Справа № 645/458/19
Провадження № 1-кп/645/202/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2020 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора Харківської міської прокуратури №3 ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки
м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, одружену, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,
ОСОБА_4 , 16.11.2018 року, приблизно о 18:00 годині, точного часу органом досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходилась разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та бабусею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 схопила ОСОБА_6 за волосся, в цей момент у конфлікт втрутилась ОСОБА_7 , яка, намагаючись зупинити конфлікт, встала між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 знаходячись на відстані витягнутої руки від ОСОБА_7 , використовуючи свою фізичну перевагу над особою похилого віку, діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, але повинна була і могла їх передбачати, нанесла ОСОБА_7 удар кулаком правої руки в область грудної клітини зліва, надавши тим самим тілу ОСОБА_7 прискорення, внаслідок чого, від вказаного удару, остання впала на підлогу на правий бік, тим самим, у результаті падіння ОСОБА_7 було спричинено закритий перелом правої стегнової кістки з заходженням відламків та зміщення під кутом відкритим до середини, який виник від дії тупого твердого предмету. Травма спричинена ОСОБА_7 по ступеню тяжкості це середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) (згідно п.п. 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2 Наказу МОЗ України від 17.01.1995 р. №6, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, пояснила суду про обставини викладені вище, зазначила, що дійсно 16 листопада 2018 року, в вечірній час, за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у неї відбувся конфлікт з матір`ю ОСОБА_6 , її бабуся ОСОБА_7 намагалася зупинити їх з матір`ю, вставши між ними, в цей час ОСОБА_4 випадково вдарила бабусю ОСОБА_7 кулаком правої руки в район грудей, від якого остання впала та вдарилася ногою.
Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого обвинувачення за ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вину обвинуваченої ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченої ОСОБА_4 складеної 6 жовтня 2019 року, орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_8 , її спосіб життя, а саме, посередні характеристики за місцем мешкання, періодичне вживання спиртних напоїв, прояв вербальної та фізичної агресії у відношенні оточуючих, нестабільні зв`язки з рідними та близькими, а також достатньо високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Також орган пробації зазначив, що у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушниці від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покладення на неї обов`язку, передбаченого п.2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не засуджена (вимога УІАЗ при ГУНП в Харківській області від 19.12.2018 року), одружена (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 17 липня 2019 року), має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (особлива відмітка в паспорті громадянина України серія НОМЕР_2 ), на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває (повідомлення КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» від 27.12.2008 року №1699).
Як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 22.12.2018 року №9716, ОСОБА_9 перебуває на обліку з 01.2014 року з діагнозом: синдром залежності від алкоголю.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення , який, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, його наслідки, обставину, що пом`якшує чи обтяжує покарання, особу обвинуваченої, відношення обвинуваченої до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженої, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді обмеження волі із звільненням обвинуваченої від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки її виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею та іншими особами кримінальних правопорушень.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням також має бути належним чином мотивоване.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засуджену обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а також додатково обов`язок, необхідний і достатній для її виправлення, передбачений п.2 ч.3 ст. 76 КК України
Питання про необхідність застосування до ОСОБА_4 примусового лікування від алкоголізму у відповідності до ст.. 96 КК України судом не вирішується, оскільки дані захворювання не є такими, що уявляють собою небезпеку для здоров`я інших людей.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У зв`язку зі звільненням засудженої ОСОБА_4 з випробуванням покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи,
Також додатково покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: