Справа № 601/1839/17
Провадження №1-о/601/2/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Кременецький районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року,
за участю учасників кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_4 ,
- засудженого ОСОБА_3 ,

- захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року, ОСОБА_3 засуджений за частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 152 та частиною 2 статті 153 КК України, із застосуванням статті 70 КК України, до 10 (десяти) років позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 71 КК України, частково приєднано ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2010 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2018 року вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року, щодо ОСОБА_3 , - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2018 року

щодо ОСОБА_3 в частині призначеного покарання за частиною 2 статті 152, частиною 2 статті 153 КК України, - змінено. Пом`якшено ОСОБА_3 покарання: за частиною 2 статті 152 КК України - до 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; за частиною 2 статті 153 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 152, частиною 2 статті 153 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців. На підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2010 року та визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців. В решті судові рішення залишено без змін.

21 січня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами, яка уточнювалася та доповнювалася ОСОБА_3 . Заявник зазначає, що даний вирок винесений зі штучним підробленням доказів, неправильністю трактування висновку експерта, інших обставин, які не були відомі суду під час розгляду справи, що призвело до постановлення неправильного вироку, який просить переглянути. Зокрема, при розгляді кримінального провадження, судом не досліджувався відеозаписи з місця скоєного злочину магазину «Банан», та магазину «сеньйор помідор» в селі Бонівка, відеозапис з надгрудного відео спостереження працівників поліції, як його затримували, не допитані в якості свідків осіб, яких він просив допитати в судовому засіданні. Крім того, невірно трактуються висновки експерта, була порушена таємниця нарадчої кімнати. У доповненнях до заяви зазначає, що підготовче судове засідання було проведено з порушенням статті 314 КПК, без потерпілої, тому це також є підставою для скасування вироку Кременецького районного суду Тернопільської області. Також, обвинувальний висновок не відповідає вимогам статті 290 КПК України, а тому його слід направити прокурору. Крім того, в заявах вказує на незгоду з показами потерпілої ОСОБА_6 , свідків, які були допитані в судовому засіданні, з заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього, постановою про призначення групи прокурорів. Заявник зазначив, що відібрання його біологічних зразків також відбулося з порушеннями. Також, вважає, що його затримання відбулося з порушеннями, про що він звертався в правоохоронні органи, порушено його право на захист під час проведення процесуальних дій. Вказує, що повідомлення йому про підозру проведено з порушенням норм статей 37,40 КПК України. Обрання запобіжного заходу відбувалося з порушення норм КПК. Вважає незаконним протокол затримання та протокол впізнання. Тому просить скасувати вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року відносно нього, дослідити всі обставини справи, прийняти правильне рішення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заяву підтримали, вважають зазначені в даній заяві факти нововиявленими, та такими обставинами, що вказують про необхідність для скасування вироку суду. Крім того, ОСОБА_7 пояснив, що неодноразово під час розгляду справи в судах різних інстанцій вказував про незаконність перерахованих вище процесуальних документів. Просив викликами свідків, яких зазначив у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, оглянути відео з камер відеоспостережень магазинів «Банан» та «сеньйор помідор» та нагрудних камер поліцейських.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви ОСОБА_3 , просить відмовити у задоволенні заяви, вважає вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року законним, а доводи заявника необґрунтованими та такими, що не є нововиявленими обставинами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши та проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року, ОСОБА_3 засуджений за частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 152 та частиною 2 статті 153 КК України, із застосуванням статті 70 КК України, до 10 (десяти) років позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 71 КК України, частково приєднано ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2010 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2018 року вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року, щодо ОСОБА_3 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2018 року

щодо ОСОБА_3 в частині призначеного покарання за частиною 2 статті 152, частиною 2 статті 153 КК України, - змінено. Пом`якшено ОСОБА_3 покарання: за частиною 2 статті 152 КК України - до 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; за частиною 2 статті 153 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 152, частиною 2 статті 153 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців. На підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2010 року та визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців. В решті судові рішення залишено без змін.

Відповідно до статті 459 КПК України, судові рішення що набрали законної сили можуть бути переглянуті за новоявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Як вбачається із заяв ОСОБА_3 останній по суті не згідний з оцінкою доказів, які були предметом дослідження протягом судового розгляду як у суді першої, апеляційної інстанції, так і у суді касаційної інстанції.

Так, при розгляді справи ОСОБА_3 надавав показання щодо подій 24 серпня 2017 року, був не згідний з кваліфікацією його дій, вину не визнавав. Вказував на порушення його права на захист, незгоду з процесуальними рішеннями. Дані твердження та їх спростування знайшли своє підтвердження у вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року.

Доводи про те, що суд не надав належну оцінку висновку експерта № 224 від 28 вересня 2017 року, по суті є його незгодою з тією оцінкою доказів, яку надав суд у вироку і з кваліфікацією. Доводи про те, що судом не допитані свідки сторони захисту, відсутність відеозапису з місця скоєного злочину магазину «Банан», та магазину «сеньйор помідор» в селі Бонівка, відеозапису з надгрудного відеоспостереження працівників поліції, як його затримували, за його участі також не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, оскільки були відомі заявнику до постановлення вказаного вироку.

З`ясовано, що в основу вироку покладені послідовні показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які взаємоузгоджуються з іншими доказами в кримінальному провадженні.

Про те, що апеляційна інстанція погодилась з правильністю висновків суду першої інстанції зазначено в ухвалі апеляційної інстанції, а також у постанові касаційної інстанції. Тим самим, суди апеляційної та касаційної інстанції надали оцінку щодо законності, належності та допустимості всіх безпосередньо досліджених доказів, зазначаючи про їх логічність і належну правову оцінку.

Всі наведені засудженим обставини були відомі суду, їм надавалась оцінка, а відтак вони не є нововиявленими, а сама незгода ОСОБА_3 з такою оцінкою не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 1 статті 467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.

Право на справедливий суд, яке гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в практиці Європейського суду з прав людини розуміється у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

У свою чергу, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» принципу остаточності рішень суду. Цей принцип, як наголошує ЄСПЛ, означає, що «жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. При цьому, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру»

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Попов проти Молдови» зазначено, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Тим самим, обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами відповідно до статті 459 КПК України є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими суду, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування (розгляду).

Враховуючи наведене в сукупності, суд переконаний, що наведені засудженим ОСОБА_3 обставини, не підпадають під ознаки нововиявлених обставин, передбачених частиною 2 статті 459 КПК України, доводи наведені у заяві були предметом розгляду під час апеляційного і касаційного оскарження, а тому заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 459-467 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - у той строк з моменту вручення їй копії ухвали.
Повний текст ухвали оголошено о 09 годині 20 хвилин 16 червня 2020 року.
Головуючий: