У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новій Одесі Миколаївської області, зареєстрована в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000096.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.05.2020 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою змінити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням певних обов`язків.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 вважає повідомлення про підозру ОСОБА_5 необґрунтованим, оскільки наявність певних процесуальних документів (допитів свідків, протоколів огляду, визнання вини самою підозрюваною) не може бути доказом обґрунтованості підозри у вчиненні злочину саме категорії порушення правил дорожнього руху, так як диспозиція ст. 286 КК України відсилає до норм Правил дорожнього руху, без порушення яких у діях підозрюваної відсутній склад злочину, а порушення цих правил можливо встановити, з технічної точки зору, лише після проведення експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди.
Зазначає, що факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечить презумпції невинуватості, більш того, злочин вчинений з необережності.
Відмічає, що підозрювана має сім`ю матір, батька, дідуся, брата, постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судима, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, позитивно характеризується за місцем проживання, є майстром спорту України з легкої атлетики, має молодий вік, що свідчить про міцність соціальних зв`язків.
Стверджує про недоведеність можливості ОСОБА_5 впливати на свідків, оскільки від свідків заяв про тиск на них з боку підозрюваної чи її рідних не надходило, обізнаність підозрюваної про місце проживання свідків не є підставою для твердження про вплив на них з її боку. Крім того, перебування ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом за місцем реєстрації в м. Новій Одесі, яке віддалене від м. Миколаєва, виключає можливість зустрічі зі свідками.
Вважає, що клопотання та рішення слідчого судді є необґрунтованими, оскільки відсутні умови та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, як підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчими СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000096, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Органом досудового розслідування встановлено, що 13.03.2020 р. близько 18.55 год. (темний час доби) в м. Миколаєві водій ОСОБА_5 , в порушення вимог п. п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, не маючи права керувати транспортними засобами у зв`язку з відсутністю посвідчення водія, керуючи автомобілем «MITSUBISHI Pajero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по освітленій міським електроосвітленням, сухій проїжджій частині вул. Лазурної, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, в бік вул. Озерної. Рухаючись у вказаному напрямку, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 розділу 33 та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра, чорно-білого кольору» розділу 34 Правил дорожнього руху, розташованого в районі будинку № 17-Г, грубо порушила вимоги п. п. 2.3 «б», 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху, а саме: проявила неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагувала на її зміну, при виникненні небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_9 , яка в цей час перетинала проїзну частину вул. Лазурної по нерегульованому пішохідному переходу, cправа наліво по ходу руху транспортного засобу, не вжила заходів до своєчасного зменшення швидкості, аж до повної його зупинки, хоча об`єктивно могла і зобов`язана була це зробити, не дала дорогу пішоходу, для якої створена небезпека, а всупереч цьому, продовжила рух в обраному напрямку, в результаті чого допустила наїзд на ОСОБА_9 , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.
13.03.2020 р. о 21.49 год. за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину затримано ОСОБА_5 та 14.03.2020 р. їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, запобігти вказаним ризикам не зможе обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Врахувавши, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, обізнана про місце мешкання свідків, наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, дійшов висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Заслухавши доповідь судді, захисників на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.03.2020 р. та схеми до нього, протоколів допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 14.03.2020 р., неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, а тому доводи захисника підозрюваної про відсутність обґрунтованої підозри не заслуговують на увагу.

Окрім цього, матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, обізнана про місце мешкання свідків.
За наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.

З урахуванням тяжкості і обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів підозри у вчиненні нею злочину, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, виходячи із даних про її особу та обставин можливо вчиненого злочину.

Посилання захисника на певні дані, що характеризують особу підозрюваної, з огляду на характер, вид та обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість не обирати їй запобіжний захід.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3