Номер провадження: 11-кп/813/1865/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2019 року, якою було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0002062 від 20.05.2017 року та за №0003174 від 18.06.2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, п.13 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2019 року було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, п.13 ч.2 ст.115 КК України на 60 днів, до 06.01.2020 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що:

-обвинувачення пред`явлене йому органом досудового розслідування є необґрунтованим та не підтверджується жодними доказами;

-ризики, передбачені ст.177 КПК України, про існування яких суд першої інстанції зазначив в оскаржуваній ухвалі на теперішній час відсутні;

-клопотання про продовження строку тримання під вартою заявлене з істотним порушенням норм КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частиною першою ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал суду першої інстанції щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що Малиновським районним судом м.Одеси проводиться судовий розгляд об`єднаних кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0002062 від 20.05.2017 року та за №0003174 від 18.06.2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, п.13 ч.2 ст.115 КК України, а тому на даному етапі кримінального провадження питання щодо обґрунтованості обвинувачення, оцінки доказів та встановлення вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів відноситься до компетенції суду першої інстанції за результатами судового розгляду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 22.05.2017 року до обвинуваченого ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Оскаржуваною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2019 року обвинуваченому ОСОБА_8 був продовжений строк тримання під вартою, оскільки суд дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та зазначені в ухвалі про застосування запобіжного заходу,не зменшилися, і на сьогоднішній день жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Так, на теперішній час у кримінальних провадженнях судом першої інстанції не допитані свідки, на яких може впливати ОСОБА_8 , у разі незастосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З матеріалів кримінальних проваджень вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді довічного позбавлення волі. Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, у разі доведеності його вини, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Також, суд першої інстанції вірно врахував обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України слід враховувати при обранні запобіжного заходу, а саме те, що, перебуваючи у працездатному віці, ОСОБА_8 ніде не працював, не має своєї сім`ї та осіб, що перебувають на його утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Апеляційним судом встановлено, що на цей час у м. Житомирі триває розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 за ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Крім цього, в Приморському районному суді м.Одеси триває розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 за ч.4 ст.296 КК України.

Вищенаведене у сукупності з тим фактом, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, підтверджує наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 іншого аналогічного злочину та характеризує ОСОБА_8 , як особу схильну до вчинення злочинів проти життя та здоров`я людини.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції під час розгляду питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що до теперішнього часу не відпали ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження з урахуванням даних, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0002062 від 20.05.2017 року та за №0003174 від 18.06.2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, п.13 ч.2 ст.115 КК України, - залишити без змін.
Рекомендувати суду першої інстанції вжити невідкладних заходів щодо розгляду кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0002062 від 20.05.2017 року та за №0003174 від 18.06.2015 року стосовно ОСОБА_8 в розумні строки.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4