Справа № 372/1889/18
Провадження № 1-кп-23/20
В И Р О К
іменем України

15 травня 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 03.05.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, при наступних обставинах.

03 травня 2018 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_10 знаходячись на зупинці громадського транспорту «Школа», розташованій по вул. Київській в місті Обухові Київської області, під час конфлікту, який виник між громадянами та журналістами ГО «Стоп корупції», грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, перебуваючи в громадському місці в присутності сторонніх осіб та пересічних громадян, демонструючи свою зверхність перед іншими та неповагу до існуючих правил і норм поведінки, зі своєї сумки, яку тримав у руці, дістав пістолет, після чого, тримаючи його в правій руці, привів його у готовність та безпричинно здійснив з нього постріл в гору, при цьому погрожуючи оточуючим його застосуванням, тим самим грубо порушивши загальновстановлені правила і норми поведінки.

Відповідно до висновку судової балістичної експертизи № 8-5/543 від 22.05.2018, вилучений у ОСОБА_10 предмет, є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом «Форт-17», № НОМЕР_1 , калібру 9х18 (9 mmMakarov), придатний для стрільби.

Дії ОСОБА_10 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України як у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

За результатами судового розгляду суд визнає вказане обвинувачення недоведеним і вважає, що відносно ОСОБА_10 слід ухвалити виправдувальний вирок з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення.

Мотиви, з яких суд відкидає докази, на яких ґрунтувалось обвинувачення, наступні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину не визнав та показав, що 03.05.2018 він приїхав в місто Обухів щоб зустрітись з товаришем та спільної поїздки на святкування заснування добровольчого батальйону. З собою він взяв нагородну зброю пістолет та набої для нього, щоб постріляти в тирі на святкуванні. Приїхав він на зупинку громадського транспорту. Проте, товариш не міг зустрітись, тому обвинувачений приблизно в обід, сів в маршрутний автобус, щоб повернутись в місто Київ та чекаючи поки автобус відправиться, вийшов на зупинку. На зупинці він став свідком конфлікту, в якому група осіб спортивної статури почала нападати на осіб які були одягнути в футболки логотипом «Стоп корупція», били їх ображали та забирали їхнє майно (відеокамери). Нікого з учасників конфлікту обвинувачений не знав. Серед осіб на яких здійснювався напад була жінка, обвинувачений вважав, що є загроза життю осіб на яких здійснюється напад, вони тільки захищались, тому він вирішив зупинити правопорушення та підійшов до місця де відбувався конфлікт та повідомив, що потрібно викликати поліцію, проте невідомі особи відповіли йому щоб він не втручався та пригрозили застосувати до нього насильство, в цей час він стояв від місця бійки на відстані 3-4 метрів. Обвинувачений наполягав на припиненню конфлікту, і агресивно налаштовані особи у кількості 5 осіб, що здійснювали напад почали його оточувати з різних сторін та смикати за одежу та сумку, що висіла у нього на плечі де знаходилась нагородна зброя та набої до неї. Обвинувачений попередив, що при ньому знаходиться зброя та вимагав припинити напад на нього. Проте, тиск на нього та на напад на осіб і бійка продовжувалась, і обвинувачений зрозумів, що є ризик викрадення з сумки зброї. Тому, він витягнув пістолет із сумки, взяв його в праву руку та знову почав вимагати виклику поліції з метою припинити тиск на нього та бійку. Жодної реакції зі сторони нападників не було і в зв`язку з цим, з метою припинити напад на осіб, фізичне насильство відносно них та на обвинуваченого, після декількох попереджень про можливість застосування зброї, він підняв зброї дулом вверх та здійснив один постріл в гору. Після цього бійка та напад на осіб припинився, вся увага нападників перейшла на обвинуваченого. Після здійсненого пострілу, обвинувачений тримав зброю правою рукою вверх та вимагав викликати поліції, проте особи, які здійснювали напад оточили його з усіх сторін та почали кричати на нього та вести себе агресивно і вимагати, щоб він положив пістолет на землю. Обвинувачений відмовився виконувати такі вимоги, повідомив, що він учасник АТО, та вимагав не здійснювати на нього тиск та припинити напад на осіб. Через декілька хвилин хтось крикнув, що приїхала поліція, обвинувачений поставив пістолет на запобіжників і заховав в сумку, яка висіла у нього на плечі поперек тіла, витягнув посвідчення учасника АТО підняв руки та чека працівників поліції. Коли до нього підбігли працівники поліції, які не були одягнуті у формений одяг, наставили на нього зброю та почали кричати на нього. Обвинувачений зазначає, що з його боку загрози не було, проте працівник поліції підняв зброю вверх та здійснив один вистріл з автомату. Після чого обвинувачений положив сумку із зброєю на землю і його одразу кинули на землю, одягнули кайданки та повезли у відділ поліції. Конфлікту з водієм автобуса чи іншими особами у нього не було. На зупинці було багато людей. Весь конфлікт тривав десь 15 хвилин. Бійку крім нього ніхто не намагався зупинити. Вказує, що мотивом пострілу був захист осіб на яких здійснювався напад, обвинувачений є учасником АТО, знає та вміє поводитись зі зброєю, розуміє її небезпеку працював в охороні, має активну життєву позицію, і тому не міг стояти осторонь коли здійснювався напад на людей, в зв`язку з цим був вимушений втрутитись, вказує, що його дії були самозахистом.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При оцінці доказів суд також враховує положення ч.3 ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сторона обвинувачення посилається на те, що вина ОСОБА_10 підтверджується показами свідків а також письмовими та речовими доказами кримінального провадження.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що працює в Обухівському відділі поліції, 03.05.2018 перебував на службі, приблизно о 13-00 год. їхав на власному автомобілі на роботу, проїжджаючи повз зупинку громадського транспорту «Школа» побачив автомобіль поліції, проїхавши далі почув звук пострілу, тому розвернувся та поїхав назад до зупинку. Під`їхавши до зупинки побачив працівників поліції та невідомого чоловіка, якого просили покласти сумку на землю в якій було видно предмет схожий на пістолет. Чоловік відмовлявся класти сумку, проте через деякий час, 2-3 хв. поклав сумку на землю, працівники поліції підбігли до нього застосували кайданки та заломили руки. Його повідомляли, що це працівники поліції, вказаний чоловік був в емоційному стані, свідок пострілів не бачив, були особи з відеокамерами. Бійки коли свідок підійшов на зупинку не було. В подальшому на зупинці була виявлена гільза.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що працює в Обухівському відділі поліції, 03.05.2018 приблизно в обід, надійшов виклик про конфлікт зі стрільбою зупинці громадського транспорту «Школа». На зупинці знаходилось приблизно 20 осіб. Приїхавши туди, особи їм показали на ОСОБА_13 , та повідомили, що він стріляв та погрожував зброєю. В цей час у ОСОБА_13 в руках зброї не було, вона знаходилась в сумці, працівники поліції вимагали, щоб ОСОБА_13 поклав сумку зі зброєю на землю, обвинувачений був у збудженому стані, він спочатку відмовлявся, проте потім поклав сумку зі зброєю на землю та був затриманий. В сумці знаходився пістолет. Пострілу Павлова та бійку свідок не бачив.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що в травні 2018 року працював в Обухівській міській варті. Близько 13-00 год., повертався з обіду та на зупинці «Школа» побачив велике скупчення людей, підійшовши туди побачив чоловіка, який тримав в руках предмет схожий на пістолет піднятий дулом вгору. Люди, які були поблизу нього вмовляли опустити зброю. Свідок пред`явив посвідчення, на що йому запропонували викликати поліцію. Через деякий час під`їхала поліція та почала спілкуватись з обвинуваченим і він через деякий час поклав сумку з пістолетом на землю та був затриманий. На зупинці було не менше 15 людей. Свідок був у форменому одязі. Обвинувачений був у спокійному стані, всі його просили покласти пістолет. Пострілу ОСОБА_13 та бійку свідок не бачив.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що в травні 2018 року приїхав разом з журналістами «Стоп корупції» знімати сюжет про автоперевезення в місті Обухові. Під`їхавши на зупинку щоб опитати водіїв і людей. З їх автомобіля вийшло два журналісти та оператор з камерою. Їх одразу оточила група невідомих осіб спортивної статури, які вели себе агресивно та спровокували бійку. На свідка напали 4 особи та почали бити, крім того інші особи били його колег. Через деякий час почув постріл, свідка перестали бити та він побачив обвинуваченого, який тримав в одній руці пістолет а в іншій якесь посвідчення. Люди, які били свідка сфокусували увагу на ОСОБА_13 , почали на нього кричати та психологічно тиснути, вели себе агресивно. Через деякий час приїхала поліція та вимагала, щоб ОСОБА_13 склав зброю. На зупинці було приблизно 30 осіб. Нікого з осіб які здійснили напад на нього він не знав, також не знав ОСОБА_13 , він з ними не приїжджав. Був один або два постріли. Хто здійснив постріл свідок не бачив. Пістолет був тільки у ОСОБА_13 . Пам`ятає, що коли його били обвинувачений говорив, щоб перестали бити. Зазначає, що обвинувачений мав на меті припинити бійку. Напад на них відбувся одразу. Журналісти були одягнуті у формені футболки, мали при собі відеокамери та мікрофони. Після пострілу бійка зупинилась. Свідок хотів підійти до поліції, проте його не пропустили.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що в травні 2018 року в рамках журналістського розслідування як журналіст «Стоп корупції» приїхав знімати сюжет про автоперевезення в місті Обухові. Під`їхавши на зупинку, приблизно в обід, щоб опитати водіїв і людей. З їх автомобіля вийшли журналісти та оператор з камерою, були одягнуті у фірмені футболки, та висіли бейджики з посвідченнями журналістів, їх одразу оточила група невідомих осіб у кількості 15 осіб, які вели себе агресивно та спровокували бійку, не пускали до автобусів, побили відеокамеру, почали наносити удари. Через деякий час почув постріл, особи перестали бити журналістів перевели свою увагу на ОСОБА_13 , який стояв та вимагав, щоб бійка припиналась, перед пострілом він також кричав, щоб перестали бити людей. Через деякий час приїхала поліція та вимагала, щоб ОСОБА_13 склав зброю, в той час у нього в руках зброї не було, він показував посвідчення, що має право носити зброю. На зупинці було приблизно 30 осіб. Нікого з осіб які здійснили напад на нього він не знав, також не знав ОСОБА_13 , він з ними не приїжджав. Після пострілу бійка зупинилась. Свідку нанесли приблизно два удари.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що працює в «Укртрансбезці». В 2018 році до них надійшла скарга щодо порушення правил перевозки пасажирів в м. Обухів. Приїхали в Обухів, з громадськими активістами. Вийшов з автомобіля, одразу розпочався конфлікт та бійка, на активістів напала група молодих людей. Тому свідок одразу поїхав звідти.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що працює в магазині комп`ютерної техніки, що розташований на зупинці «Школа» в м. Обухів. В травні 2018 році, перебуваючи на робочому місці, побачив на зупинці скупчення людей, відбувався якийсь конфлікт. Пішов за товаром, повернувся через 15 хв. Конфлікт тривав. Вистрілу не чув, ОСОБА_13 не бачив.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що 03.05.2018 він знаходився на зупинці «Школа» в м. Обухів. Там відбувався конфлікт, була суперечка та штовханина, журналістів просили не проводити зйомку громадян. Під час вистрілу, який здійснив ОСОБА_10 він знаходився поблизу обвинуваченого. Після цього викликали поліцію. Чи була бійка, свідок не пам`ятає. Одразу після пострілу, всі звернули увагу на ОСОБА_10 , просили його опустити зброю. Обвинувачений відмовлявся та просив, щоб до нього не підходили, зброю він тримав в руках.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав,що в травні 2018 року, сів на зупинці «Школа» в м. Обухів до автобусу. Почув якісь крики на зупинці, вийшов та побачив, що дві групи людей конфліктують між собою, були журналісти, потім почалась бійка. Після цього, обвинувачений дістав пістолет, підняв його вгору, сказав «внимание», проте на нього ніхто не звернув увагу, і після цього здійснив постріл. Всі особи спортивною статури, які приймали участь у конфлікті, підбігли до ОСОБА_13 , оточили його, та в агресивній формі, почали вимагали щоб він опустив зброю, та здійснювали тиск на нього, намагались забрати пістолет. Там були охоронці. Через деякий час приїхала поліція, здійснила постріл вгору і наставила зброю на обвинуваченого, через деякий час після переговорів, ОСОБА_13 опустив зброю та поклав її на землю, після чого його затримали. Свідок знаходився на вістані 10 метрів від обвинуваченого. На зупинці було багато людей. З обвинуваченим не був знайомий. Після пострілу бійка припинилась.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що працює директором ТОВ «Обухівтранс» 03.05.2018 по відношенню до даного підприємства зі сторони «Стоп корупція» відбулись не доброчесні дії, які мали намір створити конфлікт. На думку свідка обвинувачений повинен був вчинити конфлікт з водієм автобусу щодо безкоштовного перевезення учасників АТО. На місці конфлікту не був.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що працює водієм, в травні 2018 року, він зупинився на зупинці «Школа» в м. Обухів. Побачив там суперечку між двома групами людей, там були журналісти. Бійки не бачив, почув постріл, його здійснив обвинувачений, свідок стояв поблизу нього. Після пострілу, ОСОБА_13 тримав пістолет дулом вгору, люди а потім і поліція говорили, щоб він опустив зброю, через деякий час зброю опустив.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що в травні 2018 року перебував на зупинці «Школа» в м. Обухів. До зупинки під`їхали два автомобіля Укртрансбезпеки. Вийшли невідомі особи та журналісти та почали зводити наклеп, що водії не перевозять безкоштовно учасників АТО. Через це почалась бійка. Через деякий час побачив ОСОБА_13 зі зброєю, пістолетом він розмахував в різні сторони. Потім підняв його дулом вгору та почав говорити, що нападають на його знайомих. Чи здійснював він постріл не пам`ятає. Потім приїхала поліція, працівник поліції здійснив постріл та забрали у ОСОБА_13 зброю. На зупинці було багато людей. На думку свідка ОСОБА_13 та особи, які приїхали були між собою знайомі. Говорив особисто ОСОБА_13 , щоб він опустив зброю. Свідок притягувався до кримінальної відповідальності за перешкоджання роботи журналістів. Після пострілу всю увагу була направлена на ОСОБА_13 .

