Справа № 367/4389/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1117/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року про продовження строку тримання під вартою,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Бородянського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за №0002096 від 27 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України.

24 грудня 2019 року під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, яке обґрунтовано тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до 22 лютого 2020 року.
Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування ОСОБА_8 під вартою, зазначив, що тяжкість і обставини злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, свідчать про наявність ризиків, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, і застосування більш м`яких запобіжних заходів, є недостатнім, оскільки не забезпечить запобігання цим ризикам.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та, за необхідності, застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід в порядку ч.5 ст.199, ч.4 ст.194 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра є неконкретною, доказів, які б свідчили про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у матеріалах кримінального провадження не має, судом при продовженні строку тримання під вартою не враховано, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше не судимий, має багато друзів, одружений, має на утриманні малолітню дочку, є членом громадської організації Всеукраїнський комітет Народного Контролю, навчається на п`ятому курсі університету на юридичному факультеті, раніше не судимий, чотири роки служив за контрактом в збройних силах України. Окрім цього, у ОСОБА_8 було достатньо часу, щоб переховуватись, але він не скористався такою можливістю, не змінював місце проживання, а тому, ризики, зазначені прокурором, не підтверджені. Також звертає увагу на правові позиції ЄСПЛ про те, що сама лише тяжкість вчиненого злочину не може бути покладена в обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши надані копії письмових матеріалів кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

В обґрунтування ухвали суд зазначив, що даний час присутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо неналежного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, перешкоджання встановленню істини в справі, що може виразитись в тиску на свідків, потерпілого, при цьому взяв до уваги дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання і обставини злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому при винесенні обвинувального вироку. Суд визнав, що підстави для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, так як ним доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги про те, що такі дані залишилися поза увагою суду, є безпідставними.

Судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав доцільним подальше перебування обвинуваченого під вартою та продовжив раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даній стадії судового розгляду забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404, 405,407, 419 КПК України, колегія судді, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: