Ухвала
іменем України
21 травня 2020 року
м. Київ
справа № 585/1620/16-к

провадження № 51-1948ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000009 щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Прокурор ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 квітня 2020 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
Вказана ухвала суду касаційної інстанції була отримана Роменською місцевою прокуратурою 30 квітня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 074, направленого на адресу суду.
Проте, на виконання вказаної ухвали суду, поза межами встановленого десятиденного строку на усунення недоліків (до 12 травня 2020 року), 13 травня 2020 року (згідно відмітки поштового відділення на конверті) прокурор повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, тобто після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків. При цьому, прокурор в повному обсязі не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху ухвалою суду касаційної інстанції від 23 квітня 2020 року.
Зокрема, в ухвалі суду про залишення без руху касаційної скарги прокурора, крім іншого, зазначалося, що прокурор не конкретизував, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції при розгляді кримінального провадження, які доводи його апеляційної скарги залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції та яким чином це перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Також роз`яснено межі перегляду судом касаційної інстанції та підстави для скасування судових рішень.
Однак, як видно зі змісту поданої касаційної скарги, яка по суті за змістом аналогічна тій, яку було залишено без руху, вимог ст. 427 КПК у ній не дотримано, вказані в ухвалі недоліки в повному обсязі не усунуто. У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оцінкою доказів, повторно надає власну оцінку та не конкретизує, яких саме істотних порушень допустився суд апеляційної інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 з огляду на положення ст. 412 КПК, які б перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а також не зазначає які доводи його апеляційної скарги залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції.
Також, у касаційній скарзі прокурором повторно не висловлена позиція з приводу того, чи потягли допущені порушення КПК, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути прокурору на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000009 щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3