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що в травні 2018 року перебував на зупинці «Школа» в м. Обухів. Приблизно в обід 03.05.2018 на зупинці відбулась сутичка, під`їхали два автомобілі Укртрансбезпеки з порушенням ПДР. З них вийшли журналісти та інші особи, які спровокували конфлікт. Потім відбувся постріл, єдина особа, яка на зупинці тримала зброю в руках в той час був обвинувачений, пістолет він тримав дулом вверх, він був у збудженому стані, кричав, щоб від нього відійшли, свідок вважає, що була небезпека для людей. Через деякий час приїхала поліція. ОСОБА_13 зброю опустив не відразу. Свідок не приймав участь у конфлікті. Після пострілу конфлікт припинився, вся увага перейшла на ОСОБА_13 . Весь конфлікт та постріл тривав приблизно 3 хв.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що 03.05.2019 він приїхав на зупинку «Школа» в м. Обухів, на зупинку під`їхали два автомобілі Укртрансбезпеки з порушенням ПДР, звідти вийшли журналісти, люди, які були на зупинці говорили їм зауваження за порушення ПДР. Почалась штовханина, потім почув звук вистрілу, побачив ОСОБА_13 , який стояв на зупинці з пістолетом в руках, який був піднятий вгору, обвинувачений щось говорив, був в емоційному стані. Після пострілу, частина людей, що приймали участь у конфлікті переключила увагу на ОСОБА_13 . Потім приїхала поліція, на першу вимогу ОСОБА_13 зброю не опустив, після пострілу поліції, він поклав зброю на землю.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що весною 2018 року перебував поблизу зупинки «Школа» в м. Обухів. Особисто конфлікту не бачив, пострілу не чув.

