Справа № 308/2916/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000171 від 11 травня 2018 року старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області старший радник юстиції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні малолітня дитина, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28-ч.1 ст.203-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_7 , за погодженням з начальником відділу прокуратури Закарпатської області старший радник юстиції ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28-ч.1 ст.203-2 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Подане клопотання мотивує тим, що на початку вересня 2018 року ОСОБА_5 , в порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу» від 15.05.2009 року, згідно з яким в Україні заборонено гральний бізнес діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних стимуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (візуальному) казино незалежно від місця розташування сервера, що дає змогу учаснику, як отримати грошовий виграш, так і не отримати його залежно від випадковості, діючи умисно, з корисливих мотивів, прийняв участь у створенні та керівництві злочинною організацією з метою вчинення особливо тяжких злочинів із зайняття гральним бізнесом шляхом організації і функціонування мережі гральних закладів з надання доступу до азартних ігор на території Закарпатської області.
При цьому ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що заняття гральним бізнесом на території України заборонено та знаючи, що самостійно реалізувати злочинний умисел, направлений на створення умов пов`язаних з організацією та наданням доступу до азартних ігор, на створення і постійного функціонування мережі гральних закладів на території області, він не в змозі, з метою вчинення особливо тяжких злочинів та зайняття гральним бізнесом, увійшов до складу організованої ОСОБА_9 злочинної організації, та до складу якої останнім також були залучені до участі як співорганізатори та керівники спільні знайомі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що мали досвід у занятті гральним бізнесом, із якими погодив злочинні наміри на подальше створення злочинної організації, розробивши спільний план її діяльності для заняття гральним бізнесом, розподілі функції кожного із учасників, які у період з початку жовтня 2018 по 14 квітня 2019 року, вчинили ряд особливо тяжких злочинів із зайняття гральним бізнесом шляхом організації і функціонування мережі гральних закладів з надання доступу до азартних ігор на території Закарпатської області.
Після цього, відповідно до розробленого ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 злочинного плану, до складу злочинної організації були залучені та увійшли особи, які користуються довірою, зберігали таємницю і підкорювались їх волі, виконували функції виконавців, які у період з початку жовтня 2018 року по 14 квітня 2019 року, прийняли участь у діяльності злочинної організації, діяли за чітко розробленим планом, з розподілом функцій між членами об`єднання, об`єднані єдиним умислом, спрямованим на досягнення цього плану із зайняття гральним бізнесом, координуючи свої дії з іншими учасниками організації шляхом підтримання постійного зв`язку, звітуючи перед керівником та організаторами злочинної організації про їх діяльність у сфері надання послуг у сфері зайняття гральним бізнесом, функціонування підпільних гральних закладів, сум виручених грошових коштів, використовуючи у своїй діяльності елементи конспірації задля уникнення кримінального переслідування з боку правоохоронних органів, пов`язаного з зайняттям гральним бізнесом.
Стійкість злочинної організації забезпечена постійним складом її учасників, стабільністю та безпекою її функціонування, міцними внутрішніми зв`язками між учасниками організації, тривалістю діяльності злочинної організації (понад 7 місяців), чітким визначенням ролі кожного з її учасників.
Ієрархічність вказаної злочинної організації була забезпечена наявністю відповідної системно-структурної побудови об`єднання, яка включала в себе наявність загального керівництва керівника ОСОБА_9 , якому як лідеру безпосередньо підпорядковувались ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , чітко визначену підпорядкованість рядових членів об`єднання його керівникам та організаторам відповідно до структурної ланки, у тому числі керівнику нижчої ланки на місці, вертикальними зв'язками між вищими та нижчими структурами об`єднання, загальновизнаними правилами поведінки і забезпеченням їх дотримання.
Так, ОСОБА_9 як керівник, на виконання єдиного злочинного плану злочинної організації, за узгодженням із співорганізаторами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , маючи умисел на зайняття гральним бізнесом, з метою отримання незаконних прибутків від здійснення забороненої господарської діяльності, у серпні 2018 року, здійснювали пошук нежитлових приміщень, придатних для відкриття та облаштування гральних закладів. Після того, у вересні та жовтні 2018 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , діючи узгоджено із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знайшли та отримали в оренду нежитлові приміщення, розташовані за наступними адресами: у АДРЕСА_2 ; у АДРЕСА_3 ; у АДРЕСА_4 ; у АДРЕСА_5 , а також у АДРЕСА_6 та у АДРЕСА_7 . Разом із тим, у жовтні та листопаді 2018 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , діючи узгоджено із ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , знайшли та отримали в оренду нежитлові приміщення, розташовані за адресами: АДРЕСА_8 ; та в АДРЕСА_9 . Разом із тим, у жовтні та листопаді 2018 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , діючи узгоджено із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , знайшли та отримали в оренду нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_10 , та у АДРЕСА_11 .
