Справа № 545/1903/19
Провадження № 1-в/545/34/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2020 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава клопотання засудженої гр ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянки, громадянки України, уродженки: смт. Коноша Коношського району Архангельської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимої :
- 15.06.1999 року Артемівським міським судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 140 ч.3, 141 ч.3, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнена 09.08.2001 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року невідбуту частину покарання 1 рік 9 місяців 13 днів замінено на умовне з іспитовим строком на 1 рік 9 місяців 13 днів.
- 14.06.2010 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст. 185 ч.1, 309 ч.1, 316 ч.1, 75, 76 ч.п.2, 76 ч.1п.3, 76 ч.1 п.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням на 1 рік 6 місяців.
- 25.06.2013 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст.164 ч.1 КК України 120 годин громадських робіт.
- 24.09.2013 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст.185 ч.1, 389 ч.2, 70, 71, 72 КК України до 1 місяця 16 днів арешту. Звільнилась 08.11.2013 року по відбуттю строку покарання.
- 04.05.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст.185 ч.2, 185 ч.1, 70 ч.1, 75, 76 ч.1 п.2, 3, 4 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки.
- 13.07.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст.190 ч.1, 190 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 07.11.2016 року Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області іспитовий строк скасовано, направлено в місця позбавлення волі на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в :

До Полтавського районного суду Полтавської області 31.07.2019 року звернулась засуджена гр ОСОБА_4 з клопотанням про її умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, мотивуючи , що вона відбула частину призначеного покарання і стала на шлях виправлення.
Від засудженої особи та представника адміністрації установи НВК № 65 до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.
В судовому засіданны прокурор заперечив клопотання засудженої, так як засуджена наданий момент має 3 непогашених стягнення, тому не досягла необхідного рівня виправлення, та лише 1 заохочення перед настанням пільги на УДЗ, тому, відсутні підстави для задоволення даного клопотання.
Враховуючи подані заяви, думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи № 58-П-17., суд проходить до висновку про необхідність відмолви у задоволенні клопотання засудженої з наступних підстав.
Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що гр. ОСОБА_4 засуджена 22.12.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ст. 185 ч.2, 71 ч.1 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.
Згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 14.06.2018 року засудженій на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано у строк основного покарання період з 07.11.2016 року по 24.01.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання - 22.12.2016 року, кінець строку відбування покарання - 20.03.2020 року.
Судом також встановлено, що засуджена гр. ОСОБА_4 перебуває у місцях позбавлення волі з 17.11.2016р., а саме: в СІЗО м. Харків, де характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. З 09.06.2017 року засуджена відбуває міру кримінального покарання в Надержинщинській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області ( № 65 ).
За час відбування покарання засуджена має три стягнення , які е непогашеними та одне заохочення перед настанням пільги УДЗ, що вказує на небажання засудженої особи ставати на шлях виправлення.
Згідно характеристики затвердженої начальником НВК № 65, встановлено, що засуджена гр. ОСОБА_4 не заслуговує на умовно - дострокове звільнення від відбування покарання згідно статті 81 КК України, так як неодноразово судима за тотожні злочини, звільнялася на підставі Закону України «Про амністію», але належних висновків не зробила і вчинила новий злочин.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України ( 2341-14 ) (далі - КК).
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ( 2341-14 ).
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд враховує особу засудженої, відомості щодо його посередньої поведінки, та виходячи з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань є виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання у процесі відбування покарання.
На підставі викладеного, суд вважає, що засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення і у суду відсутні підстави для її умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженої необхідно відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання засудженої гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.
Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1