У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання Ужгородського міського голови ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2018 року, у рамках кримінального провадження №0000280 від 02.11.2018 року, на земельну ділянку, що перебуває у комунальній власності Ужгородської міської ради, розташована по вулиці Тімірязєва в м. Ужгороді, обмежена кладовищем для солдатів Ужгородського полку в роки Австро-Угорської імперії та Чехословацької республіки, а також німців та угорців, які полягли на території Ужанського комітату в роки Першої світової війни, потім - полеглих на Ужанському перевалі в період Другої світової війни, Закарпатським обласним кардіологічним диспансером (кадастровий номер :41:001:0301) та автозаправною станцією «ВОГ», -

В С Т А Н О В И В :

Ужгородський міський голова ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням про скасування арешту на майно, що накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.12.2018 року, а саме на: земельну ділянку, що розташована по вулиці Тімірязєва в м. Ужгороді, обмежена кладовищем для солдатів Ужгородського полку в роки Австро-Угорської імперії та Чехословацької республіки, а також німців та угорців, які полягли на території Ужанського комітату в роки Першої світової війни, потім - полеглих на Ужанському перевалі в період Другої світової війни, Закарпатським обласним кардіологічним диспансером (кадастровий номер :41:001:0301) та автозаправною станцією «ВОГ», у рамках кримінального провадження №0000280 від 02.11.2018 р.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні органу досудового розслідування знаходяться матеріали кримінального провадження за №0000280, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 Кримінального кодексу України.

14.12.2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду накладено арешт шляхом заборони на відчуження та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває в комунальній власності Ужгородської міської ради, розташована по вул. Тімірязєва в м. Ужгороді, обмежена кладовищем для солдатів Ужгородського полку в роки Австро-Угорської імперії, а також німців та угорців, які полягли на території Ужанського комітату в роки Першої світової війни, потім полеглих на Ужанському перевалі в роки Другої світової війни, Закарпатським обласним кардіологічним диспансером (кадастровий номер :41:001:0301) та автозаправною станцією «ВОГ».

Вказана земельна ділянка належить на праві власності територіальній громаді м.Ужгорода і суб`єктом права власності на неї виступає Ужгородська міська рада. На даний час через таке обтяження власник позбавлений у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном. Жодних процесуальних дій по відношенню до вказаного майна з моменту прийняття відповідної ухвали і на сьогоднішній день не здійснюється, підозра нікому не пред`явлена, що у свою чергу порушує розумні строки накладення такого арешту.

Стверджує, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, розумні строки вважає, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту.

Крім цього зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73), тобто має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 току у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50).

Станом на сьогоднішній день ризики, які були підставою для накладення арешту на вказане майно відсутні, так як додаткових доводів в обґрунтування їх наявності, як підстав для подальшого втручання у права, як власника майна, в тому числі для обмеження чи позбавлення права власності органами досудового розслідування не наведено.

Земельна ділянка, яка є предметом арешту, не сформована згідно ст. 79-1 Земельного кодексу України і вважатися об`єктом цивільних прав не може. Тому обмеження на вчинення дій, накладенням арешту на невизначену чіткими межами земельну ділянку, а визначену тільки абстрактними межами з прив`язкою до будівель і споруд, які знаходяться в тій місцевості, обмежує Ужгородську міську раду у реалізації її майнового права, передбаченого статтею 142 Конституції України та статтею 60 Закону Украни «Про місцеве самоврядування в Україні».

В підтвердження вказаного зазначає, що постановою старшого слідчого в ОВС ГУ НП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 10.03.2020 було призначено проведення судової експертизи в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000280 від 02.11.2018. На вирішення судової експертизи поставлене наступне питання: Чи поширюється на земельну ділянку комунальної власності м. Ужгорода, запроектовану до відведення з подальшою передачею у приватну власність по вул. Тімірязева в м. Ужгороді громадянину ОСОБА_6 з цільовим призначенням - код КВЦПЗ 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та споруд санітарно-захисна зона кладовища та АЗС?

У своєму висновку від 06.04.2020 року за №2/20 судовий експерт ОСОБА_7 у відповіді на це питання прийшов до наступних заключень, зокрема внаслідок визначення розмірів санітарно-захисних зон АЗС кладовища по відношенню до досліджуваної території, встановлено, що не вся вказана на місцевості територія підпадає під правовий режим санітарно-захисних зон, а отже тут допускається розміщення житлового будинку. У зв`язку із відсутністю відомостей про параметри (конфігурацію, довжини ліній між точками, координати поворотних точок меж) земельної ділянки комунальної власності м. Ужгорода, запроектованої до відведення з подальшою передачею у приватну власність по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_6 , встановити, чи поширюється в її межах дія правового режиму санітарно-захисної зони кладовища та санітарно-захисної зони автозаправних станцій, неможливо. На земельну ділянку, яка за своїм цільовим призначенням передбачає будівництво та обслуговування житлового будинку, громадських будівель та споруд, може поширюватися правовий режим санітарно-захисних зон. Конфігурація такої земельної ділянки може бути будь-якою.

Також додає, що власник земельної ділянки не має жодного процесуального статусу по даному кримінальному провадженню, що також безпосередньо порушує вимоги розумності та співрозмірності обмеження конституційних прав завданням кримінального провадження, а у відповідності до п. 1 ч. З ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, Ужгородський міський голова ОСОБА_4 просить суд скасувати арешт на майно, що накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.12.2018 року, а саме на: земельну ділянку, що розташована по вулиці Тімірязєва в м. Ужгороді, обмежена кладовищем для солдатів Ужгородського полку в роки Австро-Угорської імперії та Чехословацької республіки, а також німців та угорців, які полягли на території Ужанського комітату в роки Першої світової війни, потім - полеглих на Ужанському перевалі в період Другої світової війни, Закарпатським обласним кардіологічним диспансером (кадастровий номер :41:001:0301) та автозаправною станцією «ВОГ», у рамках кримінального провадження №0000280 від 02.11.2018 р.

