Справа №295/5824/20
УХВАЛА
Іменем України

27.05.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
володільця майна ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене слідчим СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №000979 від 02.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та додані до нього матеріали, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернулась з клопотанням, в якому просить накласти арешт на годинник з маркуванням RVEDY-RYONE, каблучку з металу жовтого кольору, які вилучені до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, що розташований за адресою: м. Житомир,вул. Лесі Українки,17.
У клопотанні вказано, що в ході досудового розслідування було встановлено, що з 08:00 год., по 08:05 год., 02.03.2020 року невідома особа перебуваючи поблизу супермаркету фуршет що за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 9-А незаконно заволоділа транспортним засобом марки «Хюндай» моделі «Сантафе» номерний знак " НОМЕР_1 ", чим завдала збитку на суму 120 000 гривень.
06.03.2020 року надійшов рапорт оперуповноваженого Житомирського ВП щодо того, що невідомі особи намагаються перепродати автомобіль марки"Хюндай Сантафе", в кузові чорного кольору, іноземної реєстрації, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким незаконно заволоділи невідомі особи.
В подальшому, під час проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні №0001095 встановлено, що в період часу з 03 год. 00 хв. по 09 год. 20 хв. 16.05.2020 року невідомі особи, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи неподалік буд. 16 по вул. Металургів в м. Запоріжжі, незаконно заволоділи транспортним засобом марки «BMW» моделі «Х6» в кузові чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину Нігерії, який має посвідку на постійне місце проживання на території України, чим спричинили майнової шкоди останньому на суму, що встановлюється.
Досудовим розслідуванням було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_3 , а також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
16.05.2020 громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку ст. 208 КПК було затримано за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, під час якого до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області були вилучені наступні речі, а саме: годинник з маркуванням RVEDY-RYONE, каблучка з металу жовтого кольору.
В обгрунтування клопотання вказано, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, як доказів відомостей, що містяться в даних речах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього майна, тому у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно з метою недопущення їх відчуження, розпорядження та користування. У разі повернення вилучених речей, у законному володінні якої вони перебувають, може призвести до знищення слідів злочину, що були на ньому залишені, що в подальшому може вплинути на хід досудового розслідування.

В судове засідання слідчий не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Володілець вилученого майна ОСОБА_9 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо накладення арешту , вважають клопотання не обгрунтованим та не мотивованим.
Заслухавши учасників судового засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є видом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено заборону застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Встановлено, що в провадженні Житомирського районного відділення поліції перебуває кримінальне провадження №000979 від 02.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Слідчий вказує, що вилучені речі годинник з маркуванням RVEDY-RYONE, каблучка з металу жовтого кольору є речовими доказами у кримінальному провадженні та на підтвердження цього додає відповідну постанову.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Окрім постанови до клопотання долучено протокол затримання ОСОБА_3 , рапорт від 16.05.2020 року та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Співставивши викладене та враховуючи, що вилучене майно не є предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, слідчим не долучено, звідси залишається недоведеним яким чином майно ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 98 КПК України та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Отже, слідчий та прокурор повинні обґрунтувати та довести в судовому засіданні ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу та мету для накладення арешту проте, останні в судове засідання не з`явились.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що наведені слідчим підстави для накладення арешту є необґрунтованими та необхідність накладення арешту на вилучене майно у вказаному кримінальному провадженні слідчим та прокурором не доведена, а тому подане клопотання до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 про арешт майна вилучено під час обшуку ОСОБА_3 , проведеного 16.05.2020 року у кримінальному провадженні №000979 від 02.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України відмовити.
Копію ухвали не пізніше наступного дня після її оголошення направити слідчому СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 та прокурору Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_11 .
Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1