24.01.2020 Справа № 756/5900/19
Справа № 1-кп/756/538/20
В И Р О К

іменем України

24 січня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08.02.1996, вироком Мінського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 193 КК України 1960 року, із застосуванням ст. 42 КК України 1960 року, до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-24.06.2001, вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 193 КК України 1960 року, із застосуванням ст. 42 КК України 1960 року, до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 15.02.2002, ухвалою Апеляційного суду м. Києва змінено вирок Шевченківського районного суду від 24.06.2001 в частині перекваліфікації з ч. 3 ст. 193 КК України 1960 року на ч. 3 ст. 357 КК України; звільненого умовно - достроково 11.11.2008, з невідбутим строком 2 роки 1 місяць 19 днів,

що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

05.07.2016, близько 13 год., ОСОБА_11 прибув до місця проживання ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виконання сантехнічних робіт на замовлення останньої. Приблизно через п`ятнадцять хвилин, по завершенню виконання робіт, між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з приводу оплати послуг.

Під час словесного конфлікту у ОСОБА_11 виник умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 . Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_11 вчинив напад на останню з метою її умисного вбивства. У ході нападу ОСОБА_11 накинув на шию ОСОБА_12 мотузку, якою, з метою спричинення смерті потерпілій почав здавлювати шию, у результаті чого ОСОБА_12 втратила свідомість та померла на місці злочину від механічної асфіксії, внаслідок стиснення шиї петлею.

Крім того, ОСОБА_11 , 15.12.2018, близько 00 год. 31 хв., прибув до приміщення лотерейного клубу «Золота Підкова», що за адресою: м. Київ просп. Героїв Сталінграда, 65, де в останнього виник умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням до іншого приміщення, а саме коштами, які знаходились у касовому приміщенні лотерейного клубу «Золота Підкова».

Реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у касове приміщення лотерейного клубу «Золота Підкова», розташованого у м. Києві по просп. Героїв Сталінграда, 65, ОСОБА_11 , тримаючи в правій руці предмет зовні схожий на пістолет, 15.12.2018, приблизно о 00 год. 40 хв., проник до зазначеного приміщення де під погрозою застосування предмету схожого на пістолет, почав вимагати у касира ОСОБА_9 гроші, які зберігались у тумбі. Тим самим, застосовуючи до останньої психологічне насильство, ОСОБА_11 , подолавши опір потерпілої, заволодів грошовими коштами в сумі 3900 грн., які належали потерпілій ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зник.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, зокрема показав, що дійсно 05.07.2016, близько 13 год., він прибув до місця проживання ОСОБА_12 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виконання сантехнічних робіт на замовлення останньої. Після завершення виконаних робіт між ним та ОСОБА_12 виник словесний конфлікт з приводу оплати виконаних робіт. Після чого, ОСОБА_11 вирішив вбити ОСОБА_12 та, накинувши на її шию мотузку, почав здавлювати, у результаті чого ОСОБА_12 втратила свідомість та померла.

Крім того, ОСОБА_11 показав, що 15.12.2018, близько 00 год. 31 хв., прибув до приміщення лотерейного клубу «Золота Підкова», що знаходиться за адресою: м. Київ просп. Героїв Сталінграда, 65, де тримаючи в правій руці іграшковий пістолет почав вимагати у ОСОБА_9 гроші, які зберігались в касовому приміщенні. Після чого ОСОБА_11 заволодів коштами в сумі 3900 грн., з місця вчинення злочину зник.

Окрім визнання ОСОБА_11 своєї вини у вбивстві ОСОБА_12 , його вина підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що в травні 2016 року вона з донькою ОСОБА_12 придбали пральну машину, яку доставили 3 чоловіка, один з них був ОСОБА_11 . Останній залишив свій номер телефону, щоб донька зверталась, якщо виникнуть питання по пральній машині. У червні 2016 року донька придбала посудомийну машину та телефонувала ОСОБА_11 , щоб той її встановив. 04.07.2016 ОСОБА_8 розмовляла з донькою по «скайпу» і та їй повідомила, що буде повторно викликати ОСОБА_11 , оскільки вийшла з ладу сантехніка. 06.07.2016 ОСОБА_8 зателефонували з поліції та повідомили, що її доньку вбили. Вже пізніше вона приходила з працівниками поліції у квартиру де проживала з донькою, а саме за адресою АДРЕСА_2 , де виявила, що зникли гроші, які донька збирала на покупку квартири та золоті прикраси.

