пр. № 1-кс/759/7528/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі підозрюваного: ОСОБА_3 , захисника підозрюваного: ОСОБА_4

слідчого СУГУНП в Київській області ОСОБА_5 , прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні 02.12.2019 та 19.12.2019 року скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 у порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, в межах кримінального провадження № 0000049, внесене в ЄРДР 30.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ст.4,ст.189 КК України, в межах якого вручене письмове повідомлення про підозру від 28.07.2019 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.08.2019 року ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255,ч.4 ст.189 КК України,

встановив:
15.11.2019 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 у порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, в межах кримінального провадження № 0000049, внесене в ЄРДР 30.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ст.4,ст.189 КК України, в межах якого вручене письмове повідомлення про підозру від 28.07.2019 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.08.2019 року ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255,ч.4 ст.189 КК України.

В судове засідання 21.11.2019 року з"явився заахисник ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_3 .

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи 21.11.2019 року слідчі СУ ГУ НП в Київській області, прокурори відділу прокуратури Київської області у кримінальному провадженні № 0000049, внесене в ЄРДР 30.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ст.4,ст.189 КК України,у судове засідання не з"явились, слідчий СУГУНП в Київській області ОСОБА_5 подав через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи, в зв"язку із участю у невідкладних слідчих діях. Розгляд справи було відкладено до 27.11.2019 року.

В судове засідання 27.11.2019 року з"явився захисник ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_3 .

В судове засідання 27.11.2019 року з"явився слідчий СУГУНП в Київській області ОСОБА_5 , прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , які заперечували проти скарги та надали слідчому судді докази обгрунтованості підозри, які зібрани органом досудового розслідування на 256 аркушах, які долучені до матералів справи.

У зв"язку із чим з метою ознайомлення із наданими матеріалами за клопотанням захисника ОСОБА_4 було відкладено розгляд справи на 02.12.2019 року.

В судове засідання 02.12.2019 року з"явився заахисник ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_3 .

В судове засідання 02.12.2019 року з"явився слідчий СУГУНП в Київській області ОСОБА_5 , прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6

. За відсутності заяв та клопотань з боку учасників судового процесу суд перейшов до розгляду скарги по суті.

В обгрунтування поданої скарги захисник підозрюваного ОСОБА_4 зазначав, що в Слідчому відділі розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 000049 внесене в СРДР 30.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255. ст. 4 ст. 189 КК України, в межах якого вручене письмове повідомлення про підозру від 28.07.2019 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.08.2019 ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255. ч. 4 ст. 189 КК України.

