Справа № 216/1174/20
провадження 1-кс/216/1699/20
УХВАЛА
іменем України

16 червня 2020 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:
11 червня 2020 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , що полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, в рамках кримінального провадження №30000163 від 21.01.2020.

В поданій скарзі захисник просить: визнати бездіяльність старшого слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого, в ході обшуку майна, а саме: двох системних комп`ютерних блоків (за протоколом обшуку) та зошита-записника, які належать ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги зазначено, що під час досудового розслідування кримінального провадження №30000163 від 21.01.2020 було проведено обшук нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке за договором оренди винаймає ОСОБА_5 . В ході проведення обшуку було безпідставно вилучено два системних комп`ютерних блоки та зошит-записник. 27.05.2020, адвокат звернувся до слідчого з проханням повернути вилучене у ОСОБА_5 майно, так як арешт на останнє судом не накладався, а тому майно, якщо воно не вилучене з законного обігу предметів, підлягає поверненню. Проте, 01.06.2020, електронною поштою, отримав від слідчого постанову про відмову у повернення вказаного майна. Вважаючи винесену слідчим ОСОБА_4 постанову такою, що не містить розумних посилань на норми права, за якими поліція продовжує утримувати майно ОСОБА_5 адвокат звернувся до суду з указаною скаргою.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 надав клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Дослідивши скаргу та долучені до неї документи, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, подані заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

За правилами ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частино п`ятою ст. 171 КПК України, передбачено що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. У даній справі слідчий суддя приходить до висновку про відсутність законних підстав для подальшого утримання слідчим вилученого у ОСОБА_5 належного йому майна, а саме, двох системних комп`ютерних блоків, оскільки з постанови слідчого ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання, винесеної 29.05.2020, убачається, що 10.04.2020 у кримінальному провадженні №30000163 від 21.01.2020 призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, об`єктами дослідження якої були 2 комп`ютерних системних блоки, за результатами експертизи складено висновок № 19/104-17/1/725 від 07.05.2020, крім цього, на вказане майно не було накладено арешт у передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України строк, тому об`єктивні причини подальшого утримання органом досудового розслідування вказаного майна відсутні.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що подальше утримання слідчим майна заявника може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном скаржника, що буде порушенням ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим, тому дана скарга в частині визнання бездіяльності слідчого, щодо неповернення двох комп`ютерних системних блоків є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Разом із тим, вилучений слідчим в ході обшуку 09.04.2020, блокнот, не може вважатись тимчасово вилученим майном через відсутність ознак майна, передбачених ч. 1 ст. 190 та ст. 179 ЦК України, за якими майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Крім того, ч. 1 ст. 99 та ч. 2 ст. 98 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, при цьому документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

А відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Отже, нормами Кримінального процесуального кодексу України не передбачені правові підстави для накладення арешту на документи, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому скарга адвоката ОСОБА_3 у цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 110, 303-307 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_5 майно: два комп`ютерних системних блоки, тимчасово вилучені в ході обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , який відбувся 09.04.2020 на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2020.

У задоволенні решти вимог скарги,- відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1