Справа № 369/3524/20
Провадження №1-кс/369/765/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 від 13.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що
вироком від 26.09.2019 ОСОБА_4 , засуджений Києво-Святошинським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 рік.

При цьому, маючи не погашену та не зняту в передбаченому законом порядку судимість ОСОБА_4 вчинив інший умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 20.01.2020 приблизно о 10 год. 00 хв. проходячи по АДРЕСА_1 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, шляхом вільного доступу, перебуваючи за вказаною адресою, помітив біля хвіртки до вказаного домоволодіння на бетонному стовпчику вуличний ліхтар, що належить мешканцю домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , після чого викрав вказаний вуличний ліхтар, вартість якого 656 гривень.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 , матеріального збитку на суму 327,15 гривень.

16.03.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2

ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України є протокол прийняття заяви, протокол допиту потерпілого, протокол допиту свідка, а також інші матеріали кримінального провадження в сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про вчинення кримінального правопорушення підозрюваного ОСОБА_4 , тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення виконання підозрюваним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

1.переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

2.вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній не має постійного місця роботи,тобто не має постійного джерела доходів, не має на утриманні малолітніх дітей та похилих батьків, тобто не має стійких соціальних зв`язків усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочини вказані вище, а також за вчинений злочин у даному кримінальному провадженні, де відповідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не одружений, не має дітей, не має міцних соціальних зв`язків;

- підозрюваний не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходів;

- маючи не погашену та не зняту в передбаченому законом порядку судимість ОСОБА_4 вчинив інший умисний злочин проти власності.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім цього, щодо ризику вчинити ОСОБА_4 інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що останній раніше судимий за вчинення злочинів корисливого майнового характеру

Відповідно до ст. 199 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, слідчий просив Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Глумча Ємільчинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме:
АДРЕСА_3 ,без електронних засобів контролю.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом у визначений час, місце, залежно від стадії кримінального провадження.

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі м. Києва та Київської області, залежно від стадії кримінального провадження, а також не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задоволити в повному обсязі.

Підозрюваний, щодо задоволення клопотання слідчого просили відмовити в повному обсязі.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором не обґрунтовано жодного ризику, які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_6 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, наявністю у нього місця реєстрації та постійного проживання в Київській області, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В клопотанні слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000810 від 13.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Глумча Ємільчинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 14 травня 2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду з території Київської області та м. Київ.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1