Справа № 347/447/20
Провадження № 1-кс/347/328/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2020 м.Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області, в складі:

слідчої судді : ОСОБА_1 ,

секретаря : ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора: ОСОБА_3

адвоката : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою суду від 27.03.2020 року у справі №347/447/20 клопотання заступника начальника СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000087 від 02.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - задоволено. Накладено арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000087 від 02.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Вважає, що судом помилково та необґрунтовано накладено арешт на належний їй на праві власності автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 . Фактично вона є власником автомобіля марки «VOLKSWAGEN РASSAT», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 21.01.2020 року. У кримінальному провадженні №0000087 внесеному до ЄРДР від 02.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вона не є підозрюваною та не є обвинуваченою, а також не є тією особою , яка згідно закону може нести майнову відповідальність за шкоду, заподіяну невідомою особою.

Належний їй на праві власності автомобіль не може бути речовим доказом у справі, оскільки сам орган досудового розслідування у своєму клопотанні до суду стверджує про те, що у відділення поліції поступила заява, 02.03.2020 року в період часу з 09.45 год., по 09.55 год., невідома особа переслідуючи корисливий мотив на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей проникла до приміщення житлового буднику, звідки було викрадено майно та грошові кошти, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду. Її автомобіль не міг використовуватися як знаряддя вчинення цього злочину, та не має жодного відношення до цього. Таким чином просить задоволити заяву та скасувати арешт на належний їй транспортний засіб.

ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримали з підстав викладених в ній та просили задоволити.

Прокурор вважає скаргу безпідставною, просить врахувати, що досудове розслідування в кримінальному провадженні ще не завершено, а тому вказане клопотання є передчасним. Просить клопотання ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Суд, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників справи, вважає, що клопотання слід задоволити з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні ухвалою Косівського районного суду від 27.03.2020 року клопотання заступника начальника СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000087 від 02.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - задоволено. Накладено арешт на речовий доказ у кримінальному №0000087 від 02.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 ,.який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до п. 7 ч.2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Таким чином арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна має тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст.368 КПК України).
Згідно матеріалів справи вбачається, що з часу накладення судом арешту на вказаний ТЗ органом досудового розслідування проводились всі необхідні слідчі дії і щодо даного автомобіля, в рамках якого і було накладено арешт на транспортний засіб.

Відповідно до ст.174 КПК України в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Крім цього, подальше застосування арешту майна порушує права ОСОБА_5 , як законного власника та користувача майна, оскільки право власності є непорушним і ніхто може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.ст.319,321 ЦК України). Проте, на даний час ОСОБА_5 позбавлена права володіти, розпоряджатися та керувати транспортним засобом на який накладений арешт.
Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 15 травня 2013 року розглянув справу № 6-26 цс 13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване в процесі кримінального провадження майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.
Таким чином, враховуючи наведені обставини, а також те, що слідчим проведено всі заплановані слідчі дії із арештованим майном та в подальшому, обмеження прав ОСОБА_5 не є виправданим та співрозмірним заходом забезпечення кримінального провадження, так як у застосуванні цього заходу відпала потреба, а тому доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованимита такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Скасувати арешт на належний на праві власності, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 , автомобіль марки "VOLKSWAGEN PASSAT", зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою суду від 27.03.2020 року та зобов`язати слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 негайно повернути власнику вказаний транспортний засіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1