Згідно з протоколом огляду місця події від 06.07.2016, який проводився в квартирі АДРЕСА_3 , на підлозі виявлено труп ОСОБА_12 (том № 2 а.с. 122-138).

Згідно з висновком експерта № 1888 від 07.07.2016, при дослідженні трупу ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: а) садно на спинці носа; б) одиночна високо розташована циркулярна прижиттєва странгуляційна борозна на шиї; синці та садна по ходу странгуляційної борозни; перелом перснеподібного хряща.

Враховуючи характер та зовнішній вигляд ушкоджень, інтенсивність та окраску крововиливів в ділянках ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження (відсутність клітинної реакції), слід вважати, що ушкодження, описане в п. а), виникло від дії тупого предмету за механізмом удару незадовго (до 30 хвилин) до настання смерті; ушкодження, описані в п. б), виникли внаслідок стиснення шиї петлею, зробленою з напівм`якого матеріалу, незадовго (біля 5-8 хвилин враховуючи термін розвитку асфіксії) до настання смерті.

Механічна асфіксія внаслідок стиснення шиї петлею (удавлення петлею) має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Ушкодження, описані в п. а), має ознаки легкого тілесного ушкодження та з настанням смерті не пов`язане.

Смерть ОСОБА_12 настала від механічної асфіксії внаслідок стиснення шиї петлею (удавлення петлею) (том № 2 а.с. 148-152).

Згідно з протоколом огляду місця події від 06.07.2016, який проводився в квартирі АДРЕСА_3 , з лівої руки трупа ОСОБА_12 вилучено годинник «Apple Watch» (том № 2 а.с. 122-138).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів № 2374/17-35 від 18.12.2017, останній зафіксований належним ОСОБА_12 годинником «Apple Watch» показник «пульс» «50 ударов/мин» припадає на 05.07.2016 13:22:21, а «дистанция хотьбы и бега» - 13:17:28, після чого, в тому числі і до 06.07.2016, синхронізація та передача даних не відбувалась (том № 2 а.с. 174 - 184).

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 012-20-1888 (2016)-2019, за результатами проведення судової експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів слід вважати, що настання смерті ОСОБА_12 може припадати на період часу вказаний в постанові (05.07.2016 о 13 год. 22 хв.) (том № 2 а.с. 169-173).

Згідно з аналізом технічної інформації абонентських номерів, зафіксовані з`єднання телефонних номерів ОСОБА_12 та ОСОБА_11 саме в період з 05.07.2016 з 09:27:38 год. по 12:47:14 год. (том № 2 а.с. 201-209).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 15.02.2019, ОСОБА_11 в присутності двох понятих продемонстрував на манекені, як саме за допомогою мотузки задушив ОСОБА_12 (том № 2 а.с. 215-219).

Відповідно до висновку експерта № 012-44-1888 (2016)-2019, враховуючи дані розтину тіла ОСОБА_12 , викладені у висновку експерта, та дані відеозапису слідчого експерименту від 15.02.2019, ушкодження, які були виявлені при експертизі трупа ОСОБА_12 , а саме: садно на спинці носа, одиночна високо розташована циркулярна прижиттєва странгуляційна борозна на шиї, синці та садна по ходу странгуляціонної борозни, перелом переснеподібного хряща, могли утворитись 05.07.2016 за обставин, які зазначені в протоколі слідчого експерименту з ОСОБА_11 від 15.02.2019 та відеозапису цього слідчого експерименту (том № 2 а.с. 221-225).

Окрім визнання ОСОБА_11 вини у розбійному нападі на потерпілу ОСОБА_9 , його вина підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 15.12.2018, близько 00 год. 30 хв., до приміщення лотерейного клубу «Золота Підкова», що знаходиться за адресою: м. Київ просп. Героїв Сталінграда, 65, прийшов ОСОБА_11 та, приставивши пістолет до голови ОСОБА_9 , що вона сприйняла як загрозу своєму життю, зайшовши з нею в касове приміщення, почав вимагати у останньої гроші. Вирвавшись від ОСОБА_11 , ОСОБА_9 побігла за охороною, однак, повернувшись з охоронцями виявила, що ОСОБА_11 з місця вчинення злочину вже втік, забравши її кошти в сумі 3900 грн.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.12.2018, в приміщенні лотерейного клубу «Золота Підкова» за адресою: м. Київ просп. Героїв Сталінграда, 65, виявлено іграшковий пістолет з іграшковим магазином до нього з пластиковими кульками (том № 2 а.с.80-88).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2018, потерпіла ОСОБА_9 впізнала чоловіка на фотознімку № 1, який вчинив розбійний напад 15.12.2019 о 00 год. 40 хв. На фотознімку № 1 зображений ОСОБА_11 ( том № 2 а.с. 101-103).

