Провадження № 1-кс/317/173/2020
Справа № 317/102/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна.
Клопотання вмотивоване наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.01.2020 приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у приміщенні ванної кімнати будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, які виникли під час сварки, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно кулаками рук наніс чисельні удари в область голови останньої, після чого обхопив голову ОСОБА_6 руками та декілька разів вдарив нею об ванну. Далі ОСОБА_5 наказав ОСОБА_6 слідувати за ним та повів її до належного йому сараю, що розташований поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_2 . По дорозі до сараю ОСОБА_5 завдав декілька ударів руками в різні ділянки голови і тулуба потерпілої. Привівши ОСОБА_6 до сараю, ОСОБА_5 знову наніс їй декілька ударів руками в різні ділянки голови і тулуба.
Внаслідок ударів, завданих ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 , завдано тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: закрита черепно-мозкова травми, струс головного мозку, перелом кісток зводу черепа та кісток носу, забійно-скальпована рана тім`яно-потиличної ділянки, травматична ампутація вушної раковини, параорбітальні гематоми з двох сторін, множинні забої, садна м`яких тканин голови, обличчя, тулуба, що підтверджується довідкою КУ «ЗОКЛ» ЗОР від 10.01.2020.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який кваліфікується як: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Також досудовим розслідуванням встановлено, що 09.01.2020 приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, які виникли під час сварки, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , застосовуючи фізичну силу, умисно кулаками обох рук, наніс потерпілому декілька ударів в область голови, внаслідок чого ОСОБА_7 згідно висновку експерта № 134 від 30.01.2020, завдано легкі тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лоба справа.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який кваліфікується як: умисне легке тілесне ушкодження.
Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 09.01.2020 приблизно о 19 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою примушування потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до виконання цивільно-правових зобов`язань у вигляді сплати грошових коштів у сумі 12000 грн., які остання повинна відшкодувати відповідно до боргової розписки від 02.12.2019 року, умисно кулаками рук наніс чисельні удари в область голови останньої, після чого обхопив голову ОСОБА_6 руками та декілька разів вдарив нею об ванну.
В подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір з метою примушування ОСОБА_6 виконати цивільно-правові зобов`язання, використовуючи свою фізичну перевагу, подавляючи волю останньої, схопив її за одяг та вивів з будинку на вулицю, при цьому вона чинила опір. Далі примусив ОСОБА_6 слідувати за ним. Прийшовши до зупинки громадського транспорту, розташованого поблизу будинку потерпілої, в ході розмови ОСОБА_5 вдарив голову ОСОБА_6 об металічну конструкцію вказаної зупинки. Не зупиняючись на цьому ОСОБА_5 повів ОСОБА_6 до належного йому господарського приміщення, що розташоване поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_5 , використовуючи фізичний примус, а саме утримування за одяг та удари руками в різні ділянки голови і тулуба потерпілої, не дозволяв ОСОБА_8 вільно пересуватися та самостійно повернутися додому.
Привівши ОСОБА_6 до вказаного господарського приміщення, ОСОБА_5 зв`язав її мотузкою, зав`язавши вузли на шиї та руках, і вільним кінцем мотузки прив`язав до ніжки ліжка, тим самим позбавивши потерпілу можливості вільно покинути вказане господарське приміщення, де утримував впродовж кількох годин.
Далі, з метою залякування потерпілої ОСОБА_6 та примушування її до якнайшвидшого виконання цивільно-правових зобов`язань у вигляді сплати грошових коштів у сумі 12000 грн., які остання повинна відшкодувати відповідно до боргової розписки від 02.12.2019 року, ОСОБА_5 відв`язав ОСОБА_6 від ніжки ліжка та залишивши потерпілу зв`язаною мотузкою в ділянці шиї і рук, повів до залізничних колій станції Ростуща Придніпровської залізниці, де поклав її шиєю на залізничну колію та прив`язав шию мотузкою до рельси, вимагаючи повернення боргу та перепису всього належного майна. В такому положенні ОСОБА_5 утримував потерпілу впродовж кількох хвилин, поки вона не пообіцяла віддати йому належне їй майно в рахунок погашення боргу.
В подальшому, відв`язавши потерпілу ОСОБА_6 від рельси, ОСОБА_5 знову повів її до господарського приміщення, де залишив її, замкнувши двері сараю на ключ та незаконно утримував, позбавивши її права залишення місця, в якому вона не бажала перебувати, тим самим позбавивши її волі.
У вказаному господарському приміщенні ОСОБА_6 перебувала приблизно до 05 години 00 хвилин 10.01.2020, поки самостійно не покинула приміщення сараю через кватирку (форточку) вікна, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, який кваліфікується як: незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів.
11.01.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. 15.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України.
Потерпілим за кримінальним провадженням є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт Лисянка, Лисянського району Черкаської області, українка, громадянка України, освіта середня, офіційно не працевлаштована, домогосподарка, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов на суму 102 104 (сто дві тисячі сто чотири) гривні 30 копійок, у зв`язку з чим виникає необхідність в накладанні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано право приватної спільної часткової власності на нерухоме майно 1/2 (одну другу) частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта майна 9802993.
На переконання слідчого накладення арешту на майно підозрюваного забезпечить можливість відшкодування потерпілій спричиненої шкоди.

Враховуючи викладене, слідчий подав дане клопотання та просив накласти арешт на вказане майно.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, слідчий надав заяву про розгляд справи без його участі.
Підозрюваний ОСОБА_5 про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином до суду не з`явився, заяв або клопотань не надав.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу ; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов до підозрюваного на загальну суму 102 104,30 грн., враховуючи правову підставу арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також те, що незастосування арешту, може призвести до відчуження належної ОСОБА_5 частки квартири, що у свою чергу може перешкодити відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на 1/2 (одну другу) частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта майна 9802993, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та заборонити розпорядження арештованим майном.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з часу отримання копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1