Справа № 641/6379/18
Провадження №1-кп/991/85/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

"09" червня 2020 р. м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву захисника ОСОБА_8 про відвід захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2016 року за № 0000367, за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків Харківської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Селидове Донецької області, без місця реєстрації на території України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1. Зміст заяви про відвід та позиції учасників кримінального провадження
09 червня 2020 року під час судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_8 подано до суду заяву про відвід захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 .
Свою заяву захисник ОСОБА_8 мотивув тим, що захисник ОСОБА_6 надавав правову допомогу в іншому кримінальному провадженні № 0000530 від 01 червня 2017 року іншій особі ОСОБА_11 , і в цьому кримінальному провадженні вироком від 04 вересня 2017 року Шевченківського районного суду м. Києва на підставі угоди відповідну особу визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України. За вироком у кримінальному провадженні № 0000530 ОСОБА_11 визнаний винним, зокрема, в тому, що своїми діями, за попередньою змовою групою осіб, вчинив внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, зокрема, надав згоду стати керівником суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Фінансова компанія «Трансфербутик» (). До заяви про відвід захисником додано копію згаданого вироку від 04 вересня 2017 року, копії угоди про переведення боргу від 31 липня 2015 року, копію угоди про порядок проведення розрахунків від 31 липня 2015 року.
На думку захисника ОСОБА_8 , оскільки в цій справі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обвинувачуються фактично в підписанні угод із ТОВ «Фінансова компанія «Трансфербутик» і перерахуванні коштів цій компанії, наявна суперечність інтересів ОСОБА_11 , якого раніше захищав захисник ОСОБА_6 , та інтересів обвинуваченого ОСОБА_10 . Захисник ОСОБА_8 вказує на те, що позицією обвинуваченого ОСОБА_10 є те, що він не був знайомим із ОСОБА_11 , а також те, що відповідні договори реально укладались обвинуваченими ОСОБА_10 і ОСОБА_9 у межах господарської діяльності, на угодах є підпис ОСОБА_11 ; в цей же час, позицією ОСОБА_11 було те, що він не має відношення до укладання цієї угоди, він лише надав згоду на реєстрацію його керівником згаданої компанії.
Захисник ОСОБА_6 надав суду пояснення щодо заявленого відводу, вказавши, що, дійсно, надавав допомогу ОСОБА_11 в кримінальному провадженні за ст. 205-1 КПК України, однак суперечності між інтересами ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 немає, ці питання сам захисник ОСОБА_6 як адвокат вирішував для себе в межах правил адвокатської етики, і вважає, що конфлікт інтересів відсутній. Той факт, що в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 він визнаний винним у тому, що надав реєстраційні документи для реєстрації директором, на думку захисника ОСОБА_12 , не мало відношення до угоди про переведення боргу. Вважав, що вирок Шевченківського районного суду щодо ОСОБА_11 , навпаки, підтверджує позицію сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_10 . Єдине співпадіння в цій справі, на думку захисника ОСОБА_6 , у тому, що і ОСОБА_11 , і обвинувачений ОСОБА_10 , як і сам адвокат ОСОБА_6 , є мешканцями міста Донецька, саме тому ці обидві особи звернулися до нього як захисника.
Обвинувачений ОСОБА_10 вказав, що знайомий із вироком стосовно ОСОБА_11 , і протиріч між його власними інтересами та інтересами ОСОБА_11 не вбачає; захисник ОСОБА_12 працює в цій справі із самого початку, а тому без цього захисника йому буде важко. Також зазначив, що з ОСОБА_11 не знайомий, він заявлений у цій справі як свідок, і зможе це підтвердити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 вважав, що захисник ОСОБА_6 не має конфлікту інтересів у цій справі, а заявлений відвід є безпідставним.
Прокурор вважав, що підстав для відводу захисника немає.
Захисник ОСОБА_8 , прокурор, інші захисники та обвинувачені на запитання суду щодо того, чи мало місце виділення або об`єднання провадження щодо ОСОБА_11 із матеріалів провадження, що розглядається, відповідної інформації не надали. Захисник ОСОБА_6 вказав, що провадження щодо ОСОБА_11 розслідував інший орган досудового розслідування.
2. Релевантне законодавство
У ст. 80 КПК України, зокрема, вказано, що за наявності підстав, передбачених у ст. 78КПК України, захисник зобов`язаний заявити самовідвід. З цих же підстав, про відвід захиснику може бути заявлено особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Також вказано на те, що відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КПК України, захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КПК України, особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках:
1) якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги;
2) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) в порядку, передбаченому законом;
3) якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду.
3. Оцінка та мотиви суду
Судом встановлено, що адвокат ОСОБА_6 надавав правову допомогу як захисник ОСОБА_11 в іншому кримінальному провадженні № 0000530 від 01 червня 2017 року, вироком у якому від 04 вересня 2017 року Шевченківського районного суду м. Києва на підставі угоди ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України. З вказаного вироку випливає, що ОСОБА_11 визнаний винним, зокрема, в тому, що своїми діями, за попередньою змовою групою осіб, вчинив внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, зокрема, надав згоду стати керівником суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Фінансова компанія «Трансфербутик» ().
Фактів виділення або об`єднання матеріалів кримінального провадження № 0000530 від 01 червня 2017 року із матеріалами цієї справи судом не встановлено. Тож суд виходить з того, що захисник ОСОБА_6 представляв інтереси ОСОБА_11 не в цьому, а в іншому кримінальному провадженні, а тому підстави відводу захисника, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 78 КПК України, відсутні.
Перевіряючи доводи заявника щодо наявності чи відсутності конфлікту інтересів між інтересами ОСОБА_11 та інтересами обвинуваченого ОСОБА_10 , що обвинувачується в цій справі, суд, в першу чергу, виходить із того, що обвинувачений ОСОБА_10 вважає захисника ОСОБА_6 захисником за його власним вибором, який добре знайомий із матеріалами справи, і вважає, що без його правової допомоги обвинуваченому буде важко брати участь у судовому розгляді. Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_10 знайомий зі змістом вироку щодо ОСОБА_11 і не вбачає реального чи потенційного конфлікту інтересів між ним і ОСОБА_11 . Окрім того, обвинувачений ОСОБА_10 має іншого захисника ОСОБА_7 , який також підтвердив відсутність конфлікту інтересів. Таким чином, суд вважає факт суперечності інтересів обвинуваченого ОСОБА_10 в цій справі і обвинуваченого ОСОБА_11 не підтвердженим.
Згідно з п. 3(с) ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, важливе значення має повага до вибору обвинуваченим захисника. Хоча право на вибір захисника не є абсолютним, у випадках, коли цього дійсно вимагають інтереси правосуддя, суд може відхилити кандидатуру захисника (рішення у справах Meftah та інші проти Франціі? (заяви № 32911/96, № 35237/97 та № 34595/97, Велика Палата), п 45, Croissant проти Німеччини (заява № 13611/88), п. 29, Lagerblom проти Швеціі? (заява № 26891/95), п. 54). Заявником не доведено наявність підстав, передбачених законом, для відводу захисника. У суду також відсутні підстави вважати, що інтереси правосуддя в цій справі вимагають відводу захисника ОСОБА_6 . З огляду на таке, та зважаючи на повагу до вибору обвинуваченим свого захисника, який має місце в умовах обізнаності обвинуваченого про те, що захисник представляв інтереси ОСОБА_11 в іншій справі, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заявленого відводу.
Керуючись статтями 78, 80, 110 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про відвід захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2