Вказував, що згідно змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.08.2019 року ОСОБА_3 підозрюється в участі у злочинній організації з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255 КК України та вимаганні з погрозами насильства над потерпілими та їх близькими родичами, вчиненого організованою групою, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Вказував, що якк зазначено у повідомлені про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_3 від 23.08.2019:р «У 2019 році на території Київської області (точна дата та час органом досудового слідства не встановлена) ОСОБА_7 створено стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, яка була розподілена на організовані групи, до складу якої впродовж 2019 року входив, окрім інших ОСОБА_3 . На виконання поставлених завдань, а також для досягнення планів злочинної організації. ОСОБА_7 упродовж 2019 року на території Київської області призначав керівників структурних підрозділів, які здійснювали координацію роботи певного кола осіб, що визначали із злочинної організації осіб, які будуть вчиняти вимагання грошових коштів від потерпілих.Схема вимагання грошових коштів полягала у наступному. ОСОБА_7 отримував від учасників злочинно організації або осіб, яким було заборговано грошові кошти, адреси, анкетні дані та номери мобільних телефонів осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, та передавав вказану інформацію керівникам структурних підрозділів, а ті в свою чергу визначали - хто буде займатися погрозами насильства над потерпілими та їх близькими родичами в разі невиплати грошових коштів, тим самим вчиняючи вимагання організованою групою.В подальшому, на виконання вказівок ОСОБА_7 керівник визначеної організованої групи або уповноважений ним учасник такого злочинного угрупування зустрічався з потерпілими, погрожували насильством щодо них та їхніх близьких родичів, отримували грошові кошти та обертали їх на свою користь, розподіляючи між членами злочинної організації з метою протиправного збагачення».«Крім того, в кінці 2016 року (точна дата та час органом досудового слідства не встановлена) на території в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_8 створив організовану групу, до складу якої увійшли також ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, які від кінця 2016 до 27.07.2019 вчиняли вимагання грошових коштів у сумі 20 000 доларів США від потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в рахунок сплати штучно створених боргів з погрозами застосування насильства над потерпілими та їх близькими родичами. Відповідно до відведених ролей, які полягали у здійсненні психологічного тиску шляхом висловлення погроз насильством над потерпілим чи його близькими родичами кожним з учасників організованої групи під час численних телефонних дзвінків та особистих зустрічей, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, систематично, протягом тривалого часу вимагали з погрозами застосування насильства над потерпілими та їх близькими родичами від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сплатити їм 20 000 доларів США в рахунок сплати штучно створених боргів.Так, в кінці 2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 організував зустріч на площі Свободи в м. Біла Церква за участі ще двох не встановлених досудовим розслідуванням осіб, куди на вимогу ОСОБА_8 приїхала потерпіла ОСОБА_10 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_8 почав вимагати з погрозами застосування насильства над потерпілою та її близькими родичами передати йому 20 000 дол. США в рахунок боргу ОСОБА_12 . Не погодившись з вимогами ОСОБА_8 , до літа 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 продовжила віддавати борг безпосередньо своєму кредиторові - ОСОБА_13 , при цьому постійно потерпаючи від дзвінків та зустрічей з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та іншими, не встановленими досудовим розслідуванням особами, під час яких члени організованої групи погрожували застосуванням насильства над потерпілими та їх близькими родичами, пошкодженням майна потерпілих та перешкоджанням веденню їх підприємницької діяльності.Не витримавши психологічного тиску з боку організованої групи під керівництвом ОСОБА_8 та до складу якої увійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та інші, не встановлені досудовим розслідуванням особи, ОСОБА_10 погодилась сплачувати борг ОСОБА_15 на банківський рахунок, номер якого їй дав ОСОБА_8 .Так, 23.04.2018 близько 13 год. ОСОБА_8 організував проникнення на територію ПП «Резіда», де за участі ОСОБА_3 , ОСОБА_16 та інших, не встановлених досудовим розслідуванням осіб, керуючись спільним умислом та мотивом, діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, вчинив незаконне заволодіння автомобілем «Мерседес Віто» вартістю 5 000 доларів США та причіпом марки «Камма 500 Случ» вартістю 20 000 грн.. які були у володінні потерпілих. Своїми злочинними діями організована група, яку очолював ОСОБА_8 та до складу якої входили ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та інші, невстановлені досудовим розслідуванням особи, завдали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 5000 доларів США та 20000 грн.

Захисник вказував, що сторона захисту обґрунтовано вважає, що вищі твердження не можуть свідчити про об`єктивність досудового слідства та законність повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, адже не містить жодної конкретики, як того вимагає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, фактичні обставини події не відповідають тим, що викладені у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри саме ОСОБА_3 .

Захисник вважає, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри не містить стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру за ч.І ст.255 та ч.4 ст.189 КК України.

Захисник вказував на день пред`явлення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри - 23.08.2019 року ОСОБА_3 , в змісті повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, які передбачає п.6 ч.І ст. 277 КПК України, чому б передувала безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказі, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що: кримінальне правопорушення справді відбулося; кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; відсутні обставини, які виключають її відповідальність: на момент винесення рішення про повідомлення про підозру: - висунуті всі можливі, в тому числі і взаємовиключні версії у справі; усі версії у справі, включаючи алібі підозрюваного, всебічно перевірені;усі версії, крім однієї - про винуватість підозрюваного, - спростовані зібраними доказами, а версія про винуватість особи знайшла підтвердження системою незаперечних доказів; - у справі зібрано таку сукупність допустимих та достовірних фактичних даних (доказів), яка дає змогу дійти однозначного висновку про вчинення злочину чи іншого кримінального правопорушення особою, яка притягається до відиовідатьності. та виключає будь-які сумніви щодо її вини (сама особа, яка притягається до відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість); - відсутність обставин, що виключають кримінальну відповідальність особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановлено в процесі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи.

Зважаючи на це закон не містить однозначних вказівок на те, на якому саме етапі кримінального провадження має бути повідомлено про підозру, орієнтуючи слідчого на фактичні обставини справи - тоді, коли буде достатньо доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного обвинуваченого). Для повідомлення особі про підозру потрібна система неспростовних доказів, які вказують на наявність в діях конкретного складу злочину. Помилкове повідомлення особі про підозру є одним з найбільш небажаних актів. Воно спричиняє невиправну шкоду правосуддю та людині, бо ніщо, мабуть, не викликає більшої образи і більш болісної душевної травми, ніж безпідставне звинувачення у злочині. Правоохоронні органи зобов`язані компенсувати моральну шкоду людині, що була завдана безпідставним притягненням її до відповідальності.

Захисник вказував , що з огляду на те, що поняття "обгрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені уст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої термін "обгрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс. Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року. п. 32, §егіе$ А, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55. 8егіе$ А, № 300-А). Однак вимога, що підозра має грунтуватись на обгрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обгрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботарі проти Молдови", № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)".

Захисник вказував, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Захисник вказував, що з часу вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру 28.07.2019 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри 23.08.2019. протягом вже більше трьох місяців органом досудового розслідування не викликається та не допитується підозрюваний ОСОБА_3 , не здійснюються жодні процесуальні дії щодо збору доказів відносно підозрюваного ОСОБА_3 , які можуть виключати його причетність до кримінального правопорушення, оскільки допитавши підозрюваного ОСОБА_3 щодо подій зазначених в підозрі, підозрюваного ОСОБА_8 , провівши одночасні допити з потерпілими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , підозрюваним ОСОБА_8 можна було б встановити обставини, які б виключили причетність мого підзахисного до подій зазначених як в повідомленні про підозру, так і в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри.

Захисник вказував, що орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру ОСОБА_3 - 28.07.2019 року та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри - 23.08.2019 чітко на вказав про беззаперечність фактів викладених у тексті підозри та не посилався на зібрані у зв`язку із цим доказами під час проведення процесуальних дій до пред`явлення підозри.

Захисник вказував, що відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінатьного правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Захисник вказував, що згідно обставин викладених у тексті повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри -23.08.2019 ОСОБА_3 відсутні беззаперечні докази, які обгрунтовані на підставі зібраних органом досудового розслідування, що ОСОБА_3 увійшов у 2019 році до ієрархічного об`єднання - злочинної організації в організованій групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , не зазначено про чітке коло обов`язків, які визначатись для ОСОБА_3 їхнім керівником, хто безпосередній керівник організованої групи, яким спільним злочинним умислом були об`єднанні учасники групи з ОСОБА_3 , у відповідності до яких планів та завдань діяли учасники групи, в тому числі ОСОБА_3 та хто здійснював безпосереднє керівництво цієї групи. Вищевказана інформація не вказана та не встановлена під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри так і після пред`явлення підозри. Також не вказано та не встановлено під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри так і після пред`явлення підозри, якими чітко беззаперечними доказами встановлено умисел ОСОБА_3 на участь в злочинній організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів. Також не вказано та не встановлено під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри так і після пред`явлення підозри, не надано беззаперечних доказів, про те, що ОСОБА_3 здійснював вимагання з погрозами насильства над потерпілими та їх близькими родичами, вчиненого організованою групою.

