту, утримує малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 та ч. 1 ст. 122 КК України, -
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 маючи намір на незаконне проникнення до чужого житла з метою з`ясування неприязних відносин з ОСОБА_4 1975 р.н., які виникли з приводу ревнощів до співмешканки ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , близько 10.00 год. 19 березня 2020 року прибули до помешкання ОСОБА_4 , який проживає за адресою АДРЕСА_4 .
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порушення ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, яке полягає в порушенні конституційного права громадян на недоторканість житла, передбачаючи при цьому суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі володільця та без його на те дозволу, за відсутності визначених законом підстав та розуміючи, що своїми діями порушують недоторканість житла останнього умисно проникли у середину приміщення вищевказаного житлового будинку, застосувавщи насильство до потерпілого ОСОБА_4 .
Після цього у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували за місцем мешкання ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 приревнував ОСОБА_4 до своєї співмешканки.
Реалізуючи вказаний намір ОСОБА_5 19.03.2020 року близько 10.00 год. перебуваючи в одній їз кімнат будинку за вищевказаною адресою, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, користуючись своєю перевагою в силі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, стоячи поруч із ОСОБА_4 який сидів на ліжку завдав один удар правою ногою взутою у кросівок по обличчю потерпілого з лівого боку. Від вказаного удару той впав на підлогу. Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії наніс ОСОБА_4 , який лежав на підлозі чотири удари ногою по голові.
Своїми діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, перелому нижньої щелепи ліворуч у ділянці кута, саден у ділянці скроні праворуч, забою м`яких тканин тім`яної та лобної ділянки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.
31 березня 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачені та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 162 та ч. 1 ст. 122 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке мають понести ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді трьох років позбавлення волі кожен та звільнення від покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачекних ст. 76 КК України.
Обвинувачені дають згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язуються виконувати покладені на них обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачені розуміють, що, підписавши угоду про примирення, добровільно відмовились від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, а саме прав на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо інкримінованого кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на їх користь.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вину визнали повністю, просили затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 КК України - порушення недоторканості житла із застосуванням насильства та ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження,
ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 КК України - порушення недоторканості житла із застосуванням насильства та ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вказані злочини відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачені свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнають повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 5
ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1
ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом, та наполягають на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, вид і розмір покарання, узгоджений обвинуваченими та потерпілим, визначені в межах санкцій
ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 122 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 468-469, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 березня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000106 від 19.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 122 КК України.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162 та ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 162 КК України у вигляді двох років позбавлення волі
за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з іспитовим терміном два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 березня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000106 від 19.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 122 КК України.
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання:
за ч. 2 ст. 162 КК України у вигляді двох років позбавлення волі
за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з іспитовим терміном два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1