Провадження №: 1-кс/755/9783/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2019 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0010538 від 24 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и л а :
слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 звернувся до слідчої судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «Mitsubishi ASH», н/з НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_5 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування та залишивши його на зберіганні спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів при ГУ НП в м. Києві. за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, смт Проліски, вул. Броварська, 4.
Клопотання мотивовано тим, що 23 грудня 2019 року, приблизно о 21 год 30 хв в місті Києві по вулиці Є.Сверстюка, в районі будинку №52, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi ASH», н/з НОМЕР_1 , допустила виїзд керованого нею автомобіля на смугу зустрічного руху, де в подальшому здійснила зіткнення з маршрутним таксі марки «АТАМАН А-09306», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок зіткнення транспортних засобів, пасажири маршрутного таксі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , р.н., ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до медичних закладів.
Під час огляду місця події від 23 грудня 2019 року в м. Києва, по вул. Сверстюка, №52, автомобіль марки «Mitsubishi ASH», н/з НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 , вилучено та доставлено на спеціальний майданчик для тимчасового затриманих транспортних засобів при ГУ НП в м. Києві, за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н., смт Проліски, вул. Броварська, 4.
Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 24 грудня 2019 року, автомобіль марки «Mitsubishi ASH», н/з НОМЕР_1 визнано і приєднано до провадження, як речовий доказ, оскільки він зберіг на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення, а тому може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні.
Під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні призначено судові автотехнічні експертизи з метою встановлення технічного стану гальмівної системи, рульового управління та ходової частини зазначеного автомобіля в стані, в якому вони були в момент виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, а також з метою встановлення кута, під яким, по відношенню один до одного та відносно елементів проїзної частини, розташовувались повздовжні вісі вказаних транспортних засобів в момент первинного контакту.
Крім того, особи, які мають право користування, розпорядження чи відчуження щодо зазначеного автомобіля, можуть приховати, пошкодити, зіпсувати цей автомобіль, чи здійснити його відчуження. Тому, наявна необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «Mitsubishi ASH», н/з НОМЕР_1 , з метою збереження цього автомобіля як речового доказу, а також збереження як доказів слідів, що виникли на ньому в результаті даної ДТП, тобто з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження даного автомобіля.
За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0010538 від 24 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий та/чи прокурор в судове засідання не з`явились, про дату та час повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 172 ПК України неявка зазначених осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арештОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась.

Слідча суддя, ознайомившись з клопотанням, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дійшла такого висновку.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Під час огляду місця події від 23 грудня 2019 року в м. Києва, по вул. Сверстюка, №52, автомобіль марки «Mitsubishi ASH», н/з НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 , вилучено та доставлено на спеціальний майданчик для тимчасового затриманих транспортних засобів при ГУ НП в м. Києві, за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н., смт Проліски, вул. Броварська, 4.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.
Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 24 грудня 2019 року, автомобіль марки «Mitsubishi ASH», н/з НОМЕР_1 визнано і приєднано до провадження як речовий доказ, оскільки він зберіг на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення, а тому він може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні.
Вимоги ч. 3 ст. 110 КПК України вимагають від слідчого наведення у постанові не законодавчо визначених у ст. 98 КПК ознак віднесення майна до речових доказів, а конкретних ознак їх злочинного походження, встановленого розслідуванням злочину за ст. 290 КК України та їх переліку, що відповідає вимогам ст. 98 КПК.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вище зазначені речі, які були вилучені 28 липня 2019 року під час огляду місця події є тимчасово вилученим майном, а тому з урахуванням наведених слідчим підстав на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення злочину, а отже з метою збереження доказів від відчуження.

Щодо вимог слідчого в частині визначення місця зберігання транспортного засобу, то слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім того, постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 24 грудня 2019 року, зокрема вирішено визначити місце зберігання автомобіля марки «Mitsubishi ASH», н/з НОМЕР_1 , на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів при ГУНП в м. Києві, за адресою: Київська обл., бориспільський р-н, смт Проліски, вул. Броварська, 4.
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Враховуючи те, що визначення місця зберігання речових доказів не належить до повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про накладення арешту майна, а також зважаючи на те, що постановою слідчого від 24 грудня 2019 року уже визначено місця для зберігання речових доказів, вилучених під час огляду місця події 23 грудня 2019 року, тому в задоволенні клопотання в даній частині слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 26, 40, 100, 167, 168, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и л а:
клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 23 грудня 2019 року, за адресою: м. Київ, вул. Сверстюка, 52, майно, а саме: автомобіль марки «Mitsubishi ASH», н/з НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_5 , заборонивши його відчуження, розпорядження та користування.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя: ОСОБА_1