Справа № 296/2530/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 27.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2019 слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що у провадженні ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №000012 від 27.01.2020 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника відділу матеріального забезпечення Головного центру спеціального контролю, будучи обізнаним про процес здійснення оформлення документації на прописку у квартирах, які перебувають на обліку у Міністерстві оборони України з подальшою їх приватизацією, діючи з прямим умислом, протиправно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди за вчинення дії з використанням наданого службового становища третій особі, всупереч інтересам служби почав підшукувати осіб, які потребують вирішення житлового питання та погодяться надати останньому неправомірну вигоду.

Зазначає, що громадянин ОСОБА_13 у листопаді 2019 року підшукував житло для його купівлі для себе в смт. Городок Радомишльського району Житомирської області. З цією метою в листопаді 2019 року у невстановлені день та час зустрівся з невстановленою слідством особою жіночої статі у смт. Городок Радомишльського району Житомирської області, яка повідомила йому, що громадянин ОСОБА_11 здійснює продаж двокімнатної квартири у смт. Городок Радомишльського району Житомирської області та отримав телефонний контакт останнього. У подальшому на початку грудня 2019 року, більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, за попередньою телефонною домовленістю, громадянин ОСОБА_13 зустрівся

із ОСОБА_11 у кв. АДРЕСА_2 для її огляду. Перебуваючи у вказаній квартирі ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_13 , що ціна квартири попередньо складатиме близько 5000 тис. доларів США. Після огляду квартира сподобалась ОСОБА_13 про що останній повідомив ОСОБА_11 . В той же день та час в ході вказаної розмови ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, переслідуючи корисливі мотиви, повідомив ОСОБА_13 , що кв. АДРЕСА_2 перебуває на балансі Міністерства оборони України та для того, щоб здійснити переоформлення квартири та отримати дозвіл на прописку, необхідно надати начальнику Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України ОСОБА_10 неправомірну вигоду у сумі 1500 доларів США.

ОСОБА_13 з метою викриття злочинної діяльності звернувся до правоохоронних органів та, будучи залученим до конфіденційного співробітництва, погодився на запропоновані ОСОБА_11 умови та діяв під контролем правоохоронних органів.

У подальшому до 24 лютого 2020 року ОСОБА_11 повідомив своїй колишній дружині ОСОБА_12 , яка має прописку місця проживання за адресою: кв. АДРЕСА_2 , а також повідомив своєму раніше знайомому ОСОБА_5 , про те, що громадянин ОСОБА_13 має намір придбати квартиру та вказане житло перебуває на балансі Міністерства оборони України. ОСОБА_11 , достовірно знаючи про дружні стосунки

ОСОБА_5 з начальником Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою отримання грошових коштів за продаж квартири, звернувся до ОСОБА_5 з метою позитивного вирішення ОСОБА_10 розгляду заяви про дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання ОСОБА_13 у квартирі з наданням ОСОБА_10 неправомірної вигоди у сумі 1500 доларів США.

ОСОБА_5 , погодившись на пропозицію ОСОБА_11 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але до 24 лютого 2020 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів повідомив начальника Макарівської квартирно-експлуатаційної частини ОСОБА_10 про необхідність позитивного вирішення ОСОБА_10 розгляду заяви про дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання ОСОБА_13 у квартирі

АДРЕСА_2 за неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США.

В свою чергу, ОСОБА_10 усвідомлюючи, що вирішення питання про надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання ОСОБА_13 у квартирі АДРЕСА_2 входить у його повноваження, достовірно знаючи, про незаконність вказаній дій та безпідставність здійснення реєстрації вказаної особи у квартирі, що належить Міністерству оборони України, діючи з прямим умислом, протиправно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах ОСОБА_13 дій з використанням наданої йому службового становища, всупереч інтересам служби, погодився на вказану пропозицію, тим самим вирішив діяти групою осіб за попередньою змовою.

У подальшому, 24 лютого 2020 року, ОСОБА_13 зустрівся з ОСОБА_11 та раніше йому не знайомим ОСОБА_5 в гаражному приміщенні в смт. Городок Радомишльського району Житомирської області, яким користується останній. В ході розмови між ними ОСОБА_11 представив військовослужбовця ОСОБА_5 як людину, що безпосередньо контактує з начальником Макарівської квартирно-експлуатаційної частини Міністерства оборони України ОСОБА_10 , який вирішить питання оформлення всіх документів та прописку у квартирі АДРЕСА_2 .

В ході розмови ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_13 про те, що розмір неправомірної вигоди, яку необхідно надати ОСОБА_10 для переоформлення документації щодо квартири та надання дозволу за прописку місця проживання у вище вказаній квартирі складає 1500 доларів США (відповідно до курсу НБУ близько 37 тис. 500 грн.), а сума за яку він здійснює продаж житла, складає 4200 доларів США.

В подальшому, 31.03.2020 близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 зустрілись із ОСОБА_13 у смт. Городок Радомишльського району Житомирської області та ОСОБА_5 отримав письмовий дозвіл від ОСОБА_14 на здійснення прописки місця проживання ОСОБА_13 за адресою:

АДРЕСА_3 .

В подальшому, 31.03.2020 близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_12 , діючи спільно групою осіб за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на отримання службовою особою - начальником Макарівської квартирно-експлуатаційної частини ОСОБА_10 неправомірної вигоди за вчинення в інтересах

ОСОБА_13 дій, пов`язаних з оформленням документації щодо квартири та надання дозволу на прописку місця проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_3 з подальшим продажем квартири, діючи з прямим умислом та з корисливим мотивом, перебуваючи разом із ОСОБА_11 зустрілась за вищевказаною адресою із ОСОБА_13 та отримала від ОСОБА_13 неправомірну вигоду в сумі 37 тис. 500 грн. для передачі ОСОБА_10 .

31.03.2020 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 затримані у порядку ст. 208 КПК України, а неправомірну вигоду у сумі 37 тис. 500 грн. вилучено.

У клопотанні слідчий зазначає про ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та в повному обсязі не вилучені, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Також з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, слідчий вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурори у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки у нього наявні хвороби та разом з ним проживає неповнолітній син, який на даний час у зв`язку з карантином перебуває не за місцем навчання.

Захисник у судовому засіданні у задоволенні клопотання просить відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід з підстав, викладених у запереченнях, у тому числі з тієї підстави, що прокурорами не доведена причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, просить врахувати, що у підозрюваного на даний час на утриманні перебуває неповнолітній син, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, є працюючим пенсіонером, має ряд захворювань.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що о 09 год. 50 хв. 31.03.2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України.

01.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколами допитів свідка ОСОБА_13 від 04 лютого 2020 року, 12 березня 2020 року, 31 березня 2020 року; протоколом виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів від 30 березня 2020 року; протоколом огляду, помітки та вручення грошових коштів від 31 березня 2020 року; протоколами обшуків від 31 березня 2020 року; протоколом ОМП за участю свідка ОСОБА_13 від 31 березня 2020 року; протоколом огляду документації щодо прописки ОСОБА_13 від 01.04.2020; протоколом затримання ОСОБА_5 від 31.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 31 березня 2020 року; протоколами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій.

Крім того, прокурори у судовому засіданні вказали на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, прокуратури та суду; ризик знищити, сховати, спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на даний час не були встановлені; можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі до 10 років, підозрюваний достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та в повному обсязі не виявлені і не вилучені, а також може як безпосередньо, так із залученням інших осіб впливати на свідків і інших підозрюваних у кримінальному провадженні, схиляючи їх до певної поведінки та надання вигідних для себе показань. Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також слідчий суддя приходить до висновку, що доводи підозрюваного та захисника щодо позитивної характеристики підозрюваного, наявності у нього постійного місця проживання, неповнолітньої дитини на утриманні, хронічних захворювань не переважають над наявністю існуючих ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому у судовому засіданні не встановлено і не доведено доказів існування обставин, які б унеможливлювали тримання підозрюваного під вартою.

Отже слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави слідчий суддя бере до уваги майновий стан підозрюваного, а також враховує обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який працює та займає посаду начальника відділу

матеріального забезпечення Головного центру спеціального контролю, отримує заробітну плату та пенсію, має на праві власності рухоме майно, тому приходить до висновку, що доцільно визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 грн., оскільки у судовому засіданні прокурорами не доведено, що застава у зазначених ч.5 ст.182 КПК України межах не здатна забезпечити підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому відсутні підстави для призначення застави у розмірі, який перевищує встановлені ч.5 ст.182 КПК України межі.

Крім того, наявні достатні правові підстави для покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 31.03.2020 року з 09 год. 50 хв.

Визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавець) на депозитний рахунок для внесення застави та у разі внесення якої звільнити підозрюваного з-під варти.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

1. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

2. Не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи.

4. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5. Утриматися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 29.04.2020 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у встановленому розмірі оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на депозитний рахунок, повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі або установі, де підозрюваний утримуватиметься під вартою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_16 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1