Справа № 933/375/20
Провадження № 1-кп/933/84/20 рік
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

прокурорів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

секретаря судового засідання - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000060 від 06.04.2020року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іверське, Олександрівського району Донецької області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимий згідно ст. 89 КК України,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 09.03.2020 року близько 11.00 години перебував в гостях у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де разом вживали спиртні напої. Після вживання спиртного ввечері того ж дня, ОСОБА_5 пішов додому, а ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння пішов спати.

09.03.2020 року, близько 23.00 години, ОСОБА_5 , знову прийшов до ОСОБА_4 та побачив біля входу в будинок мобільний телефон марки «ХІАОМІ», моделі «REDMI Note 5», вартістю 761,07 грн., після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки мобільного телефону у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно від сторонніх осіб, користуючись тим, що ОСОБА_4 спить в стані алкогольного сп`яніння, скоїв крадіжку мобільного телефону марки «ХІАОМІ», моделі ««REDMI Note 5», вартістю 761,07 грн. та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 761,07 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в новому обвинуваченні (а.с.116-117) визнав частково, зазначив що дійсно взяв телефон, що лежав на крильці. Після чого зайшов в будинок, щоб віддати потерпілому, але той спав. Щоб телефон не зник, він його забрав, щоб віддати потерпілому коли той проспиться. В іншому наполягає на показах, що надав раніше.

Протягом судових засідань обвинувачений надав показання, відповідно до яких 09.03.2020 р. його телефоном запросив в гості до потерпілого ОСОБА_9 близько 10-12 години дня. Вони розпивали спиртні напої та запросили його в гості. Після дзвінка він прийшов до потерпілого, розпили пляшку, провели десь близько 2 годин разом нього в дворі. Після чого він пішов до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишилися. Повертаючись додому, він проходив біля будинку ОСОБА_13 та побачив що в будинку горіло світло, вирішив зайти до нього, бо думав похмелитись, зайшов в двір без дзвінка, в них так прийнято, вони дружать, ходять один до одного в гості, в коридорі перед входом до будинку, горіло світло та він побачив на цеглі біля вхідних дверей телефон. Він впізнав телефон ОСОБА_11 , підняв для того щоб віддати його ОСОБА_11 , зайшов до будинку, побачив що той спить, не став його будити, розвернувся та пішов, думав що віддасть йому телефон наступного дня. Коли йшов додому в с. Іверське, зустрів в центрі своїх знайомих, коли вони спілкувались, йому зателефонували на його телефон, він дістав два телефони, в цей час ОСОБА_14 спитала звідки в нього два телефони, він їй сказав що це телефон ОСОБА_11 та його потрібно завтра повернути, після чого вони ще трохи поспілкувались та він пішов додому. Наступного дня він подзвонив ОСОБА_12 та сказав що телефон ОСОБА_11 у нього, сам не пішов віддати бо йому було погано, гадав що йому передадуть та він сам забере телефон, телефон був в нього дня 4-5, ОСОБА_11 телефон не забирав, можливо йому ніхто не передав. Цей час він телефоном грався та він заблокувався. Вирішив відвезти його до ОСОБА_10 для розблокування телефону до свого знайомого ОСОБА_15 , наступного дня йому подзвонили та сказали що телефон розблокували. Він дав ОСОБА_15 200 грн. за роботу. Після ремонту телефон пробув в нього ще близько 5 днів, потім він вирішив віддати телефон та пішов до ОСОБА_11 , в цей час побачив ОСОБА_16 , який побачив що в нього два телефони, та запропонував йому купити в нього один телефон, він запитав за яку ціну? ОСОБА_17 сказав 1000 грн., оскільки в нього в той час не було грошей на цигарки, він погодився бо сума невелика, та гадав що згодом заробить гроші, викупить телефон та поверне його ОСОБА_11 . Дня через три до нього приїхали поліцейські та сказали що на нього написана заява за крадіжку телефону. Згодом він дізнався що ніякої заяви не було, поліція за своєю ініціативою дізналась що він продав чужий телефон, та відкрили справу. ОСОБА_11 йому сказав що заяву не писав, гадав що телефон йому повернуть, та зізнався що взагалі не пам`ятав де був телефон. Його забрали до відділу поліції, там був цілий день, допитували його опера, сказали йому як потрібно дати пояснення, він не згоден був з цим, вони почали погрожувати йому що позбавлять його волі до суду, і він буде їздить з ОСОБА_18 . Оскільки в нього вдома баба та дід хворі, бабуся не ходе, злякався що його позбавлять свободи та дід та баба остануться самі, він підписав неправдивий протокол який склали опера, тим самим обмовив себе в деяких дрібницях.

