Справа № 456/1891/20
Провадження № 1-кп/456/365/2020
ВИРОК

іменем України

12 червня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верчани, Стрийського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, - за ч. 2 ст.240 КК України,

встановив:

30 квітня 2020 року, близько 08 години 21 хвилини ОСОБА_4 приїхавши на транспортному засобі марки САЗ-3503, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , на правий берег в заплаві русла річки Стрий, близько 1 км від с. Верчани Стрийського району Львівської області на території Підгірцівської сільської ради Стрийського району Львівської області, в порушення встановлених правил охорони надр, не маючи спеціального дозволу на користування надрами, умисно здійснив видобування, шляхом вилучення лопатами з родовищ корисних копалин, а саме піщано-гравійної суміші об`ємом 4,5 метри кубічних, яку завантажив на кузов вищевказаного автомобіля, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліків корисних копалин

загальнодержавного та місцевого значення» належить до корисних копалин загальнодержавного значення, після чого на вказаному транспортному засобі завантаженого піщано-гравійною сумішшю покинув місце події.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.240 КК України, так як він незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення.

21 травня 2020 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч.2 ст.240 КК України у виді штрафу у розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Вказані вид, міра покарання визначені сторонами угоди з врахуванням ступеня та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження, характеру і тяжкості обвинувачення, каяття обвинуваченого.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 240 КК України, оскільки він незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 21.05.2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 21 травня 2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 2 ст. 240 КК України у виді штрафу в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень).

Речові докази: транспортний засіб марки САЗ-3503, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від вказаного транспортного засобу - повернути власнику ОСОБА_6 ;

піщано-гравійну суміш об`ємом 4,5 метри кубічних конфіскувати в дохід держави;

металеві лопати в кількості чотирьох штук знищити.

Скасувати арешт на транспортний засіб марки САЗ-3503, державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений згідно ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2020 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1