В подальшому, ОСОБА_5 з метою реалізації злочинного наміру, діючи спільно з іншими учасниками злочинної організації, на виконання злочинного плану разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , організували у орендованих ними приміщенні за адресою: АДРЕСА_8 , підпільний гральний заклад, де надавалися послуги з азартних ігор, у якому на початку жовтня 2018 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, облаштували три місця для відвідувачів гравців із встановленими моніторами та системними блоками, на твердих магнітних носіях яких було інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення, що надає доступ до інтернет-казино та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, які оновлювалися з віддаленого серверу аплікацій інтернет-казино, а також один персональний комп`ютер із відповідним програмним забезпеченням, за допомогою якого адміністратором-касиром грального закладу здійснювалося керування доступу до гри у азартні ігри на вказаних трьох облаштованих місця для відвідувачів, з метою надання послуг доступу до азартних ігор онлайн, при цьому встановили цілодобове функціонування грального закладу у відкритому режимі роботи, розподілили зміни між адміністраторами-касирами гральних закладів.
Зокрема, 26 березня 2019 року у вказаному гральному закладі за адресою: АДРЕСА_8 , встановлено факт надання послуг з азартної гри відвідувачу ОСОБА_13 , який оплативши адміністратору закладу грошові кошти отримав можливість здійснення ставок на комп`ютерному обладнанні в системі онлайн-казино.
Крім того, ОСОБА_5 з метою реалізації злочинного наміру, діючи спільно з іншими учасниками злочинної організації, на виконання злочинного плану разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , організували у орендованих ними приміщенні за адресою: АДРЕСА_9 , підпільний гральний заклад, де надавалися послуги з азартних ігор, у якому на початку жовтня 2018 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, облаштували дев`ять місць для відвідувачів гравців із встановленими моніторами та системними блоками, на твердих магнітних носіях яких було інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення, що надає доступ до інтернет-казино та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, які оновлювалися з віддаленого серверу аплікацій інтернет-казино, а також один персональний комп`ютер із відповідним програмним забезпеченням, за допомогою якого адміністратором-касиром грального закладу здійснювалося керування доступу до гри у азартні ігри на вказаних трьох облаштованих місця для відвідувачів, з метою надання послуг доступу до азартних ігор онлайн, при цьому встановили цілодобове функціонування грального закладу у відкритому режимі роботи, розподілили зміни між адміністраторами-касирами гральних закладів.
Зокрема, 25 лютого 2019 та 01 березня 2019 року у вказаному гральному закладі за адресою: АДРЕСА_9 , встановлено факти надання послуг з азартної гри відвідувачу ОСОБА_13 , який оплативши адміністратору закладу грошові кошти отримав можливість здійснення ставок на комп'ютерному обладнанні в системі онлайн-казино.
14.04.2019 було припинено незаконну діяльність вищевказаних підпільних закладів та в ході проведення працівниками поліції обшуків, техніку за допомогою якої надавалися послуги у сфері грального бізнесу було вилучено.
Такими своїми умисними діями, у сукупності, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.255 КК України, а саме створення злочинної організації з метою вчинення особливо тяжких злочинів та керівництво злочинною організацією, участь у ній та у особливо тяжких злочинах, вчинюваних злочинною організацією у сфері незаконного зайняття гральним бізнесом, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 28-ч.1 ст.203-2 КК України, а саме зайняття гральним бізнесом, вчинений злочинною організацією.
Слідчий у клопотанні зазначає, що вина ОСОБА_5 та інших у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28 ч.1 ст.203-2 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема рапортом старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області від 11.05.2018; рапортом оперативного підрозділу УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НПУ від 05.11.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 03.05.2019, протоколом обшуку від 14.04.2019 за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 в АДРЕСА_12 ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_15 від 20.06.2019, на якому зафіксовані відомості про діяльність групи на чолі з ОСОБА_9 у сфері зайняття гральним бізнесом; протоколами проведених обшуків за місцем розташування підпільних гральних закладів від 14.04.2019, а саме за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; в АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_10 ; АДРЕСА_11 , за результатами яких встановлено облаштування у цих приміщеннях незаконних гральних закладів, висновками комп'ютерно-технічних експертиз Львівського НДІСЕ за №№ 2441/2497/2498 від 05.06.2019, 2440 від 03.06.2019, 2446 від 03.06.2019, 2442 від 28.05.2019, 2444/2499 від 23.05.2019, 2447/2502 від 28.05.2019, 2448 від 24.05.2019, 2445/2500/2501 від 04.06.2019, 2449/2503/2504/2505 від 05.06.2019, проведених щодо комп`ютерної техніки вилученої у ході обшуків за місцем проживання ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , інших співучасників, за місцем розташування підпільних гральних закладів за вказаними адресами, за результатами яких на твердих магнітних носіях комп`ютерів було виявлено інстальоване спеціалізоване програмне забезпечення, що надає доступ до інтернет-казино та програмні модулі спеціалізованого програмного забезпечення симуляторів ігрових автоматів, протоколами про результати проведення негласних слідчих розшукових дій у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, протоколами контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, іншими зібраними доказами у їх сукупності.
