Справа № 357/1698/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у судовій справі з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючий фізичною особою - підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:
постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 р., затверджено Положення «Про дозвільну систему» (далі Положення) та у відповідності до п.1 якого, дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.
У відповідності до п.2 Положення, до предметів, на які поширюється дозвільна система, серед інших належить вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, а також пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони.
Згідно з п.4 Положення право на володіння вогнепальною зброєю посадовими особами та громадянами і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України.
П. 9 Положення визначено, що видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання вогнепальної зброї (нарізної воєнних зразків, несучасної стрілецької, спортивної, навчальної, охолощеної, мисливської нарізної і гладкоствольної), бойових припасів до неї, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, здійснюється у порядку, визначеному МВС. 02 грудня 2017 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно та в супереч вищезазначеного Положення та Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 року, без передбаченого законом дозволу, на асфальтному покритті, поблизу сміттєвих баків, що на розі будинку АДРЕСА_3 , побачив та підняв - незаконно придбав 14 патронів калібру 7,62х54R мм, що є боєприпасами.
Того ж дня ОСОБА_4 14 патронів калібру 7,62x54R мм приніс до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав, не маючи на те передбаченого законом дозволу.
03 грудня 2017 року о 06 годині 46 хвилин у приміщені квартири АДРЕСА_4 в кімнаті №5 працівниками Білоцерківського ВП ТУ НП в Київській області під час обшуку, що проводився на підставі ухвали слідчого судді, виявлено та вилучено 14 патронів калібру 7,62x54R мм, які є боєприпасами.
Між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 09 грудня 2019 року укладена угода про визнання винуватості, яка подана суду 20.02.2020 року. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Крім того ОСОБА_4 зобов`язується сприяти органам досудового розслідування у встановленні особи (осіб), що 02.12.2017 року залишили поблизу будинку №129 по бульвару Олександрійський в м. Білій Церкві, Київської області 14 патронів калібру 7,62х54R, що є боєприпасами.
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до умисного тяжкого злочину, яким шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 53КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд визнає зазначені в угоді, як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочину відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України:
-щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину у його вчиненні усвідомив свою помилку, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
-Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України:
-перебування на утриманні батьків, що є особами похилого віку.
-активна корисносуспільна життєва позицію, що полягає у наданні волонтерської та благодійної допомоги особам, що постраждали та брали участь в ході проведення антитерористичної операції на сході України є членом благодійного фонду «Фастім Мир», ГО «Товариство сприяння обороні України», ГО благодійного спрямування «Другий фронт».
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд, враховуючи усі обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, погоджується з умовами угоди та вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст. 263 КК України, а саме штрафу в розмірі, узгодженому в угоді.
Матеріальну та моральну шкоду злочином не завдано.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 26, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 09 грудня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 з винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене в угоді покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Запобіжний захід не застосовано.

Процесуальні витрати в сумі 790 (сімсот дев`яносто) грн. 96 коп. стягнути з обвинуваченого на користь держави

Речові докази по справі: боєприпаси в кількості 14 штук калібру 7,62х54R, які відповідно до квитанції №1219/12-2017 зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1