Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/6/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.12.2019 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Челябинськ Російської Федерації, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, якому вручено повідомлення про підозру по кримінальному провадженню №0000598, з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України
відмовлено в обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19.02.2020 року включно
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

підозрюваний ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального Кодексу України, за яке передбачене покарання від трьох до семи років позбавлення волі, отже загроза призначення такого терміну покарання може спонукати його виїхати за межі Кіровоградської області та взагалі України для уникнення відповідальності. Крім того, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, які надають проти нього викривальні покази. А наявність вилучених під час обшуку предметів, які в вносяться до категорії вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого економ дозволу, свідчить про те, що ОСОБА_6 може застосовувати вказані - предмети для незаконного впливу на свідків з метою залякування та примусу змінити викривальні показання. Показання свідків про те, що ОСОБА_6 реалізовував їм наркотичний засіб свідчить про те, що перебуваючи на волі, останній продовжить здійснювати злочинну діяльність.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у тому, що він у 2019 році (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) у невстановленої в ході досудового розслідування особи, за невстановлених обставин придбав речовину рослинного походження та достовірно знаючи, що дана речовина є наркотичним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, маючи умисел на придбання та зберігання наркотичного засобу з подальшим його вживанням, залишив собі, чим здійснив придбання наркотичного засобу. 16 грудня 2019 року в період часу з 19 години 04 хвилин по 20 годину 29 хвилин, в самовільно збудованому гаражному приміщенні, яким користується ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 , був проведений обшук. Під час проведення обушку в шафі, в чоловічому рюкзаку виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка за своїми зовнішніми характеристиками схожа на канабіс, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту. Крім цього, в ході обшуку 16.12.2019 на підставі ухвали слідчого судді, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_6 , в господарському приміщенні виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта є особливо-небезпечним наркотичним засобом - канабіс, в перерахунку на суху речовину, складає 259,369 грама. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України. Крім того, в ході обшуку 16.12.2019 на підставі ухвали слідчого судді, в самовільно збудованому гаражному приміщенні, яким користується ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на обріз мисливської рушниці, який згідно судової експертизи зброї є обрізком мисливської рушниці, яка є вогнепальною зброєю. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив незаконне зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України. 16 грудня 2019 року в період часу з 19.04 години до 20.29 години під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_3 , в гаражному приміщенні, яким користується ОСОБА_6 було виявлено та вилучено два предмети ззовні схожі на гранату Ф1, яка відносяться до категорії обмежено-небезпечних III «Зберігати окремо від засобів ініціювання вибуху», речовина рослинного походження зеленого кольору, схожа на канабіс, предмет схожий на димову шашку, 86 предметів ззовні схожі на набої, три пляшки з невідомою речовиною, 5 колб з-під невідомої речовини, предмет схожий на обріз мисливської рушниці.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.12.2019 у задоволенні поданого заступником начальника СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 частково визнав свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, має постійне місце проживання, одружений, має двох неповнолітніх дітей, батьків, які мають інвалідність, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, відомості про перебування на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра відсутні, раніше не судимий, за місцем проживання негативна інформація відсутня, а тому враховуючи викладене, наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів та у сфері злочинів проти громадської безпеки, з метою виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважав необхідним, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання, поклавши на нього певні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя вважав, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і вважав недоведеним прокурором недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. З урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, має на утриманні двох дітей та батьків інвалідів, не позбавлений батьківських прав, має міцні соціальні зв`язки, прийшов до висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту погоджується і апеляційний суд.