Захисник вказував, що з тексту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри - 23.08.2019 вбачається відсутність погроз насильства над близькими родичами потерпілих, відсутність конкретного часового проміжку вчинення злочину, місця вчинення злочину, способу вчинення злочину, інформації щодо форми вираження психологічного тиску на потерпілих з боку ОСОБА_3 , в чому саме проявлялись погрози насильства з боку ОСОБА_3 в бік потерпілих та за яких обставин, в який час, дана інформація, не тільки не вказана та не встановлена під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри так і після пред`явлення підозри, а й спростовується протоколами допитів самих потерпілих ОСОБА_20 (копії надаються).

Захисник вказував, що відсутність чіткого формулювання дій, які інкримінуються моєму підзахисному, порушує права ОСОБА_3 та основні принципи кримінального процесу, зокрема забезпечення права на захист та диспозитивність. Так. згідно ст. 42 КПК України підозрюваний має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, однак той текст повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, який вручений ОСОБА_3 не містить в собі посилань на конкретні дії, які виконані підозрюваним, є протиправними та стали підставою для притягнення до кримінальної відповідальності. Таким чином, фактично незрозуміло, від чого конкретно захищатись, що порушує право на захист і до того ж тягне за собою порушення принципу диспозитивності.

Захисник вказував, що Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту лоняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п.14 ч.І ст.З КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав тюдини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.5 ст.9 КПК У країни). Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.І ст.З КПК України являє собою твердження про зчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.Згідно ч.І ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27.02.1980р.. скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» рішення від 15.07.1982р, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10.12.1982р.) навів ширше витлумачення дього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Комісія та Суд визнали, що такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.

В судовому засіданні 02.12.2019 року слідчий СУГУНП в Київській області ОСОБА_5 , прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 проти вимог скарги заперечували, вказували, що обґрунтованість підозри повідомлення про підозру ОСОБА_3 - 28.07.2019 року та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри - 23.08.2019 року чітко вказано про беззаперечність фактів викладених у тексті підозри, надали суду докази на 256 аркушів, в яких містяться докази у кримінальному провадженну №0000049, внесене в ЄРДР від 30.01.2019 року з посиланням на зібрані у зв`язку із цим доказами під час проведення процесуальних дій до пред`явлення підозри.

А саме слідчий СУГУНП в Київській області ОСОБА_5 , прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 у судовому засіданні вказували, що доказами обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. І ст.255 та ч.4 ст.189 КК України., особиста його роль підтверджується показами потерпілої ОСОБА_21 від 31.05.2019 року, від 07.08.2019, від 26.07.2019, яка вказала, що «..23.04.2018 року приїхав за місцем моєї роботи, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , територія «Авіаційного заводу», Карен, ОСОБА_22 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_23 та група невідомих людей в кількості 10-15 чоловік. Останні без дозволу зайшли на територію виробництва чим паралізували його роботу…».А також згідно довідки НСРД №1948т/109/15/01-2019 від 10.07.2019 року. За період 15.05.2019 року по 30.06.2019 року.

Слідчий суддя заслухавши доводи учасників судового процесу щодо обґрунтувань скарги та заперечень проти скарги, встановив наступне.

Згідно п.10 ст. 303 ЦПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.Офіційне тлумачення положення частини третьої статті 62, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, див. в Рішенні Конституційного Суду № 12-рп/2011 від 20.10.2011 У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 4 ст. 278 КПК України) це стосується і зміни повідомлення про підозри (ч. 1 ст. 279 КПК України).

Згідно ст. 110 КПК України, зазначено, що процесуальним рішенням є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, які приймаються в формі постанови з наявністю чіткого переліку вимог. Окремо також в згаданій статті зазначено, що обвинувальний акт також є процесуальним рішенням. Порівнявши ст. ст. 110, 277 КПК України, які ставляться законодавцем до процесуального рішення у формі постанови та до повідомлення про підозру у зв`язку із чим повідомлення про підозру є процесуальною дією, а не процесуальним рішенням.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.Виходячи із зазначеного вище, слідчий, прокурор зобов`язані здійснювати повідомлення про підозру належним чином в порядку ст. 278 КПК України

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Ст. 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства.

Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Ст. 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Так, відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення має містити:1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;4) зміст підозри;5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;7) права підозрюваного;8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено порядок здійснення повідомлення про підозру та обов`язок роз`яснення прав підозрюваного, а саме: письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень; письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Слідчим суддею встановлено, що 23.07.2019 року в межах кримінального провадження № 0000049, внесене в ЄРДР 30.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ст.4,ст.189 КК України, в межах якого вручене письмове повідомлення про підозру від 28.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.255 КК України (участь у злочинній організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів), ч.4 ст. 189 КК України (вимагання з погрозами насильства над потерпілими та їх близькими родичами, вчиненого організованою групою), та як було встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, "…що у 2016 році на території Київської області створено стійке ієрархічне об`єднання… до складу якої впродовж 2016-2019 рр входили … ОСОБА_3 …». «… відповідно до відведених ролей. Які полягали у здійсненні психорлгічного тиску, шляхом висловлювання погроз насильства над потерпілими та їхніми близькими родичами …. ОСОБА_24 та інші не встановлені на даний час досудовим слідством особи почали вимагати у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 грошові кошти… у разі відмови передати вказану грошову суму … ОСОБА_25 … та інші висловлювали погрози насильства потерпілим та їхнім близьким родичам… В подальшому під час вимагання грошових коштів від потерпілих … ОСОБА_3 та інші дізнавшись про інші борги, почали шукати осіб, яким ОСОБА_10 та ОСОБА_11 винні грошові кошти, почали збирати розписки від осіб у яких було взято в борг грошові кошти та відповідно до розробленого плану з 2016 року по теперішній час займалися застосуванням до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 психорогичного тиску, шляхом висунення погроз насильства над потерпілими та їхніми близькими родичами, здійснюючи постійні телефонні дзвінки з вимогою передати грошові кошти у відповідній сумі , а також проволити особисті зустрічі із потерпілими, на підставі вказаного слідчим було вказано що ОСОБА_26 підозрюється у вимаганні з погрозами насильства над потерпілим та їх близькими родичами,вчиненого організованою групою, тобто скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.255 КК україни, ч.4 ст. 189 КК України".

Слідчим суддею встановлено, що 23.08.2019 року в межах кримінального провадження № 0000049, внесене в ЄРДР 30.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ст.4,ст.189 КК України, в межах якого вручене письмове повідомлення про зміну рініше повідомленої підозри від 28.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.255 КК України (участь у злочинній організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів), ч.4 ст. 189 КК України (вимагання з погрозами насильства над потерпілими та їх близькими родичами, вчиненого організованою групою), та як було встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, "…що у 2019 році на території Київської області створено стійке ієрархічне об`єднання… відповідно до відведених ролей , які полягали у здійсненні психологічного тиску шляхом висловлювання погроз насильством над потерпілими чи його близькими родичами кождним із учасникв організованої групи під час численних телефонних дзвінків . Особистих зустрічей … ОСОБА_3 та інші діючи умисно з корисливих мотивів, систематично протягом тривалого часу вимагали погрозами застосування насильства над потерпілими та їх близькими роличами від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сплати боргу…".

Слідчий суддя погоджується із твердженнями строни захисту, щодо обгрунтованості скарги у порядку ч.1- ст. 303 КПК України, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри не містить стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється конкретно ОСОБА_3 , у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру за ч.І ст.255 та ч.4 ст.189 КК України, та чітко якими саме доказами зібраними органом досудового розслідування підтверджено.

Слідчий суддя, встановив , що в обгрунтованння повідомлення про підозру повідомленої ОСОБА_3 , на які посилався слідчий та прокурор у судовому засіданні, а саме протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 від 31.05.2019, від 07.08.2019, від 26.07.2019 р на день пред`явлення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри - 23.08.2019 року ОСОБА_3 , наявні лише пояснення потерпілої ОСОБА_10 щодо особистої ролі ОСОБА_3 ,. яка вказала, що «..23.04.2018 року приїхав за місцем моєї роботи, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , територія «Авіаційного заводу», Карен, ОСОБА_22 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_23 та група невідомих людей в кількості 10-15 чоловік. Останняі без дозволу зайшли на територію виробництва чим паралізували його роботу» , потерпіла не вказала у своїх поясненнях, що саме ОСОБА_3 вчинив щодо неї тяжкий злочин, та у чьому він полягає, що саме ОСОБА_3 особисто вимагав у неї грошові кошти з погрозами насильства над нею та її близькими родичами.

