УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/1552/19
Провадження №1-в/348/4/20

30 січня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 про зняття арешту на майно, накладеного вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2011 року по кримінальній справі за № 1-5/2011 року,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про скасування арешту на майна, накладеного вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2011 року по кримінальній справі за № 1-5/2011 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що Надвірнянським районним судом було видано виконавчий лист по кримінальній справі № 1-5/2011 від 28 липня 2011 року, згідно якого приведено до виконання вирок відносно нього за ч. 3 ст. 187 КК України. Згідно вироку Надвірнянського районного суду його засуджено до покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_6 від 4 січня 2018 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом. Також постановою того ж державного виконавця накладено арешт на його майно.

Крім того до транспортного засобу підтягнуло арешт, накладений у 2016 році, в рамках виконавчого провадження, при виконанні того ж виконавчого листа про конфіскацію, який був накладений Волинською філією державного підприємства Національними інформаційними системами, на підставі постанови державного виконавця.

Як вбачається з Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у 2019 році він набув у власність транспортний засіб «Volkswagen Passat», який автоматично підпав під заборону, накладену державним виконавцем, в ході виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Однак враховуючи, що на момент винесення вироку він не був власником даного автомобіля, який було придбано лише у 2019 році, тому накладення арешту на даний автомобіль є безпідставним.

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав повністю з підстав, зазначених в ньому, просив суд зняти арешт з автомобіля «Volkswagen Passat», накладений в ході виконання вироку Надвірнянського районного суду від 28.07.2011 р., який належить йому на праві приватної власності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення даного клопотання, оскільки накладення арешту на вказаний автомобіль заявника є безпідставним, так як даний автомобіль було придбано вже після винесення вироку про конфіскацію майна.

Суд, розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Нормами ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Такі положення законодавства узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950 року, згідно з яким кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.11.2011 по кримінальній справі № 1-5/11 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На виконання вироку суду в частині конфіскації майна з ОСОБА_4 19.10.2011 було видано виконавчий лист.

04.01.2018 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про конфіскацію майна у ОСОБА_4 .

Також 04.01.2018 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ОСОБА_6 винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4 .

На підставі постанови держаного виконавця реєстратором Волинська філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» внесено відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про арешт всього рухомого майна ОСОБА_4 із забороною його відчуження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , 02.03.2019 ОСОБА_4 набув у власність транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , зеленого кольору.

Вказаний транспортний засіб автоматично підпав під заборону, накладену державним виконавцем, в ході виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Пунктом 9 Розділу XІ «Перехідні положення» КПК України (2012 року) визначено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 409 КПК України (1960 року) передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

За змістом ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Як вбачається зі змісту п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.90 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» (з наступними змінами) у порядку ст. 411 КПК України (КПК України) суди можуть також вирішувати питання, що виникли після винесення вироку в процесі його виконання, зокрема: за поданням судового виконавця або прокурора вирішити питання про звернення конфіскації на додатково виявлене майно засудженого, яке придбане до винесення вироку і підлягає за законом конфіскації, а також на майно, яке було придбане хоча б і після винесення вироку, але на гроші чи за рахунок майна, які підлягають конфіскації за вироком, у випадках, коли не закінчився строк давності виконання вироку.

З наведеного можна зробити висновок, що конфіскація майна засудженого, яке було придбане після винесення вироку, можлива лише за поданням судового виконавця або прокурора про звернення конфіскації на додатково виявлене майно. При цьому особа, яка звернулась до суду з поданням, повинна довести, що вказане майно придбане на гроші чи за рахунок майна, які підлягають конфіскації за вироком. Вказане подання повинно бути подане до закінчення строків давності виконання вироку.

Вирок відносно ОСОБА_4 було постановлено судом 28.11.2011, а зазначений автомобіль був ним придбаний 02.03.2019, тобто вже після постановлення вироку.

При цьому ні прокурор ні судовий виконавець не звертались до суду з поданням про звернення конфіскації на додатково виявлене майно засудженого ОСОБА_4 . Крім того в суду відсутні будь-які дані та докази, що вказаний автомобіль придбаний на гроші чи за рахунок майна, які підлягають конфіскації за вироком.

На підставі наведено суд приходить до висновку про відсутність підстав для арешту рухомого майна ОСОБА_4 , а саме автомобіля марки «Volkswagen Passat», придбаного 02.03.2019. В зв`язку з цим суд вважає доведеним необхідність зняття арешту з майна, а відтак клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, п. 9 Розділу XІ «Перехідні положення» КПК України (2012 року), ст.ст. 409 КПК України (1960 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про зняття арешту на майно, накладеного вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2011 року по кримінальній справі за № 1-5/2011 року задоволити.

Зняти арешт з транспортного засобу «Volkswagen Passat», 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , зеленого кольору, накладений в ході виконання вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2011 р. по справі № 1-5/11, згідно якого присуджено конфіскувати майно у ОСОБА_4 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1