1Справа № 335/3804/17 1-кп/335/42/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про визнання очевидно недопустимими доказів та припинення їх подальшого дослідження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження копій матеріалів скарг потерпілих до органів прокуратури та копії розписки потерпілого.

В судовому засіданні за клопотанням потерпілих було оголошено перерву для надання часу і можливості ознайомитись з вказаними матеріалами.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 заявлено клопотання про визнання очевидно недопустимими вказаних матеріалів.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки воно є необґрунтованим, оскільки надання матеріалів суду є правом органу досудового розслідування відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали думку адвоката.

Потерпілий ОСОБА_10 покладався на розсуд суду.

Заслухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши зміст висновку експерта, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При цьому, слід зазначити, що положеннями КПК України не передбачено можливості визнання недопустимими джерел доказів.

Так, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).

За нормою статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Надані прокурором матеріали в судом не досліджувалися, а тому визначитись про їх допустимість до цього часу не вбачається можливим та передчасним.

В цей же час, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення вправі збирати докази шляхом витребування копій документів від органів влади, підприємств, організацій тощо.

Проте, суд зазначає, що захисник не позбавлений права посилатися на зазначені ним у клопотанні обставини у судових дебатах як на передбачену статтею 86 КПК України підставу недопустимості доказів, які містяться у копії акту ревізії. Оцінку цим доводам захисника буде надано судом при ухваленні вироку у даному кримінальному провадженні відповідно до вимог частини першої статті 89 КПК України.

З урахуванням викладеного, клопотання захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 84, 85, 86, 89, 93, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Клопотання, в частині визнання очевидно недопустимими доказів матеріалів відкритих прокурором стороні захисту в судовому засіданні 18.12.2019 року, визнати передчасним, оскільки вони судом ще не досліджувались.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15 травня 2020 року.

Повний текст ухвали оголошено 20 травня 2020 року о 9:15 год.

Суддя ОСОБА_1