Дата документу 05.05.2020 Справа № 554/1870/20
Провадження №1-кс/554/3129/2020

УХВАЛА
Іменем України

05 травня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просила скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, від 12.12.2019 року; зобов`язати слідчого ОСОБА_4 визнати її потерпілою по кримінальному провадженню №0000741.

В обґрунтування скарги заявник вказала, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000741 від 18.11.2019 року за ч.1 ст.367 КК України.

ОСОБА_3 на ім`я слідчого звернулась із заявою про визнання її потерпілою та допит її в якості потерпілої. В порушення норм КПК України слідчий відмовив у визнанні заявника потерпілою. Постанову слідчого заявник вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ст.55 КПК України чітко передбачає підстави для визнання потерпілим в даному кримінальному провадженні.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду скарги. В своїй скарзі ОСОБА_3 просила про розгляд скарги у її відсутність.
Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд скарги у її відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.
Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого слідчим кримінального провадження №0000741 від 18.11.2019 року за ч.1 ст.367 КК України, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000741 від 18.11.2019 року за ч.1 ст.367 КК України за заявою ОСОБА_3 щодо можливих порушень вимог законодавства, зокрема при зберіганні речових доказів, співробітниками правоохоронних органів.
Згідно матеріалів справи, Київським районним судом м.Харкова розглядається обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 за ч.ч.1,2 ст.125, ч.1 ст.115 КК України. Разом з тим, як вбачається зі звернення ОСОБА_3 , під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено місце перебування речового доказу ножа, який має значення для прийняття остаточного рішення судом.

10.12.2019 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, надійшла заява ОСОБА_3 про визнання її потерпілою та допит в якості потерпілої в рамках вказаногокримінального провадження.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 12.12.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо визнання її потерпілою та допиту в якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000741 від 18.11.2019 року за ч.1 ст.367 КК України (а.с.2-3 постанова).

Відмова мотивована тим, що на даному етапі проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілою та допиту її в якості потерпілої.
Дослідивши постанову про відмову у задоволенні клопотання від 12.12.2019 року, суд встановив, що слідчим зроблено посилання на відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілою, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди.
Фактично зміст вказаної постанови містить лише посилання на норму ст.55 КПК України, натомість, правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілим, оскаржувана постанова не містить.
Суд вважає, що висновок слідчого щодо відмови у визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і не відповідає вимогам ст.ст. 55, 110 КПК України.
Таким чином, вимоги про скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованими.
Слід також зазначити, що питання пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведення слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває справа, та який, у відповідності до ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Таким чином, слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого, прокурора проводити ті чи інші слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні. Тому, вимоги заявника про зобов`язання слідчого ОСОБА_4 визнати її потерпілою по кримінальному провадженню №0000741, не підлягають вирішенню слідчим суддею.

З огляду на вищезазначену норму, а також вимоги ст.307 КПК України, скарга ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, підлягає частковому задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 55, 303-307, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,- задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 12.12.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000741 від 18.11.2019 року за ч.1 ст.367 КК України.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1