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинах підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.03.2019 року, з якого вбачається, що останній являється наркозалежною особою, а наркотичний засіб періодично купує у ОСОБА_10 на прізвисько « ОСОБА_11 », який проживає у м. Олександрії. Наркотичний засіб концентрат опію ОСОБА_10 поставляє чоловік на ім`я ОСОБА_12 , котрий їздить на автомобілі «Хюндай» сірого кольору і проживає в мікрорайоні Перемога. ОСОБА_12 постачає наркотичний засіб і іншим збувачам. ОСОБА_12 і сам може продати пакети з концентратом опію по ціні 500 грн. за один пакет обмеженому колу осіб; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.04.2019 року, з якого вбачається, що останній являється наркозалежною особою, а наркотичний засіб періодично купує у ОСОБА_10 на прізвисько « ОСОБА_11 », який проживає у м. Олександрії. Наркотичний засіб ОСОБА_10 поставляє чоловік на ім`я ОСОБА_12 , котрий їздить на автомобілі «Хюндай» сірого кольору, який він особисто бачив кілька разів біля будинку ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30.10.2019 року, з якого вбачається, що він являється наркозалежною особою і вживає наркотичний засіб опій ацетильований. Останнім часом наркотичний засіб для власного вживання він купує у чоловіка на ім`я ОСОБА_12 . Про придбання опію ацетильованого він домовляється з ОСОБА_12 за номером телефону НОМЕР_1 , який належить останньому. ОСОБА_12 визначає час та місце зустрічі, при якій особисто у визначеному місці продає наркотичний засіб опій за ціною 100 грн. за 1 мл. ОСОБА_12 завжди приїздить на зустріч на автомобілі «Хюндай» з номерним знаком НОМЕР_2 , з автомобіля він не виходить, а свідок сідає в автомобіль ОСОБА_12 і в салоні останній здійснює продаж; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.11.2019 року, з якого вбачається, що раніше вона тісно спілкувалась з ОСОБА_6 і знає, що він проживав і можливо досі проживає на АДРЕСА_4 , а недавно ОСОБА_6 купив будинок по вул. 6-го Грудня в м. Олександрії; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.12.2019 року, з якого вбачається, що на подвір`ї її будинку є гараж. Влітку 2017 року вона продала гараж ОСОБА_17 , який мешкає в квартирі АДРЕСА_5 , який користується ним до сьогоднішнього часу. На даний час ОСОБА_18 переїхав до іншого будинку, біля гаражу з`являється вночі; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 10.12.2019 року, з якого вбачається, що він є наркозалежною особою. Свідку відомо, що ОСОБА_20 , який на теперішній час проживає в АДРЕСА_2 , а раніше проживав в будинку АДРЕСА_3 , займається збутом наркотичних засобів. І на даний час свідок інколи бачить автомобіль Михайла «Хюндай» біля будинку №6 по вул. Звєрєва м. Олександрії. Свідку також відомо, що ОСОБА_20 тривалий час користується гаражним приміщенням на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , звідки періодично виносить якісь сумки та вантажить їх до свого автомобіля. Номерних позначень автомобіль не має, але вказаний гараж побудований з білої цегли з воротами блакитного кольору, з прибудовою справа під загальним шиферним дахом; протоколом обшуку від 16.12.2019 року, з якого вбачається, що під час обшуку виявлено рослини зеленого кольору, речовина рослинного походження, два медичних шприця з рідиною коричневого кольору, скляна банка з коричневою речовиною, мобільний телефон та предмет схожий на кастет; протоколом обшуку від 16.12.2019 року, з якого вбачається, що під час обшуку виявлено: блокнот та копії документів, 2 предмети схожі на гранату Ф1, речовина рослинного походження схожа на канбіс; предмет схожий на димову шашку, предмет схожий на гранату, 16 патронів 9мм, травматичні патрони, мисливські патрони, пляшка з-під рідини невідомого походження, 3 пляшки з невідомою речовиною, 5 колб з-під невідомої речовини, 2 пляшки з невідомою речовиною та 3 колби з невідомою речовиною, що має різкий запах, предмет схожий на обріз мисливської рушниці.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, оскільки об`єктивно існують ризики: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, доводи прокурора про те, що судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного ОСОБА_6 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки суд у своєму рішенні зазначив, що ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, що не спростовано стороною обвинувачення, працює, хоча й неофіційно, має на утриманні двох дітей та батьків інвалідів.

Доводи прокурора щодо неврахування судом тяжкості вчинених злочинів ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що наявність щодо підозрюваного ризиків з числа, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених слідчим у своєму клопотанні, не є достатньою вагомістю для застосування до цього підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Також, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу не грунтуються на матеріалах справи. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України.
При цьому, слід зауважити, що прокурором апеляційному суду не надано будь-яких даних про те, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, порушував умови вказаного запобіжного заходу і не дотримувався покладених на нього обов`язків, а за першим викликом прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Також колегія суддів враховує, що за наявності законних підстав орган досудового розслідування має право звернутись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційних скарг прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.12.2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2