Справа №295/684/20
УХВАЛА
Іменем України

30.03.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ "ЖВК (№4)" ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, мешканеця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого,

про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.
Встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий 07.04.2014 Печерським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
21.11.2014 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 152 ч.1, 153 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 вирок від 21.11.2014 змінено в частині призначення іспитового строку, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
ОСОБА_5 засуджений 05.05.2017 Оболонським районним судом м. Києва за ст. 187 ч.1, 71 КК України до 7 років 11 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк покарання час тримання під вартою з 14.11.2016 по 05.05.2017 згідно ст. 72 ч.5 КК України ( день за два).
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.07.2017 вирок від 05.05.2017 в частині призначеного покарання змінено, вважати засудженим за ст. 187 ч.1 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком від 21.11.2014 і остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Зараховано в строк покарання час тримання під вартою з 14.11.2016 по 27.07.2017 включно згідно ст. 72 ч.5 КК України (день за два).
Початок строку: 14.11.2016. Кінець строку: 01.09.2021.
Засуджений просив клопотання задовільнити.
Представник ДУ «Житомирська ВК (№ 4) при винесенні рішення покладався на розсуд суду.

Прокурор просив у задоволенні клопотання засудженого відмовити, бо останній характеризується посередньо і таке клопотання є передчасним.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України засуджений може бути звільнений умовно-достроково від відбуття призначеного покарання після фактичного відбуття певного строку покарання та за умови якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.

Встановлено, що засуджений в місцях позбавлення волі з 16.11.2016. За час тримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, порушень режиму не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 07.09.2017 відбував покарання в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)». За час перебування в установі допустив два порушення режиму тримання, а саме порушував режим тримання (вилучено мобільний телефон та перешкоджав проведенню обшуку), за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Три рази заохочувався правами начальника колонії.
З 27.08.2019 утримувався в державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)». За час перебування в установі характеризувався посередньо.
З 20.11.2019 відбуває міру покарання в державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)». Працевлаштований робітником в господарчій обслузі колонії. До праці та своїх обов`язків відноситься посередньо. Не завжди відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. За характером скритний, тихий.
На засіданні державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» 06.12.2018 відмовлено в застосуванні ст. 82 Кримінального кодексу України.
На спільному засіданні комісії державної установи «Житомирська виправна колонія №4» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі 13.12.2019 року відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, так як не довів свого виправлення.
Враховуючи викладене, та те, що засуджений хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак не характеризується як особа, яка за час відбування покарання сумлінною поведінкою довела своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1