На запитання прокурора відповів, що собі залишати телефон не збирався, взяв телефон щоб віддати його наступного дня, бо телефон лежав не в домі, а на вулиці, хотів особисто віддати його ОСОБА_19 в руки, був випивши та не знає чого саме вирішив так поступити, наступного дня не повернув, бо йому було погано. Чекав що телефон заберуть. Протокол вважає частково не правдивим, оскільки в ньому написано що телефон він взяв з будинку, а він підібрав його на порозі, в будинок не заходив. Слідчому дав такі ж пояснення як і операм, покази прочитав між строк, слідчому нічого не сказав, бо вважав що його закриють до суда. Коли йшов додому після ОСОБА_19 , хвилин через 15 зустрів компанію, чоловіка 4, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , четвертого не пам`ятає, в цей час задзвонив його телефон, ОСОБА_14 запитала чого в нього два телефони, він відповів що один телефон ОСОБА_13 та його потрібно завтра повернути, всі вони це чули, це було на вулиці в бесідці. Коли сиділи в будинку ОСОБА_13 він грався цим телефоном, казав що телефон в нього класний, в ньому було більше пам`яті ніж в його. Коли телефон заблокувався не знає чого він не віддав його ОСОБА_13 , а повіз на ремонт, потративши при цьому свої кошти.

На запитання захисника відповів, що вважає що телефон він просто підібрав та не повернув, власнику. Він казав людям що телефон у нього, вважав що люди ОСОБА_13 скажуть про це, не подзвонив ОСОБА_13 бо не було його номеру. Стосовно показів на досудовому слідстві, показав, що він боявся, хоча слідча не погрожувала йому, він злякався поліцію. На досудовому слідстві не заявляв про допит свідка ОСОБА_12 , це йому дійшло потім. Зазначив що проживають в одному селі, на відстані 2-3 км., він живе ближче до ОСОБА_23 а ОСОБА_19 ближче до Новодонецька, До ОСОБА_15 їхали через поля, він хотів телефон розблокувати щоб повернути в тому стані якому брав його. Прокурору він повідомляв обставини, казав що він скоїв крадіжку, правду йому не повідомив.

Показання обвинуваченого, в частині твердження, щодо відсутності в нього умислу на вчинення крадіжки мобільного телефону потерпілого, суд вважає не достовірними та спрямованими на ухилення від кримінальної відповідальності. Суд приймає покази обвинуваченого, що відповідають обставинам, встановленим в судовому засіданні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 надав покази про те, що з обвинуваченим він товаришує, неприязних відносин не має. Приїхав на дачу в с. Іверське, прибиратись, зустрівся з товаришами та почав відпочивати з алкоголем, випив багато, прокинувшись наступного дня побачив що телефону немає. Це було 09.03.2020р. ОСОБА_24 прийшов близько обіду, він зайшов через хвіртку, собаки в нього не має. Вони розпивали спиртне, телефон був поруч, грала музика, балакали про телефон. Березовський цікавився телефоном, йому він сподобався, телефон лежав на крильці. Потім на ньому сіла батарейка, і всі скоро розійшлись. Зарядка була на кухні на столі, але він не пам`ятає чи ставив телефон на зарядку, зазвичай він так робить. Коли він прокинувся зарядка були включена, телефону не було. Вважав, що він телефон не зміг знайти бо він «сів». Наступного дня вже були підозри що телефон пропав, чекав коли повернуть. Наступного дня в нього був ОСОБА_25 та сказав що всі розійшлись, а телефон так на крильці і лежав. Заяву відразу не писав бо в нього не було документів на телефон. Потім він зміг відновити свої аканти та звернувся до поліції. Там сказали, пиши заяву, тиску ніякого не було, ОСОБА_5 потім не бачив. ОСОБА_24 відшкодував йому кошти вже згодом. Коли тривалий час пройшов він гадав що його поцупили. Відразу ж думав, що він десь дома. Люди йому казали приблизно у кого телефон може бути, ОСОБА_14 казала, що телефон у Березовського. Того дня, він пам`ятає ОСОБА_5 лише один раз, що приходив в обід, більше його не пам`ятає. Він ліг вдень спати. Березовський може до нього заходити без дозволу, бо він буває там дуже рідко і до нього заходять друзі коли він приїжджає. Розмови з ОСОБА_26 не пам`ятає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 надав покази про те, що обвинуваченого знає, стосунки нормальні, неприязних відносин немає. В середині березня він зустрів ОСОБА_5 , який запропонував йому телефон за 1000 грн. Він погодився, бо йому був потрібен телефон для дівчини. Телефон він придбав того ж дня, гроші взяв у тещі 500 грн., а залишок віддав на протязі тижня. Телефон віддав дівчині. Згодом приїхали поліція та забрали телефон, бо він крадений. Гроші ОСОБА_24 йому не повернув. Він розмовляв з ним після цього, стосовно телефону і той пояснив в кого він взяв його, коли пили разом. Де саме знайшов телефон, ОСОБА_24 не казав, казав що пили разом і там був телефон.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 надав покази про те, до нього додому прийшов ОСОБА_24 , попросив прошити телефон «ХІАОМІ», начебто чорного кольору. Він його прошив, подзвонив ОСОБА_24 і той забрав телефон. Після прошивки все стерлось. Він не знає, чи можна зняти пароль без прошивки телефону. За роботу ОСОБА_24 дав йому 200 грн. Телефон він не запускав, та не знає чи був він заряджений чи ні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_29 надав покази про те, що з обвинуваченим він знайомий, неприязних відносин не має. Це було 9 березня, вони сиділи випивали у потерпілого в дворі біля будинку. У потерпілого був телефон, на ньому грала музика. Телефон лежав на підлозі перед входом до будинку. Він прийшов десь в обід, згодом прийшов обвинувачений, були там десь до 9 вечора. Березовський пішов раніше, вони ще сиділи. Потім потерпілий провів його, а телефон так там і лежав. Потерпілий казав йому, що телефон пропав. Числа 10 чи 11 він казав потерпілому, що бачив ОСОБА_5 , який повідомив його, що телефон у нього. Березовський просив, щоб він передав це потерпілому. Коли він уходив від ОСОБА_13 телефон лежав на підлозі перед входом до будинку. Березовський не казав чому телефон у нього, чому він забрав його з двору, він не питав. Коли казав потерпілому, що телефон у Березовського та його потрібно забрати, вони випивали, і йому не відомо, чи зрозумів його потерпілий. Після цього з ОСОБА_24 не зустрічались, більше розмов з потерпілим, щодо телефону не було, працівники поліції його не допитували.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого за його згодою відмовилась від допиту раніше заявленного свідка ОСОБА_30 .

Показання потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 в судовому засіданні суд визнає належними, допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_5 , які прямо підтверджують його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст.. 185 ч. 1 КК України, та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Показання потерпілого та свідків узгоджуються з письмовими доказами по справі.
Показання свідка ОСОБА_29 , щодо прохання обвинуваченого повідомити потерпілого про місце знаходження телефона та виконання ним цього прохання, суд визнає не достовірними, оскільки вони не підтверджені іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами та спростовані показами потерпілого та подальшими діями обвинуваченого, відповідно до його показів та показів свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 .

Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В судовому засіданні були досліджені протоколи слідчих дій:

-Протокол огляду місця події від 06.04.2020 року з фототаблицею, відповідно до якого в період часу з 18:00 до 18:30 годин в присутності понятих та ОСОБА_4 був проведений огляд території домоволодіння АДРЕСА_2 . Вхід до домоволодіння здійснюється через дерев`яну калитку, яка на момент огляду відчинена. При вході на територію домоволодіння з лівої сторони розташований одноповерховий будинок, вхід до якого здійснюється через дерев`янні двері, за якими прямо знаходиться коридор, далі за коридором знаходиться кімната кухні. Зі слів заявника ОСОБА_4 його викрадений телефон «ХІАОМІ», моделі «REDMI Note 5» знаходився у вказаній кімнаті на кухонному столі. На ілюстрації № 2 фототаблиці, долученій до протоколу, міститься зображення вхідних дверей до будинку, крильце якого має огорожу виготовлену з білої цегли. Ілюстрація № 3 містить зображення потерпілого, який рукою вказує на стіл де знаходився викрадений телефон (а.с.77-79).

Огляд проведено за добровільної згоди потерпілого (а.с.76), на підставі його заяви про притягнення до відповідальності невідомої особи, яка в період часу с 09.03.2020 на 10.03.2020 року вчинила крадіжку з його будинку належного йому мобільного телефону «ХІАОМІ», моделі «REDMI Note 5», чим завдала шкоду на суму 3000 грн. (а.с.74).

-Протокол огляду предмету від 07.04.2020 року, відповідно до якого в період часу з 08:30 до 09:00 годин в присутності понятих та ОСОБА_31 було проведений огляд, в ході якого ОСОБА_31 добровільно надала працівникам поліції мобільний телефон «ХІАОМІ», моделі «REDMI Note 5». Під час огляду виявлено, що по всій поверхні мобільного телефону пошкодження скла, телефон у робочому стані. Як пояснила ОСОБА_31 , телефон 16.03.2020 року їй подарував її цивільний чоловік ОСОБА_27 , який купив його у ОСОБА_5 (а.с.84-85). Огляд проведений на підставі заяви ОСОБА_31 про добровільну видачу мобільного телефону, який її цивільний чоловік придбав у ОСОБА_5 16.03.2020 року за 1000 грн. (а.с.83).

-Протокол огляду предмету від 07.04.2020 року, відповідно до якого в період часу з 09:30 до 10:00 годин в присутності понятих та ОСОБА_5 було проведений огляд сім картки оператора «Мегафон», сім картка оператора «Вадафон» (а.с.87-88). Огляд проведено за заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу 2-х сім карток з мобільного телефону ОСОБА_4 (а.с.86).

Протоколи слідчих дій, суд визнає належними, допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_5 , які прямо підтверджують його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст.. 185 ч. 1 КК України, та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

-Протокол слідчого експерименту від 14.04.2020 року, відповідно до якого в період часу з 13:25 до 14:25 годин в присутності понятих, підозрюваного ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_32 , підозрюваний ОСОБА_5 показав, що він 09.03.2020 року близько 23:00 годин прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає його знайомий ОСОБА_33 та зайшов у домоволодіння, двері якого були не заперті. Пройшов у домоволодіння й побачив як його знайомий ОСОБА_33 , спить. Після чого підозрюваний побачив в кімнаті кухні на столі мобільний телефон марки «ХІАОМІ», моделі «REDMI Note 5», викрав вказаний мобільний телефон та з ним покинув домоволодіння. Також ОСОБА_5 пояснив, що до вказаного домоволодіння він проник з метою крадіжки телефону (а.с.89-92). Ілюстрація № 2 таблиці долученої до протоколу, містить зображення підозрюваного ОСОБА_5 який рукою вказує на цегляну огорожу біля вхідної двері до будинку, як на місце, звідки він викрав мобільний телефон (а.с.91). Ілюстрація № 3 таблиці долученої до протоколу, містить зображення підозрюваного ОСОБА_5 який рукою вказує на стіл в приміщені будинку, як на місце звідки викрав мобільний телефон (а.с.92).

