Cправа № 127/3214/20
Провадження № 1-кс/127/1589/20
У Х В А Л А
Іменем України
03 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1
секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 07.02.2020 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.
Клопотання мотивовано тим, що у провадженні територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому перебуває кримінальне провадження №0000089 від 21.02.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що що ОСОБА_4 відповідно до Наказу Держаного агентства лісових ресурсів України №628-к від 31.10.2014 призначений за контрактом на посаду директора державного підприємства «Тульчинське лісомисливське господарство» Вінницького обласного управління лісового та мисливського господарства та відповідно до п. 1, 6, 10 розділу 1, 2 Контракту зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію здійснювати поточне (оперативне) керівництво Підприємством, забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, організовувати його виробничо-господарську діяльність, забезпечувати ефективне використання лісосировинних ресурсів. Таким чином ОСОБА_4 є особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто являється службовою особою.
01.07.2016 у м. Тульчин директор ДП Тульчинське лісомисливське господарство ОСОБА_4 умисно, всупереч п. 1.5. Наказу Державного комітету лісового господарства України №42 від 19.02.2007 «Щодо вдосконалення механізму з продажу необробленої деревини», відповідно до якого не реалізована на товарних біржах необроблена деревина реалізується підприємствами - постійними лісокористувачами по прямих договорах за цінами, не нижчими від тих, що склались на останньому аукціоні, з метою приховування злочинної схеми, спрямованої на розтрату лісопродукції, а саме пиловника дуба, замість прямого договору купівлі-продажу деревини, уклав додаткову угоду №1, яка набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та її скріплення печатками, до договору купівлі-продажу необробленої деревини №613/113 від 27.05.2016 (далі - Договір) укладеного з директором Малого приватного підприємства «Ремонтно-будівельна дільниця №7» ОСОБА_5 за результатом проведеного аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини III кварталу 2016 року предметом якої був пиловник липи, що призвело до зміни істотної умови основного договору у частині предмету договору, змінивши його на не реалізовану на товарній біржі необроблену деревину, найменування, загальна кількість і асортимент (номенклатура) якої встановлюється в документах на відпуск, які, після їх оформлення, стають невід`ємними частинами Договору.
Таким чином ОСОБА_4 , як директор ДП «Тульчинське ЛМГ», достовірно знаючи, про необхідність укладення прямого договору на предмет купівлі-продажу пиловника дуба із МПП «Ремонтно-будівельна дільниця №7» не уклав його, а з метою розтрати лісопродукції - пиловника дуба на користь МПП «Ремонтно-будівельна дільниця №7», склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу необробленої деревини №613/1*13 від 27.05.2016, шляхом внесення до неї відомостей про доповнення Договору пунктами 1.4 про продаж не реалізованої на товарній біржі необробленої деревини. Відповідно, ОСОБА_4 , як директор ДП «Тульчинське ЛМГ» та ОСОБА_5 , як директор МПП «Ремонтно-будівельна дільниця №7» власноручно підписали Угоду та засвідчили печатками ДП «Тульчинське ЛМГ» та МПП «Ремонтно-будівельна дільниця №7», на підставі якої в подальшому реалізували лісопродукцію, а саме пиловник дуба, який в асортименті, кількості та вартості не відповідав відомостям, які були вказані в документах на відпуск.
У подальшому, 07.07.2016, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на розтрату пиловника дуба, ОСОБА_4 надав вказівку майстру Шпиківської лісозаготівельної дільниці ОСОБА_6 про внесення до Єдиної державної системи електронного обліку деревини завідомо недостовірних відомостей про загальний об`єм, сортимент та вартість відвантаженої лісопродукції ОСОБА_5 .
ОСОБА_6 діючи на виконання вказівки ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що додаткова угода №1 до договору купівлі-продажу необробленої деревини №613/113 від 27.05.2016 між ДП «Тульчинське ЛМГ» та МПП «Ремонтно-будівельна дільниця № 7», укладена з метою приховування злочинної схеми, спрямованої на розтрату лісопродукції, а саме пиловника дуба, під час відвантаження лісопродукції на автомобіль покупця марки «Scania 114 L380» із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 з напівпричепом марки МАЗ 9558 із держаним реєстраційним номером НОМЕР_2 , маючи умисел на розтрату лісопродуції, заздалегідь усвідомлюючи дійсний сортимент, об`єм та вартість лісопродукції породи дуб, особисто здійснив на місці заготівлі маркування заготовленої деревини за допомогою бирок шляхом поколодного маркування 16 стволів породи дуб та 1 штабеля, який налічував 51 ствол породи дуб, про що особисто за допомогою кишенькового персонального комп`ютера вніс до Єдиної державної системи електронного обліку деревини завідомо недостовірні відомості про загальний об`єм, сортимент та вартість відвантаженої лісопродукції, про що о 13.00 годині 07.07.2016 видав товарно-транспортну накладну ТТН-ліс ВНА № 951079 з внесеними завідомо неправдивими відомостями про об`єм, сортність та вартість відпущеної лісопродукції, яка містила наступні відомості про вантаж: всього відпущено техсировини дуба об`ємом 22,310 m3 вартістю 26267,46 гривень.
У подальшому, 07.07.2016 о 15.00 годині працівниками взводу ДПС ГУ НП у Вінницькій області під час несення служби на стаціонарному посту по нагляду за дорожнім рухом дислокації м. Немирів, зупинено вантажний автомобіль марки «Scania 114L380» із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 з напівпричепом марки «МАЗ 9558» із державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по автодорозі зі сторони смт. Брацлав Немирівського району. У ході огляду указаної лісопродукції від 16.07.2016 із залученням спеціалістів ДП «Іллінецький райагроліс» ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , встановлено сортність та об`єм вилученої лісо продукції, яка відповідно складає:
-Пиловник дуб звичайний 26-34 1 сорт - 1,28 m3;
-Пиловник дуба звичайного 36-48 1 сорт 3,14 m3;
-Пиловник дуба звичайного 50 і' б 1 сорт - 1,5 m3;
-Половник дуба звичайного 26-34 2 сорт 4,83 m3;
-Пиловник дуба звичайного 36-48 2 сорт - 8,02 m3;
-Пиловник дуба звичайного 50 і б 2 сорт 1,41 m3;
-Пиловник дуба звичайного 14-24 3 сорт 0,095 m3;
-Пиловник дуба звичайного 26-34 3 сорт 0,56 m3;
-Половник дуба звичайного 36-48 3 сорт 3,35 m3;
-Пиловник дуба звичайного 50 і б 3 сорт 2,58 m3;
-Техсировина дуба звичайного 36-48 0,35 m3.
Відповідно, загальний об`єм лісопродукції склав 27,115 m3, що на 4,805 m3 більше, ніж вказано в накладній ТТН-ліс ВНА №951079.
Згідно висновку товарознавчої експертизи вартість указаної лісопродукції складає 236574,2 гривень, що на 210306,83 (двісті десять тисяч триста шість) грн. 83 коп. більше, ніж вказано в накладній ТТН-ліс ВІТА №951079, що перевищує більше ніж 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.
27.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України, тобто підозрюваний вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, за якими законом передбачено покарання відповідно у виді: позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Таким чином, враховуючи що діями ОСОБА_4 завдано шкоду у вигляді розтрати лісопродукції у великих розмірах, тому з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_4 необхідно накласти арешт, а саме: транспортний засіб марки «RENAULT DUSTER», державний номерний знак НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 .
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 12.02.2020 не з`явився, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 03.03.2020.
В судове засідання 03.03.2020 прокурор ОСОБА_3 повтортно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Власник майна, на яке прокурор просив накласти арешт, в судове засідання не зявився, однак захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 подав до суду заяву в якій просив клопотання розглядати у їх відсутність, у задоволенні клопотання просив відмовити, оскільки ОСОБА_4 не являється власником транспортного засобу зазначеного прокурором у клопотанні. Крім того, до заяви додав лист РСЦ МВС у Вінницькій області ТСЦ №0544.
Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Таким чином, неявка учасників кримінального провадження не є перешкодою для розгляду клопотання.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З матеріалів справи вбачається, що у провадженні територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому перебуває кримінальне провадження №0000089 від 21.02.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України, в результаті чого 27.01.2020 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України.
Прокурор у клопотанні зазначає про те, що на вищевказане майно необхідно накласти арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Відповідно до частини шостої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Однак, до клопотання прокурором не надано доказів наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, зокрема не надано доказів наявності такого цивільного позову, а також не надано документального підтвердження визначення розміру завданої шкоди.
З огляду на відсутність вищевказаних доказів суд позбавлений можливості вирішити питання щодо накладення арешту на транспортний засіб марки «RENAULT DUSTER», державний номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 .
Крім того, з клопотання прокурора ОСОБА_3 слідує, що останній просить накласти арешт на транспортний засіб марки «RENAULT DUSTER», державний номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 .
На підтвердження того, що вище зазначений транспортний засіб належить ОСОБА_4 прокурором надано копію облікової картки № 247404588 від 08.10.2019, видану ТСЦ 0541.
Однак, з інформаційної довідки № 31/2/0544-120 від 20.02.2020, виданої ТСЦ №0544 РСЦ МВС у Вінницькій області, яку було надано адвокатом ОСОБА_10 , вбачається, що за ОСОБА_11 станом на 20.02.2020 зареєстрований лише транспортний засіб ВАЗ 2121,1983 року випуску.
Тобто, станом на дату розгляду клопотання жодних доказів на підтвердження того, що майно на яке прокурор просить накласти арешт має відношення до даного кримінального провадження матеріали клопотання не містять.
Разом з тим, відповідно до частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК)
Однак, до клопотання не додано доказів того, хто саме являється власником зазначено вище майна - транспортного засобу марки «RENAULT DUSTER», державний номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , станом на дату розгляду даного клопотання.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що саме по собі неприбуття прокурора у судове засідання для розгляду клопотання про арешт майна не є перешкодою для розгляду даного клопотання, однак відсутність прокурора та ненадання ним слідчому судді матеріалів кримінального провадження позбавляє суд можливості повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження щодо наявності чи відсутності підстав для накладення арешту на майно.
Таким чином, в даному випадку, неявка прокурора у судове засідання для розгляду клопотання про арешт майна та ненадання слідчому судді матеріалів кримінального провадження, свідчить про фактичне непідтримання поданого клопотання, що також є підставою для відмови в його задоволенні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_12 про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя