справа № 166/236/20
провадження № 1-кп/166/53/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року смт. Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання з розгляду кримінального провадження №0000075 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Самари Ратнівського району Волинської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
З обвинувального акту вбачається, що 20 лютого 2020 року, близько 12 год. 00 хв. на автодорозі М-19 сполученням Доманове-Ковель-Тереблече, неподалік с. Старостине Ратнівського району Волинської області, інспектором СРПП №2 Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 спільно з поліцейським СРПП №1 старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху, а саме: керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів поза населеним пунктом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП. Крім того, ОСОБА_4 керував зазначеним транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху та чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.
У подальшому ОСОБА_4 о 12 год. 30 хв., перебуваючи в службовому автомобілі марки «ISUZU D-MAX», р.н.з. НОМЕР_2 , під час оформлення службовими особами Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області адміністративних матеріалів про порушення ним Правил дорожнього руху, висловив поліцейським, які, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є службовими особами правоохоронного органу у зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними та правозастосовними повноваженнями, а саме: інспектору СРПП №2 Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 та поліцейському СРПП №1 старшому сержанту поліції ОСОБА_7 , пропозицію надати їм неправомірну вигоду у вигляді 200 грн. за те, що вони як службові особи, з використанням наданої їм влади та службового становища, не виносили постанови про адміністративне правопорушення і не притягали його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. У відповідь поліцейські пояснили та попередили ОСОБА_4 про те, що за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Незважаючи на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність, переслідуючи корисливу мету ухилення від відповідальності за порушення правил дорожнього руху, ОСОБА_4 продовжував вчиняти дії, направлені на пропозицію надати неправомірну вигоду.
О 12 год. 51 хв., на втілення своїх злочинних дій, направлених на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду, з метою переконання в тому, що неправомірна вигода безперешкодно буде прийнята вказаними працівниками поліції і що вони її не відхилять, та продемонструвати їм свою готовність надати неправомірну вигоду, поклав на передню панель автомобіля грошові кошти в сумі 200 (двісті) гривень, надавши тим самим вказаним працівникам поліції, які перебували на службі, неправомірну вигоду за невчинення відносно його дій з використанням наданої поліцейським влади не складати протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.125, ч.2 ст.126 КУпАП та відповідно, непритягнення до адміністративної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, тобто у наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
26 лютого 2020 року між ОСОБА_4 та прокурором Ратнівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений повністю і беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України (надалі КК України), у зв`язку з обставинами, які викладені у обвинувальному акті, а сторони узгодили покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. В порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати в дохід держави предмет злочину, а саме: 200 (двісті) гривень.
У підготовчому судовому засіданні Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, у зв`язку з обставинами, які викладені у обвинувальному акті, у скоєному розкаявся.

Прокурор висловила позицію про необхідність затвердження угоди.
Захисник Обвинуваченого висловив позицію щодо необхідності затвердити угоду про визнання винуватості у редакції, поданій прокурором разом із обвинувальним актом.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між Обвинуваченим та Прокурором, Суд виходить з наступного:
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, відповідно до приписів ст. 12 КК України можна класифікувати як злочин середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

З пояснень Обвинуваченого та Покурора вбачається, що угода укладена ними добровільно.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання є обгрунтованим, відповідає тяжкості вчиненого злочину, даним про особу Обвинуваченого, який, щиро розкаявся у вчиненному, активно сприяв розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Прокурор та Обвинувачений просили затвердити угоду на викладених у ній умовах.

З урахуванням наведеного, Суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості між Прокурором та Обвинуваченим і призначити останньому узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід до Обвинуваченого не застосовано.
Цивільний позов в данному кримінальному провадженні не заявлявся.
Витрати на залучення експетів відсутні.
Долю речових доказів Суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України з врахуванням ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
Керуючись ст. ст.314, 474, 475 КПК України, Суд

у х в а л и в:

Затвердити укладену 26 лютого 2020 року угоду про визнання винуватості між прокурором Ратнівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
До речових доказів застосувати спецконфіскацію в порядку ст. 96-1, ст. 96-2 Кримінального кодексу України, а саме 200 (двісті) гривень конфіскувати в дохід Держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1