28.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28-ч.1 ст.203-2 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами.
Відповідно, є також необхідність у обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу як виду заходу забезпечення кримінального провадження.
У клопотанні слідчий зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам : переховуватися від органів досудового розслідування та суду , зважаючи на те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкі злочини, передбачені ч.1 ст.255, ч.4 ст.28-ч.1 ст.203-2 КК України, за попередньою змовою групою осіб та у складі злочинної організації; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, які можуть дати показання щодо протиправної його діяльності у складі злочинної організації, яка була спрямована на здійснення діяльності у сфері незаконного зайняття гральним бізнесом, та із більшою частиною яких він та інші учасники злочинної організації особисто знайомі; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Тому на думку слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам , слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні. Прокурор в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях захисника щодо клопотання. Надав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях захисника щодо клопотання. Вважає клопотання необгрунтованим, а визначений в ньому запобіжний захід недоцільним. Зокрема вказав на необгрунтованість підозри , що виключає можливість обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 . Вказує на те, що підозра ОСОБА_5 висунута на припущеннях, оскільки в матеріалах досудового розслідування відсутні будь які фактичні дані , що прямо або опосередковано вказують на наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення. Захисник вказав на недоведеність прокурором наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Доводи прокурора та слідчого, щодо наявності ризиків вважає їх припущеннями. Просив врахувати дані про особу ОСОБА_5 , який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_16 , одружений, має постійне місце проживання, займається веленням особистого підсобного господарства, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.
Заслухавши думку слідчого та прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, з метою уникнення від покарання шляхом впливу на свідків у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванні даного кримінального провадження іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно п. 3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Витягом з кримінального провадження № 0000171, сформованого станом на 02.12.2019 року, підтверджено, що органом досудового розслідування ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28-ч.1 ст.203-2 КК України.
28.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28-ч.1 ст.203-2 КК України.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28- ч.1 ст.203-2 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінальних правопорушень за викладених в клопотанні обставин. Дані кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років.
Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, копія якого 28 листопада 2019 року, йому вручена.
Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28-ч.1 ст.203-2 КК України.
Слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Слідчий суддя, звертає увагу сторони захисту на те, що питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28-ч.1 ст.203-2 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує також тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст. 28-ч.1 ст.203-2 КК України та, що в поєднанні з наявними у суді даними про його особу, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_16 , одружений, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.
Слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушив умови раніше застосованого до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі, раніше ухилявся від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Слідчим та прокурором не надано доказів, що підозрюваний переховувався від досудового слідства.
Вважаючи наявними дані ризики, прокурор виходить виключно із тяжкості покарань, що загрожують ОСОБА_16 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється.
Разом з тим, одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Додані до клопотання докази підтверджують високий рівень існування ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків, які ще не допитані в кримінальному провадженні.
Разом із тим, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність слідчим та прокурором ризиків можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/ або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки додані до клопотання матеріали не містять доказів, які б давали достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 має на меті переховуватися від органу досудового розслідування та/ або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до виснову про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , належним чином не вмотивоване, а викладені в ньому доводи, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде виправданим. Окрім того, слідчим та прокурором не наведено доводів про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів, ніж той, про який клопочуть слідчий та прокурор, для запобігання встановленому слідчим суддею ризику.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчий суддя зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та їх тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, він не виконуватиме покладені на нього процесуальні обовязки
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні даних злочинів за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
За таких обставин прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За таких обставин, слідчий суддя , врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, такі висновки ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах. При цьому, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, суд вважає, що відносно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю.
Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 183, 186, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області старший радник юстиції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28-ч.1 ст.203-2 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобу електронного контролю, заборонивши ОСОБА_5 , покидати місце проживання ( АДРЕСА_1 ) на строк 60 діб.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не залишати місце постійного фактичного проживання: АДРЕСА_1 .
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити прокурору ОСОБА_8 .
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Строк дії ухвали два місяці.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено і проголошено 09.12.2019 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1