Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1025/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання щодо спеціальної конфіскації та долю речових доказів по кримінальному провадженню № 0000662 від 24.10.2015 року,
ВСТАНОВИВ:
31.03.2020 року до Олевського районного суду Житомирської області звернувся з клопотанням прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить вирішити питання щодо спеціальної конфіскації та долю речових доказів по кримінальному провадженню № 0000662 від 24.10.2015 року.
Прокурор Коростенської місцевої прокуратури у поданій заяві просить клопотання слухати у його відсутності та вирішити питання про задоволення даного клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведення судового розгляду, тому суд розглядає клопотання прокурора про вирішення питання щодо спеціальної конфіскації та долю речових доказів без участі сторін.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, суд приходить до наступних висновків.
03.09.2019 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області клопотання прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000662 від 24.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України задоволено. Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.240 КК України, на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, так як особа підозрюваного на час кримінального провадження перестала бути суспільно небезпечною. Кримінальне провадження щодо підозрюваного ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, у кримінальному провадженні № 0000662 від 24.10.2015 року закрито.
При цьому долю речових доказів по кримінальному провадженню № 0000662 від 24.10.2015 року під час винесення зазначеної ухвали не вирішено.
Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 24.10.2015 року, каміння схоже на каміння бурштину було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню за № 0000662 від 24.10.2015 року та здано на тимчасове зберігання до фінансової частини РВ УМВС для подальшої передачі на зберігання до банківської установи.

Згідно акту приймання посилок з цінностями від 20.03.2018 року № 12-зб вказане каміння бурштину передано на тимчасове відповідальне зберігання до Державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України».

Відповідно до листа від 03.03.2020 року Державна установа «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» просить вирішити питання долі речових доказів, а саме бурштину у кримінальних провадженнях, які розслідувались Олевським ВП ГУНП в Житомирській області.
В порядку, передбаченому п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема питання: про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Враховуючи наведене, суд вважає, що каміння, яке за зовнішніми ознаками схоже на каміння бурштину та є речовим доказом по кримінальному провадженню за № 0000662 від 24.10.2015 року і яке на даний час знаходиться на тимчасовому відповідальному зберіганні в Державній установі «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» слід конфіскувати в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 100, 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання щодо спеціальної конфіскації та долю речових доказів по кримінальному провадженню № 0000662 від 24.10.2015 року - задовольнити.
Речові докази по кримінальному провадженню № 0000662 від 24.10.2015 року, а саме: каміння, яке за зовнішніми ознаками схоже на каміння бурштину та яке знаходиться на тимчасовому відповідальному зберіганні в Державній установі «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» (адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 38-44) конфіскувати в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1