В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.02.2020 Справа №607/13172/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001003 від 24 березня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя Тернопільської області, громадянина України, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина та одна неповнолітня дитина, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:
26 березня 2019 року, 08 годині 10 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував на проїзній частині дороги поряд із приміщенням магазину «Східний», що на проспекті Степана Бандери, 76, в м. Тернополі розпочався словесний конфлікт із ОСОБА_6 , під час якого у нього виник злочинний умисел, направлений на завдання останньому фізичного болю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , 26 березня 2019 року о 08 годині 10 хвилин, перебуваючи на проїзній частині дороги поряд із приміщенням магазину «Східний», що на проспекті Степана Бандери, 76, в м. Тернополі на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 , один удар долонею правої руки, у ділянку потилиці, внаслідок чого завдав останньому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.126 КК України, а саме, умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та показав, що у 26 березня 2019 року, зранку він разом зі своєю сім`єю рухався власним автомобілем по вул.С.Бандери в м.Тернополі. Попереду нього рухався автобус, який він об`їхав зліва і в цей момент, раптово на його смугу руху з прилеглої території виїхав на велосипеді потерпілий, створивши йому аварійну ситуацію. Після цього, він зупинив транспортний засіб, вийшов з нього, та підійшовши до потерпілого, зробив останньому зауваження. Проте, потерпілий почав ображати його та нецензурно висловлюватись. Тоді він вдарив потерпілого лодонею руки, однак куди саме не пригадує. Від вказаного удару потерпілий впав. Далі він вдарив ногою один чи два рази велосипед. Потім до них підійшла його дружина і він повернувся до свого автомобіля, яким поїхав з місця події. Стверджує, що умислу наносити удар потерпілому у нього не було, останній спровокував його своєю поведінкою.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, доводиться показаннями потерпілого, свідка та наданими в судовому засіданні стороною обвинувачення письмовими доказами, а саме:
-показаннями, допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який суд показав, що 26.03.2019, близько 08 години він, виїжджаючи з двору, а саме, з другорядної дороги на головну по вул.С.Бандери в м.Тернополі, зупинився, пересвідчився у відсутності інших транспортних засобів та розпочав рух. Під час виїзду на дорогу, автомобіль під керуванням обвинуваченого на великій швидкості об`їхав його. Після цього, обвинувачений зупинився, підійшов до нього та намагався вдарити його рукою в голову. Далі обвинувачений його штовхнув, в результаті чого він впав. Потім ОСОБА_3 наніс декілька ударів ногами йому у ділянку тулуба та по велосипеді. Тоді він повідомив ОСОБА_3 , що має намір викликати працівників поліції, проте обвинувачений сів у свій автомобіль, яким поїхав з місця події. Обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження у вигляді забою губи та ссадин на носі;
-показаннями, допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , яка суду показала, що обвинувачений являється їй чоловіком. 26.03.2019, близько 08 год. 10 хв. вони автомобілем відвозили свою малолітню дитину у дитячий садочок. Обвинувачений керував автомобілем та у якийсь момент раптово загальмував від чого вона вдарилась головою в лобове скло. Потім обвинувачений вийшов з автомобіля, а вона залишилась в салоні для того, щоб заспокоїти дитину. Через декілька хвилин, вона вийшла з автомобіля та побачила, що обвинувачений замахнувся рукою один раз на потерпілого від чого останній впав на землю. Потім ОСОБА_3 відіпхав ногою велосипед. Після цього, вона забрала чоловіка, сіли в автомобіль та поїхали до дитячого садочку;
-заявою ОСОБА_6 від 26.03.2019, зареєстрованої в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 26.03.2019 №10043, згідно якої останній просить притягнути до відповідальності невідому йому особу, яка 26.03.2019 в період часу 810-820 год., перебуваючи в м.Тернопіль по проспекті Степана Бандери (навпроти магазину «Східний») нанесла йому тілесні ушкодження;
