Справа № 463/5791/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«06» липня 2020 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з при секретарі ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , солдата,

з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за матеріалами кримінального првадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000668 від 17.06.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407, ч. 3 ст. 408 КК України, -

у с т а н о в и в :

30 червня 2020 року слідчий Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, яке погоджено прокурором прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за матеріалами кримінального првадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000668 від 17.06.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407, ч. 3 ст. 408 КК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 30 червня 2020 року вищевказане клопотання передане на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова.

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2019 № 191 рядовий ОСОБА_5 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19 серпня 2019 року № 77-РС на посаду старшого навідника 1 артилерійського взводу 2 артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , зарахований в списки особового складу частини на всі види забезпечення.

Вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_5 під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_5 з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин, в умовах особливого періоду, при наступних обставинах.

Так, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків у період з 17.09.2019 по 26.11.2019 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в умовах особливого періоду без поважних причин перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак, у період з 17.09.2019 по 26.11.2019 року солдат ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебував за межами вказаної військової частини приховував. Під час незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, у період з 17.09.2019 по 26.11.2019 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в умовах особливого періоду та без поважних причин перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 без поважних причин, в умовах особливого періоду, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Окрім цього, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_5 з метою назавжди ухилитися від несення обов`язків військової служби, самовільно залишив військову службу в умовах особливого періоду при наступних обставинах.

Так, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, бажаючи назавжди ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків 22.01.2020 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в умовах особливого періоду та без поважних причин, а також по теперішній час перебуває поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак, з 22.01.2020 солдат ОСОБА_5 проводить час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконує, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами вказаної військової частини приховує. Під час незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 22.01.2020 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в умовах особливого періоду та без поважних причин і перебуває по теперішній час поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

18.06.2020 солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 3 ст. 408 КК України.

25.06.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є повідомлення ТВО командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 04.11.2019 №1/4556, повідомлення начальника відділу запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 06.03.2020 №1/1103, матеріали перевірки за даними фактами, показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З врахуванням того, що солдат ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи та десяти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від військової служби, переховується від органів досудового розслідування та суду, а також він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, слід прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 неможливо, оскільки обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду. З огляду на це, тримання ОСОБА_5 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились. Від прокурора ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутності, зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідно до ч.4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підставне та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується та ухиляється від з`явлення до органу досудового розслідування, з метою забезпечення присутності останнього під час вирішення питання слідчим суддею про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою і у зв`язку із забезпеченням оперативності та уникнення необґрунтованого затягування досудового розслідування, керуючись ст. ст. 36, 40, 131, 132, 176 - 178, 184 ч.2, 187, 188 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , солдата, з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до моменту затримання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_4 .

Ухвала втрачає законну силу 06.01.2021 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1