Справа № 630/591/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області у кримінальному провадженні № 0000473 клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Люботинського міського суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №0000473, в якому ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 10.02.2020 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 , застосованого ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019, продовжено до 09.04.2020 включно.

03 квітня 2020 року прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_8 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, а також наявні ризики, які враховувались судом при обранні цієї міри запобіжного заходу, вони не відпали і продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Зокрема, при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор зазначає, що обставини на теперішній час не змінились.

Крім того, у судовому засіданні прокурор пояснила, що у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, він не перебуває у шлюбі, офіційно не працевлаштований, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи стадію судового розгляду, а також, що свідки на даний момент не допитані, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу більш м`якого, а ніж тримання під вартою, може мати наслідком вплив ОСОБА_8 на свідків. Були випадки впливу обвинуваченого на потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, деякі з яких були вчинені ним вже після повідомлення про підозру, обґрунтованою є наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора, вказавши, що обвинувачений може створювати загрозу життю та здоров`ю членів їхньої сім`ї.

Потерпілий ОСОБА_6 просив призначити обвинуваченому будь який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням його під вартою.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили призначити запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обгрунтування заперечень захисник пояснив, що потерпілі на теперішній час вже допитані, що зменшує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, прокурором не надано будь-яких доказів негативної характеристики обвинуваченого. Крім того, під час допиту потерпілого ОСОБА_6 встановлено, що він не бачив, щоб удари йому наносив саме ОСОБА_8 , а тому підозра за вказаним епізодом є необґрунтованою. Також захисник повідомив суд, що за заявою ОСОБА_8 про спричинення йому тілесних ушкоджень відкрито кримінальне провадження, в якому триває слідство.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав захисника та пояснив, що у нього у лютому цього року народилась дитина, яку необхідно утримувати та допомагати дружині.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При зверненні з клопотанням про продовження строків тримання під вартою прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, що обумовлює необхідність продовження дії запобіжного заходу.

При обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих злочинів.

Суд зазначає, що дана обставина була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого, однак на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, завдання якого і є встановлення обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення. Однак дане питання вирішується за результатом дослідження всіх наданих суду доказів, тому суд не приймає до уваги доводи захисника щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри.

Також слідчий суддя вважав підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Суд вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про те, що ризик впливу на потерпілих відпав в зв`язку з тим, що вони на теперішній час допитані, судом відхиляється оскільки потерпілі приймають участь протягом усього судового розгляду, мають право надавати свої пояснення щодо досліджуваних судом доказів, а тому суд вважає що ризик впливу на них з боку обвинуваченого зберігається.

Судом також не приймаються до уваги надані захисником та прокурором характеристики на обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки вони суперечать одна одній, хоча складені однією особою. Також суд відхиляє доводи захисника стосовно того, що надана ним позитивна характеристика свідчить про позитивні зрушення в особистості обвинуваченого, оскільки останній майже весь час з моменту надання попередньої характеристики тримається піж вартою.

Крім того, суд враховує множинність інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, а також той факт що певні з них були вчинені ним вже після притягнення його до кримінальної відповідальності, а саме вручення йому повідомлення про підозру.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на даний час враховані слідчим суддею ризики не відпали та продовжують існувати. Обвинувачений та його захисник не надали суду доказів наявності будь-яких обставин, які свідчать про те, що такі ризики зменшились або відпали.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкримінованим йому злочином та обґрунтованість підозри, яка встановлена при застосуванні запобіжного заходу, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин вчинення злочину, інкримінованого обвинуваченому. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

Будь-яких даних, що свідчили б про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та можливості скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Наявність малолітньої дитини у обвинуваченого ОСОБА_8 , яка хоча і не підтверджена документально, але сама по собі не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що обвинувальний акт знаходиться на розгляді в суді, на теперішній час триває судовий розгляд, існує необхідність проведення великої кількості процесуальних дій відповідно до затвердженого судом порядку дослідження доказів, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

З огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 червня 2020 року включно.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1