Справа № 348/2867/14-к
Провадження № 11-кп/4808/85/20
Категорія ст. 382 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши кримінальне провадження №0000566 щодо ОСОБА_8 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Надвірнянського районного суду від 4.12.2019 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , судимого вироком Надвірнянського райсуду від 25.07.2014 року за ст. 382 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, ухвалою того ж суду від 13.11.2019 року звільненого від призначеного покарання

засуджено за ст. 382 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину, в період іспитового строку, не погашеної судимості, умисно не виконав ухвалу Надвірнянського райсуду від 11.12.2013 року про виселення та продовжує проживати за адресою: АДРЕСА_2 , чим злісно ухиляється від виконання ухвали суду.

Прокурор в апеляційній скарзі вважає вирок суду незаконним, оскільки суд, не врахував, що кваліфікуючою ознакою ст. 382 ч. 3 КК України є вчинення злочину особою, яка раніше судима за злочин, передбачений цією статтею. В матеріалах кримінального провадження є дані про те, що ухвалою Надвірнянського райсуду від 13.11.2019 року його звільнено від призначеного умовного покарання. Посилається на ст. 89 ч. 1 п. 1 КК України, відповідно до якої, ОСОБА_8 13.11.2019, тобто до ухвалення вироку від 4.12.2019 звільнений від призначеного покарання, то він вважається особою, яка не має судимості за вчинення попереднього злочину. Відповідно кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 382 КК України є неправильною. Просить вирок суду змінити в частині кваліфікації дій ОСОБА_8 , перекваліфікувати його дії з ч. 3 на ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання за ст. 382 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. В решті вирок залишити без змін.

В апеляційній інстанції:

- прокурор підтримав свої апеляційні доводи, просить вирок суду змінити, задовольнити вимоги апеляції в повному обсязі;

- обвинувачений ОСОБА_8 погодився із апеляцією прокурора, просить вирок змінити.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши окремі з них, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржений вирок відповідає вказаним вимогам закону.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 382 ККУ, оскільки він, будучи судимим за ч.1 ст.382 ККУ, умисно не виконав рішення суду в період визначеного судом іспитового строку.

Доводи прокурора про перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч.3 на ч.1 ст. 382 ККУ, у зв`язку з погашенням його попередньої судимості, колегія суддів вважає необгрунтованою.

Колегія суддів прийшла до переконання, що посилання прокурора на те, що ухвалою Надвірнянського райсуду від 13.11.2019 року, яка має законну юридичну силу, попередня судимість обвинуваченого ОСОБА_8 погашена, не може бути підставою для зміни кваліфікації його дій з ч. 3 на ч.1 ст. 382 ККУ.

При цьому колегія суддів грунтує свою правову позицію на тому, що при кваліфікації дій обвинуваченого до уваги треба брати не момент погашення судимості ОСОБА_8 , а час вчинення ним останнього злочину.

На момент вчинення нового злочину попередня судимість ОСОБА_8 за невиконання цього ж рішення суду існувала, вона на той час не була погашена, тому його дії суд правильно кваліфікував за ч. 3 ст. 382 ККУ, як вчинений злочин особою, яка мала непогашену судимість за ч.1 ст. 382 ККУ. Наступне погашення цієї судимості не має правового значення для зміни вказаної кваліфікації його дій.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора і зміни вироку суду.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок Надвірнянського районного суду від 4.12.2019 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її оголошення.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5