Тобто у змісті повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, які передбачає п.6 ч.І ст. 277 КПК України, чому б передувала безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказі, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що: кримінальне правопорушення справді відбулося; кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; відсутні обставини, які виключають її відповідальність: на момент винесення рішення про повідомлення про підозру: - висунуті всі можливі, в тому числі і взаємовиключні версії у справі; усі версії у справі, включаючи алібі підозрюваного, всебічно перевірені;усі версії, крім однієї - про винуватість підозрюваного, - спростовані зібраними доказами, а версія про винуватість особи знайшла підтвердження системою незаперечних доказів; - у справі зібрано таку сукупність допустимих та достовірних фактичних даних (доказів), яка дає змогу дійти однозначного висновку про вчинення злочину чи іншого кримінального правопорушення особою, яка притягається до відиовідатьності. та виключає будь-які сумніви щодо її вини (сама особа, яка притягається до відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість); - відсутність обставин, що виключають кримінальну відповідальність особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановлено в процесі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи.

Зважаючи на це закон не містить однозначних вказівок на те, на якому саме етапі кримінального провадження має бути повідомлено про підозру, орієнтуючи слідчого на фактичні обставини справи - тоді, коли буде достатньо доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного обвинуваченого). Для повідомлення особі про підозру потрібна система неспростовних доказів, які вказують на наявність в діях конкретного складу злочину. Помилкове повідомлення особі про підозру є одним з найбільш небажаних актів. Воно спричиняє невиправну шкоду правосуддю та людині, бо ніщо, мабуть, не викликає більшої образи і більш болісної душевної травми, ніж безпідставне звинувачення у злочині. Правоохоронні органи зобов`язані компенсувати моральну шкоду людині, що була завдана безпідставним притягненням її до відповідальності.

З огляду на те, що поняття "обгрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені уст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої термін "обгрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс. Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року. п. 32, §егіе$ А, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55. 8егіе$ А, № 300-А). Однак вимога, що підозра має грунтуватись на обгрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обгрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботарі проти Молдови", № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчим суддею встановлено, із пояснень сторони захисту, що з часу вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру 28.07.2019 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри 23.08.2019. протягом вже більше п"яти місяців органом досудового розслідування не викликається та не допитується підозрюваний ОСОБА_3 , не здійснюються процесуальні дії щодо збору доказів відносно підозрюваного ОСОБА_3 , для повного з`ясування обставин та його особиста причетність до кримінального правопорушення, з можливістю провести одночасні допити з потерпілими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , підозрюваним ОСОБА_3 та іншими підозрюваними.

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 повідомила про те, що у «..23.04.2018 року приїхав за місцем моєї роботи, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , територія «Авіаційного заводу», Карен, ОСОБА_22 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_23 та група невідомих людей в кількості 10-15 чоловік. Останняі без дозволу зайшли на територію виробництва чим паралізували його роботу», у повідомлення проо підозру ОСОБА_3 ід 27.07.2019 року вказано, що досудовим розслідуванням встановллено що у 2016 році було створено злочину організацію, у яку у продовж 2016-2019рр входили , у тому числі ОСОБА_3 », а у повідомлення про змінену підозру від 23.08.2019 року вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що у 2019 році, точного часу не встановлено, було створено злочину організацію, до якої входили… у тому числі ОСОБА_3 ".

