Справа № 162/3/20
Провадження №1-кп/157/36/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2019 року за № 0000044 про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Рудка, жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, учня Любешівського технічного коледжу Луцького НТУ, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

Неповнолітній ОСОБА_4 у період часу з 08 по 09 березня 2019 року, перебуваючи на території домоволодіння в АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом відкриття незамкнених вхідних дверей, незаконно проник у приміщення господарської будівлі, яка використовується як літня кухня, де із шухляди столу таємно викрав грошові кошти в сумі 11800 гривень, які належать ОСОБА_7 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Під час досудового розслідування 23 грудня 2019 року між прокурором Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 , яка на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000044, та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 з участю законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, зобов`язувався сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального правопорушення. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яку повинен понести ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі на строк 3 роки та звільнення його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі статей 75, 104 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження підтвердили факт укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною, цілковите розуміння змісту і наслідків угоди та просили її затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частинами 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

23 грудня 2019 року потерпілий ОСОБА_7 надав прокурору письмову згоду на укладення ним з підозрюваним угоди про визнання винуватості.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, узгоджена сторонами міра покарання, передбачена санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 цілком розуміють положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлюють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 з однієї сторони та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 119 КПК України, враховуючи вік та майновий стан обвинуваченого, відсутність у нього власного заробітку, а також те, що сім`я, в якій він виховується, відноситься до малозабезпечених та отримує відповідну соціальну допомогу, що підтверджується актом обстеження умов проживання неповнолітнього, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат у розмірі 1256 грн. 08 коп. на залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи та компенсувати їх за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись статтями 314, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2019 року, укладену між прокурором Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 з однієї сторони та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2019 року за № 0000044.

Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статей 75, 104 КК України із застосуванням ст. 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації «Verbatim CD-R» із наявними на ньому даними залишити при матеріалах кримінального провадження.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від сплати процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи та компенсувати їх за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1