Відповідно до відеозапису від 20.02.2019 встановлено, що подія відбувається 15.12.2018 о 00 год. 38 хв. На відео відображено, як потерпіла ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_11 переміщуються по лотерейному клубу «Золота Підкова», що знаходиться за адресою: м. Київ просп. Героїв Сталінграда, 65, при цьому ОСОБА_11 тримає в руці предмет схожий на пістолет (том № 2 а.с. 106-120).

За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України, доведена.

Дії ОСОБА_11 повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянню смерті іншій особі.

Крім того, дії ОСОБА_11 повинні бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Оцінюючи доводи потерпілої та її представника щодо необхідності кваліфікувати дії ОСОБА_11 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме, як умисне вбивство з корисливих мотивів, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Беручи до уваги, що прокурор не дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_11 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, суд не може вийти за межі обвинувачення та погіршити становище ОСОБА_11 .

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, до затримання працював, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 199 (том 3 а.с. 51-56) у період вчинення кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_11 , останній не виявляв ознак будь-якого психічного розладу і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_11 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_11 в період часу, до яких відносяться діяння, не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності, в тому числі не виявляв ознак патологічного афекту, і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений покаявся та частково відшкодував матеріальну шкоду.

Обставиною, що обтяжує покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк, який, на переконання суду, буде достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним протиправних дій у майбутньому.

Враховуючи обраний вид покарання, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 3, 5 ст. 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, 13.05.2019 ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_8 , звернувся до суду із цивільним позовом до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 377 923, 38 грн. та моральної шкоди у сумі 1 000 000 грн., заподіяної внаслідок кримінального правопорушення у порядку, визначеному ст. 128 КПК України (том №1 а.с. 55-78).

Зокрема, в обґрунтування своїх позовних вимог в частині стягнення матеріальних збитків, ОСОБА_8 посилається на те, що внаслідок вбивства ОСОБА_11 доньки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 заволодів майном, яке знаходилось в квартирі АДРЕСА_3 , а саме: коштами у сумі 10 050 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 13.05.2019 складало 268 210 грн. 38 коп.; коштами у сумі 22 200 грн; мобільними телефонами, загальною вартістю 10 149 грн; підлоговими вагами, вартістю 300 грн та ювелірними виробами загальною вартістю 37 491 грн.

Крім того, ОСОБА_8 просить стягнути з ОСОБА_11 витрати на поховання ОСОБА_12 на загальну суму 20 788 грн., транспортні витрати на перевезення та пересилання речей ОСОБА_12 загальною вартістю 6 023 грн; виплату кредитного боргу ОСОБА_12 на суму 9 562 грн. та витрати пов`язані з поїздками з м. Харкова до м. Києва потерпілою ОСОБА_8 , а саме: до органів досудового розслідування та суду, загальною вартістю 3 200 грн, а всього: завданих матеріальних збитків внаслідок вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, на суму 377 923 грн 38 коп.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди обґрунтовуються душевними та моральними стражданнями ОСОБА_8 , які позначили негативні зміни у житті, психоемоційними переживаннями, погіршенням здоров`я внаслідок вбивства доньки.

Крім того, 14.01.2020 адвокат ОСОБА_10 подав до суду клопотання з долученими документами на підтвердження витрат ОСОБА_8 , а саме: документи на підтвердження витрат на поховання ОСОБА_12 на загальну суму 22 080 грн; витрати на лікування ОСОБА_8 на загальну суму 23 080 грн 45 коп; витрати, пов`язані з поїздками з м. Харкова до м. Києва до органів досудового розслідування та суду, на загальну суму 6 638 грн. Одночасно вказуючи, що потерпіла ОСОБА_8 наполягає на стягненні з ОСОБА_11 матеріальної шкоди у сумі 377 923, 38 грн. та моральної шкоди у сумі 1 000 000 грн.

Прокурор, захисник та обвинувачений при вирішенні питання щодо цивільного позову просили його задовольнити в межах доведеності.

Заслухавши думку сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За приписами ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.

Із матеріалів справи вбачається, що понесені матеріальні збитки ОСОБА_8 обґрунтовує витратами на поховання, транспортними витратами, виконанням кредитних зобов`язань померлої ОСОБА_12 , поїздками з м. Харків до м. Києва та викраденням майна з квартири її доньки ОСОБА_12 .