У судовому засіданні також встановлено, що згідно наданих доказів обґрунтованості повідомлення про підозру саме ОСОБА_3 надано довідку НСРД №1948т/109/15/01-2019 від 10.07.2019 року. За період 15.05.2019 року по 30.06.2019 року, згідно якої під час обговорення у судовому засіданні учасниками судового процесу не встановлено, що саме ОСОБА_3 відповідно до відведеної йому ролі, яка полягала у здійсненні психологічного тиску шляхом висловлювання погроз насильством над потерпілимии чи його близькими родичами кождним із учасникв організованої групи під час численних телефонних, Особистих зустрічей … ОСОБА_3 умисно з корисливих мотивів, систематично протягом тривалого часу вимагав погрозами застосування насильства над потерпілими та їх близькими родичами від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сплати боргу…».

Тобто у судовому засідання 02.12.2019 року, з врахування доказів наданих у судовому засідання 27.11.2019 року на 256 аркушах обгрунтованості повідомлення проо підозру ОСОБА_3 орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру ОСОБА_3 - 28.07.2019 року та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри - 23.08.2019 року не вказав, якими фактами та доказами, із врахуванням пояснень потерпілої ОСОБА_10 від 31.05.2019 року, від 07.08.2019, від 26.07.2019, яка вказала, що «..23.04.2018 року приїхав за місцем моєї роботи, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , територія «Авіаційного заводу», Карен, ОСОБА_22 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_23 та група невідомих людей в кількості 10-15 чоловік. Останні без дозволу зайшли на територію виробництва чим паралізували його роботу…».А також згідно довідки НСРД №1948т/109/15/01-2019 від 10.07.2019 року. За період 15.05.2019 року по 30.06.2019 року де згадується прізвище ОСОБА_3 , не підтвердив, беззаперечно із зазначеням фактів викладених у тексті підозри на зібрані у зв`язку із цим доказами під час проведення процесуальних дій до пред`явлення підозри, згідно якого ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.255 КК України (участь у злочинній організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів), ч.4 ст. 189 КК України (вимагання з погрозами насильства над потерпілими та їх близькими родичами, вчиненого організованою групою).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінатьного правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

А саме, згідно обставин викладених у тексті повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри -23.08.2019 ОСОБА_3 відсутні беззаперечні докази, які обгрунтовані на підставі зібраних органом досудового розслідування, що ОСОБА_3 увійшов у 2019 році до ієрархічного об`єднання - злочинної організації в організованій групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , не зазначено про чітке коло обов`язків, які визначатись для ОСОБА_3 їхнім керівником, хто безпосередній керівник організованої групи, яким спільним злочинним умислом були об`єднанні учасники групи з ОСОБА_3 , у відповідності до яких планів та завдань діяли учасники групи, в тому числі ОСОБА_3 та хто здійснював безпосереднє керівництво цієї групи. Вищевказана інформація не вказана та не встановлена під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри так і після пред`явлення підозри.

Також не вказано та не встановлено під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри так і після пред`явлення підозри, якими чітко беззаперечними доказами встановлено умисел ОСОБА_3 на участь в злочинній організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Також не вказано та не встановлено під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри так і після пред`явлення підозри, не надано беззаперечних доказів, про те, що ОСОБА_3 здійснював вимагання з погрозами насильства над потерпілими Сухоставськими та їх близькими родичами, вчиненого організованою групою.

З тексту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри - 23.08.2019 вбачається відсутність погроз насильства над близькими родичами потерпілих ОСОБА_18 , відсутність конкретного часового проміжку вчинення злочину, місця вчинення злочину, способу вчинення злочину, інформації щодо форми вираження психологічного тиску на потерпілих з боку ОСОБА_3 , в чому саме проявлялись погрози насильства з боку ОСОБА_3 в бік потерпілих ОСОБА_18 та за яких обставин, в який час, дана інформація, не тільки не вказана та не встановлена під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри так і після пред`явлення підозри, а й спростовується протоколами допитів самих потерпілих ОСОБА_18 , матеріатами НСРД наданих суду для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 02.12.2019 року слідчий СУГУНП в Київській області ОСОБА_5 повідомив, що у повідомленні про зміну підозри від 23.08.201 року було допущено описки, та підозра є обґрунтованою.