У судове засідання представник Ужгородської міської ради не зявився, однак як слідує з клопотання просить таке розглянути у його відсутності у зв`язку із запровадженням карантину.

Слідча в ОВС ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, оцінивши наявні докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Статтями 7, 16 КПК України регламентовано, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №000280 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України, в рамках якого досліджуються обставини внесення неправдивих відомостей посадовими особами Ужгородської міської ради до графічних та текстових матеріалів про можливість надання у приватну власність земельної ділянки, чим саме забезпечено винесення на розгляд сесії Ужгородської міської ради, як наслідок надання 30.10.2018 р. дозволу на розробку проекту відведення з подальшою передачею у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0.10 га. по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_6 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, громадських будівель та споруд.
В ході досудового розслідування встановлюється факт розміщення земельної ділянки загальною площою 0.10 га по вул.Тімірязєва в м.Ужгород в зеленій зоні, що є охоронною зоною кладовища та автозаправної станції перед будівлею Закарпатського обласного кардіологічного диспансеру.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2018 року (у справі № 308/14147/18) задоволено клопотання слідчого в рамках даного кримінального провадження та накладено арешт у вигляді заборони на відчуження та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності Ужгородської міської ради, розташована по вулиці Тімірязєва в м. Ужгороді, обмежена кладовищем для солдатів Ужгородського полку в роки Австро-Угорської імперії та Чехословацької республіки, а також німців та угорців, які полягли на території Ужанського комітату в роки Першої світової війни, потім - полеглих на Ужанському перевалі в період Другої світової війни, Закарпатським обласним кардіологічним диспансером (кадастровий номер :41:001:0301) та автозаправною станцією «ВОГ».
З метою встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, постановою старшого слідчого в ОВС підполковника поліції ОСОБА_5 призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання: Чи поширюється на земельну ділянку комунальної власності м. Ужгорода, запроектовану до відведення з подальшою передачею у приватну власність по вул. Тімірязева в м. Ужгороді громадянину ОСОБА_6 з цільовим призначенням - код КВЦПЗ 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та споруд санітарно-захисна зона кладовища та АЗС?

У своєму висновку від 06.04.2020 року за №2/20 судовий експерт ОСОБА_7 у відповіді на це питання прийшов до наступних заключень, зокрема внаслідок визначення розмірів санітарно-захисних зон АЗС кладовища по відношенню до досліджуваної території, встановлено, що не вся вказана на місцевості територія підпадає під правовий режим санітарно-захисних зон, а отже тут допускається розміщення житлового будинку. У зв`язку із відсутністю відомостей про параметри (конфігурацію, довжини ліній між точками, координати поворотних точок меж) земельної ділянки комунальної власності м. Ужгорода, запроектованої до відведення з подальшою передачею у приватну власність по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_6 , встановити, чи поширюється в її межах дія правового режиму санітарно-захисної зони кладовища та санітарно-захисної зони автозаправних станцій, неможливо. На земельну ділянку, яка за своїм цільовим призначенням передбачає будівництво та обслуговування житлового будинку, громадських будівель та споруд, може поширюватися правовий режим санітарно-захисних зон. Конфігурація такої земельної ділянки може бути будь-якою.

Виходячи з наведеного, на даний час неможливо встановити, чи поширюються межі земельної ділянки загальною площею 0.10 га. по АДРЕСА_1 на правовий режим санітарно-захисної зони кладовища та санітарно-захисної зони автозаправних станцій перед будівлею Закарпатського обласного кардіологічного диспансеру, оскільки відсутнє встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім цього, слідчий суддя враховує, що відповідно до витягу з рішення Ужгородської міської ради № 1300 від 30.10.2018 року «Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», надано учасникам бойових дій (в тому числі учасникам АТО) дозвіл на підготовку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею їх у власність гр. ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 .

З досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання вбачається, що в межах кримінального провадження №000280 впродовж 1,5 років здійснення досудового розслідування не встановлено будь-яких даних щодо причетності службової особи Ужгородської міської ради до вчинення злочину, передбаченого ст. 366 КК України, а також відсутнє вручення повідомлення про підозру та не затримано за підозрою будь-якої особи у даному провадженні.

Згідно з протоколом Першим Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання, як арешт майна, у права та інтереси його власника з метою забезпечення кримінального провадження, та не скасування арешту на вказане вище майно, буде нести для нього негативні наслідки та порушувати його законні права та інтереси.

Беручи до уваги те, що юридичним власником земельної ділянки є Ужгородська міська рада, відомостей стосовно повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, які досліджуються у рамках даного провадження немає, з часу накладення арешту на майно пройшло більше 1 року, а також враховуючи висновок судового експерта ОСОБА_7 №2/20 від 06.04.2020 року, що проведений у рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час відпала потреба у застосуванні цього заходу та накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя ,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання Ужгородського міського голови ОСОБА_3 - задоволити.

Арешт накладений, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2018 року, у рамках кримінального провадження №0000280 від 02.11.2018 року, на земельну ділянку, що перебуває у комунальній власності Ужгородської міської ради, розташована по вулиці Тімірязєва в м. Ужгороді, обмежена кладовищем для солдатів Ужгородського полку в роки Австро-Угорської імперії та Чехословацької республіки, а також німців та угорців, які полягли на території Ужанського комітату в роки Першої світової війни, потім - полеглих на Ужанському перевалі в період Другої світової війни, Закарпатським обласним кардіологічним диспансером (кадастровий номер :41:001:0301) та автозаправною станцією «ВОГ» скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1