Однак, вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченого грошових коштів в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди підлягають задоволенню лише в частині встановлених судом фактичних обставин справи та в межах пред`явленого обвинувачення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_11 не обвинувачується у заволодінні майном з квартири АДРЕСА_3 , позовні вимоги ОСОБА_8 в частині стягнення з ОСОБА_11 матеріальних збитків за викрадене майно на суму 338 350 грн. задоволенню не підлягають.

Стосовно вимоги позивача про відшкодування витрат на поховання слід зазначити наступне.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивач як сторона по справі зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право.

Так, відповідно до наявних у матеріалах справи рахунків на сплату послуг та відповідних їм підтверджень про сплату, а саме - накладної та квитанції щодо розміру витрат на поховання, становить 12 455 грн. (том 4 а.с. 140-142). Отже, з урахуванням добровільного відшкодування ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 2000 грн., з останнього на користь ОСОБА_8 підлягає стягненню 10 455 грн.

Зокрема, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження понесених витрат на оформлення документів та поховання, транспортних витрат, пов`язаних з перевезенням тіла ОСОБА_12 з м. Києва до м. Харкова, транспортних витрат на перевезення речей ОСОБА_12 та виплатами за кредитним договором ОСОБА_12 , тому в цій частині цивільний позов не підлягає задоволенню.

Також, беручи до уваги, що доводи позивача не підтвердженні доказами, суд приходить до висновку, що і у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_11 витрат на лікування ОСОБА_8 , слід також відмовити, оскільки вказані хвороби та витрати на лікування не пов`язані з пред`явленим ОСОБА_11 обвинуваченням.

Крім цього, суд відмовляє у позові в частині стягнення матеріальних витрат, пов`язаних із залученням потерпілої ОСОБА_8 на досудовому розслідуванні та судового провадження, а саме витрат на прибуття до органів досудового розслідування та суду, оскільки згідно з ст. 124 КПК України, вказані витрати слід віднести до процесуальних витрат, які суд стягує на користь потерпілої.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, слід відзначити наступне.

За змістом ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Суд визнає, що перераховані в позові потерпілою обставини заподіяли їй моральні страждання та змінили уклад життя, викликають душевні переживання і страждання.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 завдано значної моральної шкоди, яка виразилась у емоційних і душевних стражданнях та хвилюваннях. Потерпіла постійно відчуває душевний біль, нервові переживання, по`вязані з втратою доньки, оскільки донька була єдиним помічником, підтримкою та опорою для потерпілої.

При визначенні розміру відшкодування завданої шкоди суд враховує вимоги розумності і справедливості, оскільки в результаті неправомірних дій обвинуваченого позивач змушена звернутися до суду за захистом порушеного права.

Враховуючи вказані обставини в своїй сукупності, характер кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що протиправні дії ОСОБА_11 знаходяться в причинному зв`язку з негативними наслідками, які настали для потерпілої ОСОБА_8 , а тому суд знаходить обґрунтованим задоволення позовної заяви потерпілої в частині розміру компенсації моральної шкоди, заявленої в цивільному позові на суму 1 000 000 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838 VIII від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягають ч. 5 ст. 72 КК України у вказаній редакції в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_11 з 15.12.2018 по даний час перебуває в ІТТ ГУНП у м. Києві у зв`язку з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, що є правовою підставою, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838 VIII від 26.11.2015 для зарахування в строк відбування покарання зазначеного вище періоду перебування в ІТТ ГУНП у м. Києві з розрахунку один день перебування попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

При ухваленні вироку, суд, відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України, вирішує долю речових доказів та стягує з ОСОБА_11 документально підтверджені процесуальні витрати.

На підставі викладеного та керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_11 покарання у виді 14 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_11 під вартою в ІТТ ГУНП у м. Києві залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту затримання 15.12.2018. Зарахувати ОСОБА_11 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.12.2018 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 10 455 (десять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ) процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 47 744 гривень 66 копійок на користь держави (УК в Оболонському районі м Києва 24060300, , МФО 899998, рахунок UA 4026006).

Стягнути з ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 процесуальні витрати у розмірі 6 638 (шість тисяч шістсот тридцять вісім) гривень.

Речові докази :

- іграшковий пістолет без маркування та іграшковий магазин до нього знищити,

- оптичні СД-диски із записами слідчих експериментів зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору, обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту отримання його копії.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3