Справа № 639/1206/20
Провадження № 1-кс/639/530/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 та заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 щодо не розгляду скарги від 12.02.2020 року в порядку, передбаченому ст. 308 КПК України, та на постанову слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 13.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001143 від 23.06.2015 року, -

в с т а н о в и в:

24.02.2020р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просили:

- визнати бездіяльність прокурорів вимого рівня - керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 та його заступника ОСОБА_8 щодо не розгляду скарги від 12.02.2020р. відповідно до вимог ч.2 ст.308 КПК України;

- зобов`язати заступника прокурора по Новобаварському відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 виконати вимоги ч.2 ст. 308 КПК України;

- скасувати постанову слідчого від 13.02.2020 р., яка не має юридичної сили, бо винесена слідчим ОСОБА_4 після її відсторонення із-за неефективності досудового розслідування

- визнати протиправною бездіяльність слідчого Новобаварського ВП ОСОБА_4 , яка, зловживаючи процесуальними правами, сфальсифікувала постанову з датою 13.02.2020 року про закриття кримінального провадження з метою звільнити від відповідальності ОСОБА_9 .

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 посилалися на те, що вони є потерпілими у кримінальному провадженні № 0001143 від 23.06.2015 за ч. 1 ст.382, ч. 1 ст.384 КК України. На особистому прийомі 12.02.2020 року ОСОБА_5 звернулася зі скаргою на ім`я керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 у порядку ст.308 КПК України про недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні
В порушення вимог ч. 2 ст. 308 КПК України прокурором вищого рівня не було розглянуто вказану скаргу протягом трьох днів після її подання та не повідомлено ОСОБА_5 про результати її розгляду.
Крім того, 19.02.2020р. на адресу ОСОБА_5 слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області було направлено постанову від 13.02.2020р. про закриття кримінального провадження № 0001143 від 23.06.2015.
Вказану постанову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважають незаконною, необґрунтованою та передчасною, прийнятою без вжиття належних процесуальних заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, в тому числі, щодо з`ясування питання тривалого невиконання ОСОБА_9 вироку суду від 11.03.2012р., а також без виконання ухвал слідчих суддів, постановлених за результатами розгляду скарг ОСОБА_5 на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора під час досудового розслідування кримінального провадження, а також ухвали Харківського апеляційного суду від 29.07.2019р., якою було скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження.
Також, згідно посиланьОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскаржувана постанова була сфальсифікована слідчим ОСОБА_4 , яка не мала повноважень на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки 13.02.2020р. її було відсторонено від справи із-за неефективного досудового розслідування, про що слідчого було повідомлено начальником СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 в присутності ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримала вимоги скарги, посилаючись на зазначене вище.

ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання, в якій просила провадження розглядати без її участі, підтримавши вимоги скарги.

Прокурор ОСОБА_11 в судовому засіданні проти вимог скарги заперечувала, вказувала на те, що у скарзі ОСОБА_5 від 12.02.2020р. оскаржувалась бездіяльність заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 Грюка та відсутність процесуального контролю з боку керівника вказаної прокуратури ОСОБА_12 , у зв`язку з чим скаргу було направлено за належністю до прокуратури Харківської області.
Щодо постанови слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області від 13.02.2020р. про закриття кримінального провадження № 0001143 від 23.06.2015, то прокурор та слідчий вважали її законною обґрунтованою, а доводи скарги в цій частині також безпідставними, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні було проведено повно та всебічно, за наслідками чого встановлено відсутність складу кримінальних правопорушень.
При цьому прокурор та слідчий посилались на те, що судове рішення, яке заявники вважають таким, що умисно не виконувалось ОСОБА_9 , виконане в повному обсязі. Крім того, вказана особа в ході допиту відмовилася від дачі показань стосовно ряду поставлених до неї питань в силу ст. 63 Конституції України, що не можна вважати наданням завідомо неправдивих показань. В подальшому під час допиту ОСОБА_9 , пояснюючи свою відповідь під час допиту слідим 16.11.2015р. щодо відсутності в нього нерухомого майна, зазначив, що можливо неправильно зрозумів питання слідчого чи подумав, що питання стосується майна, яке знаходиться в м. Харкові, тому не повідомив про прийняття спадщини на будинок, який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки; за вказаною адресою він після смерті батьків не проживав.
Заслухавши учасників судового провадження, які з`явиливсь в судове засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши надані докази в їх сукупності, перевіривши доводи скарги, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що 23.06.2015р. за заявою ОСОБА_5 до ЄРДР були внесені відомості за №0001143 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 382 КК України за фактом ухилення ОСОБА_9 від виконання вироку Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2012 р. в частині стягнення з останнього на користь ОСОБА_6 (доньки ОСОБА_5 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.