Допитаний судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що весною 2018 року він працював оператором в «Стоп корупція». В цей час вони отримали редакційне завдання, щодо проїзду учасників АТО в громадському транспорті, поїхали в м. Обухів. З ним була журналістка і громадські діячі. Приїхали на зупинку «Школа», вийшли з автомобіля та на них одразу напала група агресивно налаштованих осіб, почали бити та забирати камеру. Потім прозвучав постріл, побачив обвинуваченого з пістолетом в руках, свідок перебував поблизу Павлова, зброя була направлена вгору. Бійка після цього припинилась. Приїхала поліція та затримали обвинуваченого. Свідок поїхав поліцію також писати заяву про злочин. На зупинці було багато людей. З обвинуваченим не був знайомий.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими та речовими доказами, які надані стороною обвинувачення:

- витягом з ЄРДР, яким підтверджується внесення відомостей про злочин за ч.4 ст.296 від 03.05.2018., особі, якій повідомлено про підозру ОСОБА_10 (т.1 а.с.78);

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.05.2018 від ОСОБА_16 (т.1 а.с.84);

- протоколом огляду місця події від 03.05.2018 в м. Обухів по вул. Київська 144/5, зупинка громадського транспорту, де виявлено металеву гільзу жовтого кольору (т.1 а.с.86-87);

- протоколом затримання особи, ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину від 03.05.2018 (т.1. а.с.88-91);

- висновком експерта від 22.05.2018 №8-5/543, відповідно до якого наданий пістолет, є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю. Наданий пістолет є самозарядним пістолетом «Форд-17» № НОМЕР_1 , калібру 9х18. Пістолет приданий до стрільби. Надані для дослідження 44 патрони належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є пістолетними патронами калібру 9х18 мм, що споряджені кулями «FMJ» зі свинцевим осердям. Дані патрони можуть бути використані для стрільби з наданого на дослідження пістолету «Форд-17». Надана на дослідження гільза могла бути стріляна з наданого на дослідження пістолету «Форд-17» № НОМЕР_1 , так як надана гільза і наданий на дослідження пістолет одного калібру. (т.1 а.с.99-106);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.05.2018 в м. Обухів, зупинка громадського транспорту «Школа» за участю ОСОБА_23 та відтвореним відеозаписом процесуальної дії (т.1 а.с.108-110, 238);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.05.2018 в м. Обухів, зупинка громадського транспорту «Школа» за участю ОСОБА_22 та відтвореним відеозаписом процесуальної дії (т.1 а.с.111-113, 235);

- протоколом огляду носія інформації від 05.06.2018 (т.1 ас.158-162);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.06.2018 в м. Обухів, зупинка громадського транспорту «Школа» за участю ОСОБА_14 та відтвореним відеозаписом процесуальної дії (т.1 а.с.163-166, т.2 а.с.7);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.06.2018 в м. Обухів, зупинка громадського транспорту «Школа» за участю ОСОБА_24 та відтвореним відеозаписом процесуальної дії (т.1 а.с.167-170, т.2 а.с.7);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.06.2018 в м. Обухів, зупинка громадського транспорту «Школа» за участю ОСОБА_12 та відтвореним відеозаписом процесуальної дії (т.1 а.с.171-174, т.2 а.с.7);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.06.2018 в м. Обухів, зупинка громадського транспорту «Школа» за участю ОСОБА_11 та відтвореним відеозаписом процесуальної дії (т.1 а.с.175-178, 229);

- протоколом огляду оптичного носія інформації від 06.06.2018 (т.1 ас.179-185);

- протоколом огляду оптичного носія інформації від 07.06.2018 (т.1 ас.186-198);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2018, відповідно до якого ОСОБА_19 на фотознімку №1 впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка 03.05.2018 знаходячись на зупинці громадського транспорту «Школа» по вул. Київській в м. Обухів, вчиняв хуліганські дії із застосуванням зброї, з якої здійснив постріл (т.1 а.с.199-201);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2018, відповідно до якого ОСОБА_27 на фотознімку №4 впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка 03.05.2018 знаходячись на зупинці громадського транспорту «Школа» по вул. Київській в м. Обухів, вчиняв хуліганські дії із застосуванням зброї, з якої здійснив постріл (т.1 а.с.202-204);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2018 в м. Обухів, зупинка громадського транспорту «Школа» за участю ОСОБА_19 та відтвореним відеозаписом процесуальної дії (т.1 а.с.205-207, 250);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2018 в м. Обухів, зупинка громадського транспорту «Школа» за участю ОСОБА_27 та відтвореним відеозаписом процесуальної дії (т.1 а.с.208-210, 247);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2018 в м. Обухів, зупинка громадського транспорту «Школа» за участю ОСОБА_28 та відтвореним відеозаписом процесуальної дії (т.1 а.с.220-226, 241);