З метою встановлення обставин викладених у скарзі та заперечень проти скарги слідчого та прокурора, слідчим суддею було оголошено перерву у судовому засідання та надано час в 17 днів до 19.12.2019 року, розглянути клопотання захисту щодо допиту, або одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_3 та потерпілих ОСОБА_18 , про що учасники судового процесу не заперечували.

У судове засідання 19.12.2019 року належним чином повідомлений з"явився захисник ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_3 .

В судове засідання 19.12.2019 року з"явився слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 .

У судове засідання прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , належним чином не з`явтвся. Доказів поважності не прибуття у судове засідання суду не повідомив, так само не з`явилися будь хто із прокурорів, групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, заяв про поважні причини неявки суду не подали не просили суд відкласти розгляд справи.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_3 , повідомили слідчого суддю, що перед судовим засіданням 19.12.2019 року, без завчасного виклику та повідомлення слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 ,намагався вручити нове повідомлення про змінену підозру, що за період в 17 днів між судовими засіданнями щодо розгляду цієї скарги, слідчий не викликав та не надав докази виклику для проведення допиту ОСОБА_3 та потерпілих ОСОБА_18 , на показах яких пред"явлено підозру ОСОБА_3 .

У судовому засіданні слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , вказав, що 18.12.2019 року об 19 год.00 хв. було проведено допит потерпілої ОСОБА_10 слідчим ОСОБА_27 , але питання по суті поставлені не були, про що вказано у протоколі допиту.

Також просив долучити до матеріалів скарги протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 від 18.12.2019 року, рапорт про відмову захисника ОСОБА_4 , якого викликали для допиту підозрюваного ОСОБА_3 , отримати зміну раніше повідомленої підзри, витяг з не встановленого журналу, копію повістки ОСОБА_3 для вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на 19.12.2019 року об 10 год00 хв. на час.

Слідчий суддя заслухавши доводи учасників судового процесу дійшов висновку, що положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту лоняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (гі.14 ч.І ст.З КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав тюдини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.5 ст.9 КПК У країни).

Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.І ст.З КПК України являє собою твердження про зчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.І ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27.02.1980р.. скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» рішення від 15.07.1982р, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про ге, що вона :ідозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10.12.1982р.) навів ширше витлумачення дього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Комісія та Суд визнали, що такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Так, відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення має містити:1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;4) зміст підозри;5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;7) права підозрюваного;8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено порядок здійснення повідомлення про підозру та обов`язок роз`яснення прав підозрюваного, а саме: письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень; письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про зміну підозри було вручене ОСОБА_3 23.08.2019 року до цього часу відсутній обвинувачений акт в суді, то, згідно п. 10. ч. 1 ст. 303 КПК України, така підозра підлягає розгляду на стадії досудового розслідування.

Окрім того, скасування повідомлення про підозру згідно кримінально-процесуального законодавства не позбавляє оран досудового розслідування, слідчого/прокурора можливості виправити недоліки , встановлені в ухвалі слідчого судді про скасування підозри, зазначити беззаперечні та чіткі факти та зібрані докази, пред"явити нове повідомлення про підозру або повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри із викладенням фактів та доказів зібраних в межах КПК України .

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя, керуючись ст. 1, 2, 9, 42, 276-278, 303 КПК України,

Керуючись ст. ст. 303-309, 369 КПК України, слідчи суддя,

ухвалив :
Скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 у порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, в межах кримінального провадження № 0000049, внесене в ЄРДР 30.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ст.4,ст.189 КК України, в межах якого вручене письмове повідомлення про підозру від 28.07.2019 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.08.2019 року ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255,ч.4 ст.189 КК України,- задовольнити.

Скасувати раніше повідомлену підозру від 23.08.2019 року ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0000049, внесене в ЄРДР 30.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ст.4,ст.189 КК України слідчого управління ГУ НП в Кивській облатсі ОСОБА_5 погоджене з прокурором Я . Тализіною відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1