02.12.2015р. до ЄРД внесені відомості за №0000124 за ч.1 ст. 384 КК України за фактом повідомлення ОСОБА_9 , будучи повідомленим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, під час допиту в якості свідка (протокол від 16.11.2015р.) слідчому завідомо неправдивих показань щодо відсутності у нього будь-якого рухомого або нерухомого майна. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що у приватній власності ОСОБА_9 з 08.02.2014р. перебуває земельна ділянка площею 0,133 га та житловий будинок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . (т. 2 а.с. 40, 54)

Постановою прокурора Жовтневого відділу Харківської місцевої прокуратури №2 від 25.01.2016 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001143 від 23.06.2015р. та №0000124 від 02.12.2015р. об`єднані в одне, та присвоєно об`єднаним кримінальним провадженням №0001143 (т. 2 а.с. 79-82)

За результатами проведення досудового розслідування 13.02.2020р. старшим слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001143 від 23.06.2015р. у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим його представником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження протягом 10 днів з дня отримання особою її копії.
Матеріали кримінального провадження не містять даних про вручення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 копії вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження, а тому не спростовано їх твердження, що копію постанови ними отримано після 18.02.2020р., у зв`язку з чим, в силу положень ч. 1 ст. 304 КПК України, строки подання скарги потерпілими не пропущені.

Надаючи правову оцінку доводам скарги, необхідно відзначити таке.

Щодо посилань ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що постанова слідчого від 13.02.2020р. є сфальсифікованою слідчим ОСОБА_4 , яка не мала повноважень на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки 13.02.2020р. її було відсторонено від справи із-за неефективного досудового розслідування, то вони не знайшла свого документального підтвердження та спростовуються наданим прокурором витягом.

Водночас, обґрунтовуючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий зазначив, що 16.01.2020, будучи допитаним в якості свідка, ОСОБА_9 повідомив, що 16.11.2015р. в ході допиту в якості свідка, керувався Конституційною гарантією, яка передбачена ст. 63 Конституції України, тобто особа не несе відповідальності за відмову давати показання відносно себе, оскільки це частина його прав на захист від підозри або обвинувачення у вчиненні злочину (про право ст. 63 Конституції України, заздалегідь було повідомлено ОСОБА_13 , під час допиту в якості свідка). Окрім цього, ОСОБА_9 пояснив, що можливо він не правильно зрозумів питання слідчого або подумав про наявність «рухомого або не рухомого майна» у місті Харкові, а не за його межами. Виходячи із об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України завідбмо неправдиве показання характеризується активними діями, які виявляються у неправдивих показаннях свідка.
Окрім того, в ході допиту, ОСОБА_9 зазначає, що ні в якому разі не ухилявся від сплати грошових коштів, відповідно до рішення суду, оскільки ще до внесення до ЄРДР виплатив грошові кошти в розмірі 2.200 грн., а після винесення рішення суду, яке вступило в закону силу лише в листопаді 2015 року (оскільки ОСОБА_5 постійно зверталася зі скаргами та клопотаннями до суду, тим самим затягувала винесення остаточної ухвали суду), в ході одночасного допиту 23.01.2016, ОСОБА_9 було виплачено 29206 гривень 24 копійки.
З огляду на викладене, слідчим зроблено висновок про відсутність суб`єктивної сторони складу злочину у діях ОСОБА_9 у формі умислу. При цьому вирок Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2012 р. хоча і не був негайно виконаний ОСОБА_9 добровільно, проте в подальшому все ж був виконаний після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем. При цьому ознак ухилення боржника від виконання такого рішення не вбачається, оскільки ОСОБА_9 добровільно передав ОСОБА_14 , яка діяла як представник ОСОБА_6 , решту належної до сплати суми.
Проте, з такими висновками слічого погодитися не можна.

При цьому необхідно відзначити, що відповідно до ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.1, 2, 4, 9, 91 ч.1 ст.284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має бути закрито після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст.91 КПК України).

При цьому постанова про закриття кримінального провадження має містити встановленні у кримінальному провадженні фактичні обставини, які свідчать про відсутність складу (події) кримінального правопорушення, з посиланням на докази, на яких ґрунтуються висновки слідчого/прокурора щодо вказаних фактичних обставин.

Як зазначалось відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні №0001143 від 23.06.2015р. внесені:

- за ч. 1 ст. 382 КК України за фактом невиконання ОСОБА_9 вироку Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2012 р., яким, окрім іншого, з останнього стягнуто на користь ОСОБА_6 (доньки ОСОБА_5 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.

