ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1103/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/203/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

скаржника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду від 25 травня 2020 року, -

встановила:

Ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду від 25 травня 2020 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та накладено арешт на: автомобіль марки ВАЗ21063, н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та на свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки ВАЗ21063, н.з. НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 .

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що існують достатні підстави вважати, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу мають суттєве значення для встановлення важливих обставин дорожньо-транспортної пригоди, тому з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування по даному кримінальному провадженні, проведення всіх необхідних експертиз, виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль.

Апелянт посилається на те, що при розгляді вказаного клопотання слідчим суддею не враховано того, що прокурор звернувся із таким клопотанням із пропуском строку, встановленого ч.5 ст.171 КПК України, тому вважає, що судом порушено істотні вимоги кримінально-процесуального законодавства щодо строків звернення та розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Вважає, що слідчим суддею прийнято рішення про арешт майна за відсутності доказів, які обґрунтовують необхідність такого арешту з метою збереження слідів кримінального правопорушення та проведення усіх необхідних експертиз і слідчих дій у справі, оскільки на даний час органами досудового розслідування не встановлено факту здійснення наїзду за допомогою вилученого автомобіля на потерпілого ОСОБА_10 ..

Зазначає, що суд, всупереч вимогам ч.2 ст.172 КПК України розглянув клопотання прокурора про арешт майна без участі підозрюваного та захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах адвоката ОСОБА_7 та скаржника ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, дослідивши докази кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2020 року внесено відомості в ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000202 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, 23 травня 2020 року близько 01 год. 00 хв. на відрізку автодороги, розміщеної в селі Соснів по вул. Центральній,33 Теребовлянського району Тернопільської області, водій автомобіля марки ВАЗ21063, н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , не впорався з керуванням та здійснив наїзд на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області. Внаслідок даної ДТП ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому стегнової кістки, перелому тазу та ЗЧМТ.

За даними протоколу огляду місця події від 23 травня 2020 року, під час проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди по вулиці Центральній,33 с.Соснів Теребовлянського району виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ21063, н.з. НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 зареєстрований на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , разом із даним свідоцтвом та автомобіль доставлений на територію Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, де зберігається на спец-майданчику.

Вказані транспортний засіб та свідоцтво 25.05.2020 року слідчим визнано речовими доказами та долучено до кримінального провадження в якості речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

З огляду на положення ч.1,3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт, містить на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути приховані чи знищені, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та користувача майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність того чи іншого майна до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження - існують правові підстави для арешту майна, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Що стосується тверджень апелянта про порушення прокурором строків звернення з клопотанням до суду, встановлених ч.5 ст.171 КПК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 25 травня 2020 року прокурор у кримінальному провадженні подав в Теребовлянський районний суд клопотання про накладення арешту на майно: автомобіль марки ВАЗ21063, н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та на свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки ВАЗ21063, н.з. НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 , яке вилучено під час огляду місця події 23.05.2020 року.

Наступний день, після 23.05, зокрема, 24.05.2020 року, припав на вихідний день.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, прокурор, подаючи 25.05.2020 року (наступний робочий день) вищевказане клопотання до суду, повністю дотримався вимог визначених законом.

Щодо посилання апелянта на розгляд справи у відсутності підозрюваного та захисника, то відповідно до ст. 174 КПК України, яка слідчим суддею була роз`яснена, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю чи частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Окрім того, підозрюваний та його захисник скористалися своїм правом на апеляційне оскарження, де їм надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КПК України для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170-174, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду від 25 травня 2020 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді