Справа № 645/1989/16-к
Провадження № 1-кп/645/25/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку домашнього арешту, а обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, та спливає строк вказаних запобіжних заходів.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при вирішенні заявленого прокурором клопотання покладались на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно пунктів 1 і 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого спливає 10 квітня 2020 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, строк покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України спливає 10 квітня 2020 року.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме домашній арешт. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у сукупності з даними особи обвинуваченої, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує останній в разі визнання її винуватою, а також беручи до уваги, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, судове провадження не завершене, на даний час ще не допитаний свідок ОСОБА_6 , строк тримання обвинуваченої під домашнім арештом закінчується 10.04.2020 року, суд вважає за доцільне продовжити строк домашнього арешту, що не може перевищувати двох місяців.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у сукупності з даними особи обвинуваченого, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим, враховуючи, щосудове провадження не завершене, не допитаний свідок ОСОБА_6 , продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд вважає доцільним продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків.

Вказані вище обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, та є всі підстави вважати, що обрана міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк домашнього арешту до 01 червня 2020 року, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22:00 год. до 06:00 год. та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду із визначеною періодичністю, утримуватись від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_4 , свідком ОСОБА_6 .

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 червня 2020 року строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду із визначеною періодичністю; не відлучатися з АДРЕСА_2 без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03.04.2020 року.

Суддя -