- оглянутим в судовому засіданні оптичного носія інформації наданого ОСОБА_24 (т.1 а.с.230-232);

- оглянутим в судовому засіданні оптичного носія інформації наданого ОСОБА_21 (т.2 а.с.1-3);

- оглянутим в судовому засіданні оптичного носія інформації наданого ОСОБА_14 (т.2 а.с.4-6);

- оглянутими у судовому засіданні речовими доказами, зокрема предмету, ззовні схожого на пістолет, який згідно висновку експерта від 22.05.2018 № 8-5/543, є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом «Форт-17», № НОМЕР_1 , калібру 9х18 (9 mmMakarov), набої та гільзу.

іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Судом також досліджено письмові та речові докази, які були надані стороною захисту на доведення невинуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України:

- протокол огляду двох оптичних носіїв інформації наданого ОСОБА_10 та відтвореними відеозаписами в судовому засіданні (т.1 а.с.214-2);

- ухвалу Обухівського районного суду від 30.10.2018 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.345-1 КК України (т.2 а.с.60-63).

Розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_10 в інкримінованому йому злочину, передбаченим ч.4 ст.296 КК України не доведена.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому, згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Статтею 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання ОСОБА_10 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї, суд бере до уваги такі обставини.

Частина 4 ст. 296 КК України передбачає відповідальність за хуліганські дії,визначені в перших трьох частинах цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Об`єктивна сторона злочину хуліганства є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок; діями, що грубо порушують громадський порядок, закон визнає тільки такі, які спричинили істотну шкоду особистим чи суспільним інтересам і відрізнялись особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Зміст грубості порушення громадського порядку слід визначати з урахуванням характеру хуліганських дій, їх наслідків, місця і тривалості їх вчинення.

Суб`єктивна ж сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. При цьому неповага до суспільства це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною, тобто очевидною, безсумнівною як для винної особи, так і для очевидців його дій.

Відповідно до п.1 Постанови ПВСУ № 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» визначено, що зокрема, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Пункт 5 вказаної Постанови зазначає, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу,

тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін. Пунктом 9 Постанови визначено, що вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК України, слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Суд також враховує правовий висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 04.10.2012 у справі № 5-17кс12, згідно з яким в основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені об`єкти захисту. Висновки про зміст і спрямованість цього діяння роблять із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Наміри вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Судом при дослідженні доказів, перегляді відеофайлів, допиту свідків та обвинуваченого, встановлено, що 03.05.2018 приблизно о 13-00 год., на зупинці громадського транспорту «Школа» в м. Обухів відбувалась бійка між особами (журналістами), які вийшли з припаркованого автомобіля та намагались здійснювати відеозйомку та особами, які перебували на зупинці громадського транспорту.

Також судом взято до уваги, що відповідно до ухвали Обухівського районного суду від 30.10.2018 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.345-1 КК України з передачею на поруки трудового колективу ОСОБА_23 , який 03.05.2018 близько 13:00 год., перебуваючи по вул. Київській в районі зупинки громадського транспорту «Школа» в м. Обухів, маючи умисел, направлений на застосування насильства до журналіста у зв`язка зі здійсненням останнім професійної діяльності, наніс потерпілим тілесні ушкодження.

Таким чином, вбачається, що 03.05.2018 приблизно о 13-00 год., на зупинці громадського транспорту «Школа» в м. Обухів відбувались злочинні дії, а саме напад на журналістів.

ОСОБА_10 , який не приймав безпосередню участь у конфлікті і стояв поблизу бійки, здійснюючи постріл вгору з вогнепальної зброї мав намір саме на зупинення конфлікту, що не спростовано стороною обвинувачення.

