Справа № 161/2461/20
Провадження № 1-кп/161/524/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 05 березня 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004366, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 14.02.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, в порядку ст.89 КК України судимості не має,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 15 листопада 2019 року о 17.27 год., в темну пору доби, керуючи технічно справним автомобілем марки "Toyota Avensis" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Львівській в напрямку вул. Володимирської зі сторони с. Г.Полонка Луцького району в місті Луцьку, зі швидкістю 50 км/год, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, що поблизу будинку №150 вул. Львівської м. Луцька, не вибрав безпечної швидкості, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, тим самим, всупереч вимогам пунктів 2.3(б); 12.3, 18.1 ПДР України, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, таким чином не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , 2005 р.н., яка здійснювала перехід проїзної частини дороги по нерегульованому пішохідному переході з ліва на право відносно руху автомобіля, в результаті чого здійснив наїзд на останню. Пішоходу ОСОБА_5 , 2005 р.н., згідно висновку судово-медичної експертизи № 68 від 27.01.2020, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: важкої закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку важкого ступеня з субкортикальними і кортикальними вогнищами забоїв лобної та скроневої частки правої півкулі та лобної частки півкулі головного мозку, забою м`яких тканин потиличної ділянки голови, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки вони не мали ознак небезпеки для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.

В прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубе порушення водієм ОСОБА_4 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме:п. п. 2.3(б), 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України:

-так, в порушення вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну.

-в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, він негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшив швидкість, а в разі потреби не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення та повністю підтвердив фактичні обставини справи. У вчиненому щиро розкаявся та відшкодував шкоду завдану потерпілій та витрати закладу охорони здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, в зв`язку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_5 (дану позицію узгоджено з її законним представником), оскільки їй повністю відшкодовані збитки, він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, який просив клопотання задовольнити, думку прокурора, який не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, думку потерпілої та її законного представника, які, кожен зокрема, просили звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, ствердивши про примирення між нею та обвинуваченим та повне відшкодування завданих збитків, дослідивши матеріали у кримінальному провадженні №0004366, суд прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 ч.1 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (ст. 46 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 46 КК України.
Окрім того, судимість має строковий характер. У законі визначено, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлено підстави її припинення (погашення судимості та її зняття). Припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена чи знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала, вона не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 в порядку ст.89 КК України судимості не має, тобто вчинений ним злочин втратив правове значення, вчинив кримінальне правопорушення, що, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, він вчинений з необережності, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, завдана ним шкода потерпілій та закладу охорони здоров`я, повністю відшкодована, потерпіла та її законний представник просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням, про що заявили безпосередньо в судовому засіданні, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст.46 КК України та ч.3 ст.288 КПК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, повернути за належністю законному володільцеві та залишити у матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 20.11.2019, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.
Керуючись ст.ст. 284-286, 288, 372 КПК України, на підставі ст. 46 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №0004366 відносно ОСОБА_4 закрити у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, на підставі ст.46 КК України, та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Речові докази:
-транспортний засіб марки "Toyota Avensis" номерний знак НОМЕР_1 повернути за належністю законному володільцеві ОСОБА_4 ;
-DVD+R диск марки ALERUS залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн 08 (вісім) коп. судових витрат у справі за проведення товарознавчої експертизи.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 20.11.2019 скасувати.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1