Протокол проведення слідчого експерименту суд вважає недопустимим доказом, оскільки відповідно до протоколу, під час слідчого експерименту підозрюваний на місці проведення обшуку надавав показання стосовно вчиненого ним кримінального правопорушення. Будь-якого відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань під час слідчої дії проведено не було.
Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Обвинувачений в судовому засіданні надав показання, що не відповідають його показанням під час слідчого експерименту. Ілюстрації № 2 та № 3, що долучені до протоколу, суперечать одна одній, щодо місця звідки обвинувачений викрав мобільний телефон.

В судовому засіданні досліджений письмовий доказ на підтвердження розміру завданої кримінальним правопорушенням шкоди:

-Висновок експерта Донецького НДЕКЦ МВС України № 2/20-367 судово-товарознавчої експертизи від 10.04.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «ХІАОМІ», моделі «REDMI Note 5» 3/32GB (об`ємом пам`яті 32 ГБ) на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто на 09 березня 2020 року, у наданому на дослідження стані могла становити 761,07 гривень (а.с.95-103).

Висновок № 2/20-367 судово-товарознавчої експертизи, суд вважає належним та допустимим доказом на підтвердження вартості викраденого майна та як такий, що отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які є взаємопов`язаними між собою, є достатньою для постановлення вироку.

Суд, розглядаючи питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , керуючись ст. 337 КПК України, яка визначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , поза розумним сумнівом повністю доведена за обвинуваченням у вчиненні ним злочину передбаченного ст. 185 ч. 1 КК України, як таємному викраденні чужого майна.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставину, яка обтяжує покарання.

Відповідно до ст. 12 ч. 3 КК України, злочин, передбачений ст. 185 ч. 1 КК України, вчинений обвинуваченим, є злочином середньої тяжкості.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначення обвинуваченим у судових дебатах про його розкаяння та вибачення перед потерпілим носить формальний характер та не містить свого відображення в матеріалах кримінального провадження, досліджених судом.

Суд в ході судового розгляду переконався, що обвинувачений не вважає вчинене ним злочином.

Суд при призначенні покарання враховує особу обвинуваченого: ОСОБА_5 (а.с.125), проживає разом з дідусем та бабусею, що страждають на хронічні захворювання (а.с.21,22, ) та надає їм допомогу в побуті (а.с.23), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.132), не працює, раніше не засуджений згідно ст. 89 КК України (а.с.126-129); на обліку у лікаря-психіатра КНП Олександрвської ЛПЛ не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 21.03.2013 року з ДЗ: вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками (а.с.130); перебуває на «Д» обліку КНП Олександрвської ЛПЛ в зв`язку з інфекційними захворюваннями (а.с.20); добровільно відшкодував втрати потерпілого в зв`язку зі зникненням телофону в розмірі 1000 грн. (а.с.46).

За висновками Досудової доповіді органу пробації, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінені як високі, а виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільствва (у т.ч. окремих осіб) (а.с.40-45).

Суд оцінює висновки Досудової доповіді з урахуванням того, що вона була надана за первинним обвинуваченням.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, обставини, що обтяжує покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт в межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за таємне викрадення чужого майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , не обирався та підстави для його обрання відсутні (а.с.104-105).

Постановою слідчого про залучення до кримінального провадження речових доказів від 13.04.2020 року (а.с.106), до справи були долучені речові докази: - мобільний телефон «ХІАОМІ», моделі «REDMI Note 5», сім картка оператора «Мегафон», сім картка оператора «Вадафон», які були передані на зберігання потерпілому (а.с.107). Речові докази необхідно залишити потерпілому.

Цивільний позов по справі не заявлено

Процесуальні витрати по справі:

- за довідкою Донецького НДКЦ витрати на проведення експертизи № 2/20-367 від 10.04.2020 року становлять 653,80 грн. (а.с.94).

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у таємному викраденні чужого майна за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , не обирати.

Речові докази: залишити потерпілому ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати: за проведення експертизи № 2/20-367 від 10.04.2020 року в розмірі 653,80 грн. Отримувач: Держава, балансовий рахунок: 3111 "Надходження до загального фонду державного бюджету", код бюджетної класифікації доходу: 24060300 "Інші надходження", призначення платежу: за висновок експерта № 2/20-367 від 10.04.2020 року.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Олександрівського

районного суду ОСОБА_1