Вказані дії ОСОБА_10 не були вчинені з явної та очевидної неповаги до суспільства та зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Крім того, в судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_10 не направляв зброю на осіб, які знаходились на зупинці, голосно повідомляв про причини своїх дій, вимагав припинити бійку та викликати працівників поліції.

Отже, суд приходить до висновку, що інкриміновані дії ОСОБА_10 вчиняв з метою припинення нападу на осіб, а не з хуліганських спонукань. В його діях відсутній мотив, тобто суб`єктивна сторона злочину, що спрямований на грубе порушення громадського порядку та такі ознаки як особлива зухвалість та винятковий цинізм та вважає, що в його діях відсутній склад злочину, що передбачає кримінальну відповідальність за ст.296 КК України. З наданих стороною обвинувачення доказів, суд не вбачає в діях обвинуваченого і складу іншого злочину, та на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто: ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених процесуальним кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 64 КПК України при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (подія злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, помякшують та обтяжують покарання; характер і розмір шкоди, заподіяної злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Суд вважає, що доводи сторони захисту ґрунтуються на належних і допустимих доказах, наявних у матеріалах кримінального провадження, такі доводи залишились неспростованими прокурором під час судового розгляду, поряд із тим, доводи сторони обвинувачення частково спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а в іншій частині ґрунтуються на припущеннях.

Аналіз дій обвинуваченого та фактичних обставин, підтверджених наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, не дає достатніх підстав стверджувати про достовірність доводів обвинувачення щодо тверджень і висновків слідчого, покладених в основу обвинувачення, належних і допустимих доказів вчинення обвинуваченим хуліганських дій суду не надано. За таких обставин, усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину суд тлумачить на його користь.

Суд вважає, що належних і допустимих доказів наявності вини обвинуваченого у вчиненні діянь, які б підлягали кваліфікації за ч.4 ст.296 КК України у межах цього кримінального провадженні не здобуто, обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях, не узгоджується із зібраними по справі належними і допустимими доказами, тому не може покладатись в основу обвинувального вироку.

Наявність у справі інших доказів, зокрема показів свідків у своїй сукупності також не доводять винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.

Сумнівний характер вчинення ОСОБА_10 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумцій факту.

Враховуючи викладене, твердження слідчого у обвинувальному акті не узгоджуються із фактичними обставинами кримінального провадження, не відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом», а обвинувачення ґрунтується на припущеннях та є сумнівним.

Із врахуванням наведених вище мотивів, дотримуючись принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, диспозитивності кримінального судочинства, суд тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого, тому відкидає докази обвинувачення.

Враховуючи викладене вище, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.4 ст.296 КК України та склад такого злочину недоведеними.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійснені правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Суд вважає, що прокурором не виконано приписів ст.ст. 22, 92, 93 КПК України щодо обов`язку доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, збирання доказів, доведення перед судом їх переконливості, тому суд при вирішенні справи враховує загальні засади кримінального провадження щодо змагальності сторін та диспозитивності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи містить це діяння склад кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд вважає, що достатні підстави для ухвалення обвинувального вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_10 відсутні.

Згідно п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За таких обставин, згідно ч.6 ст.284, п.3 ч.1 ст.373 КПК України обвинувачений підлягає виправданню, оскільки під час судового розгляду не доведено, що в його діянні є склад інкримінованого кримінального правопорушення.

Запобіжний захід не відсутній

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню, суд вважає необхідним на підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи в загальному розмірі віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України та виправдати його в зв`язку із недоведеністю наявності в діянні складу кримінального правопорушення.

Речові докази: предмет, ззовні схожий на пістолет, який згідно висновку експерта від 22.05.2018 № 8-5/543, є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом «Форт-17», № НОМЕР_1 , калібру 9х18 (9 mmMakarov), та набої до нього, які передано до кімнати зберігання речових доказів Обухівського ВП повернути ОСОБА_10 12 дисків із відеозаписами залишити при матеріалах справи. Гільзу від патрону знищити.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню у розмірі 715 грн. віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1