- за ст. 384 КК України за фактом завідомо неправдивого показанняОСОБА_9 під час допиту слідчим 16.11.2015р. про відсутність в нього будь-якого майна, що спростовується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

При цьому з об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 382 КК України, полягає, зокрема, у невиконанні судового рішення - невжитті особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їхвиконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.
В порушення вимог ст. 110 КПК України в постанові слідчого від 13.02.2020р. про закриття кримінального провадження №0001143 від 23.06.2015р. не зазначено з посиланням на конкретні докази зібрані під час досудового розслідування:

-коли вирок Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2012 р. набрав законної сили, його було звернуто до виконання та він став обов`язковим до виконання ОСОБА_9 в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.;

-строки, порядок виконання вказаного вироку ОСОБА_9 у період з моменту, коли він став обов`язковим і до повного виконання, із наведенням сум платежів та дат їх здійснення, як безпосередньо ОСОБА_9 , так і шляхом здійснення відповідних відрахувань із його заробітної плати;
-даних про реальну можливість виконання вироку ОСОБА_9 його доходи, майновий стан, заходи, що ним вживались для виконання вироку або, навпаки, ухилення від його виконання (приховування майна та/або даних про наявність доходів тощо).
Встановлення вказаних фактичних даних є необхідним для належної правової оцінки наявності (відсутності) як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України, адже сам лише факт виконання рішення суду, якщо цьому передувало умисне його невиконання протягом тривалого часу, не виключає складу вказаного злочину.
При цьому необхідно відзначити, що під час досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій, результати яких зафіксовано у відповідних доказах.
Проте, вони не знайшли свого відображення у постанові слідчого, а висновки останнього в постанові ґрунтуються виключно на показанняхОСОБА_9 без зазначення інших доказів та їх оцінки у сукупності та взаємозв`язку.
Слідчий же суддя під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження не може перебирати на себе функції слідчого, та покладати в обґрунтування свого рішення джерела доказування, які не наведені в оскаржуваній постанові.
Інше тлумачення суперечило б принципу поділу влади, закріпленому в ст. 6 Конституції України, та могло б викликати сумніви в безсторонності та неупередженості суду, та порушенні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в світлі практики Європейського суду з прав людини.
Щодо статті 384 КК України, то нею передбачено кримінальну відповідальність, зокрема, за завідомо неправдиве показання свідка.
У постанові слідчого не знайшло відображення належна правова оцінка посиланням ОСОБА_9 в ході допиту 16.01.2020р., що під час допиту 16.11.2015р. він керувався положеннями ст. 63 Конституції України, з урахуванням тієї обставини, що 16.11.2015р. ОСОБА_9 не відмовлявся від давання показань, а зазначив про відсутність в нього будь-якого майна.
Також суперечливим є направлення прокурором 18.02.2020р. (після закриття кримінального провадження) запиту до Валківської нотаріальної контори, тобто вчинення дій, спрямованих на збирання доказів у кримінальному провадженні в порядку ст. 93 КПК України, що свідчить про передчасність постанови та неповноту досудового розслідування.

Отже, оскаржувану постанову слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області 13.02.2020р. не можна визнати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою.

Крім того, необхідно відзначити, що резолютивна частина постанови слідчого взагалі не містить висновків у зв`язку з відсутністю складу якого (яких) кримінального правопорушення (кримінальних правопорушень) підлягає закриттю кримінальне провадження.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині вимог про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0001143 від 23.06.2015р. підлягає задоволенню.
Щодо решти вимог скарги, то судовим розглядом встановлено, що на особистому прийомі 12.02.2020 року ОСОБА_5 звернулася зі скаргою на ім`я керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 , в якій посилалась на положення ст. 308 КПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Водночас, зі змісту самої скарги від 12.02.2020р. вбачається, що ОСОБА_5 в ній оскаржувалась бездіяльність заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 Грюка та відсутність процесуального контролю з боку керівника вказаної прокуратури ОСОБА_12 . Зокрема, в скарзі ОСОБА_5 зазначає, що заступник прокурора по Новобаварському відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 забороняє, з корупційних міркувань, слідчому СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області пред`являти підозру у кримінальному провадженні.

За вказаних обставин, скарга ОСОБА_5 на законних підставах була направлена за належністю до прокуратури Харківської області, тобто до прокуратури вищого рівня.

Крім того, можливість прийняття слідчим суддею за наслідками розгляду скарги в порядку ст. 303-306 КПК України такого рішення як визнання бездіяльності протиправною або просто визнання бездіяльності (встановлення факту), не передбачена ч. 2 ст. 307 КПК України.

З огляду на викладене в задоволенні решти вимог скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 303- 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 13.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001143 від 23.06.2015 року - скасувати.

Направити матеріали кримінального провадження №0001143 від 23.06.2015 року до СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1