-даними, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2019 року з додатком до нього фототаблицею, згідно яких ОСОБА_3 відтворив обставини, та показав, що 26 березня 2019 року він спільно із дружиною та донькою вийшли із дому, та сівши у автомобіль виїхали із двору будинку і направились у дитячий садок. Перестроївшись у ліву смугу для руху транспортних засобів, він помітив, як із двору будинку, що на АДРЕСА_2 (можливо 84), чітко вказати не може, виїжджає велосипедист. Те, що він виїжджав спокійно це важко сказати, адже швидкість його була надзвичайно великою, через що він одразу розпочав сигналити для того, щоб уникнути зіткнення із велосипедистом, але невідомий йому велосипедист жодним чином не реагував, а продовжував рух. Коли він побачив, що велосипедист рухається на смугу, по якій рухається його автомобіль, то він продовжував сигналити до нього, та змушений був застосувати аварійне гальмування для того, щоб уникнути зіткнення із велосипедистом. Також він зробив різкий рух кермом у ліву сторону та об`їхав велосипедиста, після чого одразу повернувся на свою смугу руху та зупинився, увімкнувши знак аварійної зупинки. Під час того, як він розпочав застосовувати екстрене гальмування, то його донька, яка сиділа на сидінні, що одразу після переднього пасажирського сидіння, злетіла із сидіння та розпочала по інерції летіти на панель автомобіля, під час чого він своєю правою рукою зловив її та заштовхнув на сидіння, на якому вона знаходилась раніше. Після повної зупинки транспортного засобу, він вийшов із автомобіля, та підійшов до невідомого йому велосипедиста, який на той момент вже зупинився на тій смузі руху, по якій він здійснював маневр об`їзду, тобто на лівій, та запитав у нього «що ти таке робиш, та як ти їздиш». У відповідь на це невідомий йому велосипедист (чоловік віком 30-35 ти років, ростом близько 175-180 см., плотної тілобудови, обличчя кругле, на голові шапка), відповів: «пішов ти». Після чого він, не втримавши свої емоції наніс один удар своєю правою рукою, а саме, долонею в ділянку потилиці невідомого чоловіка, який після отриманого удару впав з висоти власного росту та вдарився обличчям об асфальтне покриття. Після чого сів у свій автомобіль та поїхав;
-даними, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 22 квітня 2019 року з додатком до нього фототаблицею, згідно яких свідок ОСОБА_7 відтворила обставини, та показала, що 26.03.2019 року вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_8 та донькою ОСОБА_9 вийшли з дому та сіли у авто марки «Volkswagen» моделі «Transporter» та виїхали з двору будинку аби відвести доньку в дитячий садок. Так, вони проїжджали по проспекту Степана Бандери в сторону «Збаразького кільця». З одного із в`їздів-виїздів до прилеглих будинків виїхав велосипедист та «підрізав» їх автомобіль та після цього продовжував рух в сусідній смузі для руху і виконував дивні маневри. В наслідок цього, її чоловік ОСОБА_8 загальмував, а вона вдарилася об панель автомобіля та їх донька ОСОБА_9 , по інерції з заднього сидіння пасажирів опинилася на передній панелі автомобіля. Таким чином, вона вдарилася в ділянку голови до панелі автомобіля. Після чого її чоловік ОСОБА_8 вийшовши з автомобіля, підійшов до невідомого їй чоловіка (велосипедиста) та запитав «що ти таке робиш на дорозі», на що вищевказаний невідомий велосипедист нецезурною лайкою відповів ОСОБА_8 . Після цього її чоловік ОСОБА_8 , підійшовши до нього, та не втримавши свої емоції і образи в свою адресу, наніс удар правою рукою, а саме, долоню в ділянку потилиці невідомому чоловіку, внаслідок якого невідомий впав з висоти власного росту, та вдарився обличчям об асфальтне покриття проїзної частини дороги. Після цього, вона відтягнула ОСОБА_8 і вони повернулися в автомобіль, та поїхали далі;
-даними, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 16 квітня 2019 року з додатком до нього фототаблицею, згідно яких свідок ОСОБА_10 відтворив обставини, та показав, що 26.03.2019 року, близько 08 год., він проходячи повз магазин «Східний», що за адресою м. Тернопіль проспект Степана Бандери 76, в сторону бульвару Данила Галицького почув звук автомобільного сигналу, та звернув свою увагу на проїзну частину дороги, а саме, що веде із зупинки громадського транспорту «Коновальця» в сторону «Збаразького кільця». Далі побачив, як зупинився білий мікроавтобус перед чоловіком, який рухався на велосипеді, з якого вийшов невідомий йому чоловік та пішов у напрямку велосипедиста. Підходячи до нього, невідомий чоловік вигукував лайливі слова, та підійшовши ближче до іншого невідомого йому чоловіка (велосипедиста), наніс йому один удар правою рукою, а саме, долонею в ділянку потилиці. Після чого невідомий чоловік (велосипедист) впав з висоти власного росту на асфальтне покриття. Потім в цю ситуацію втрутилась дружина водія мікроавтобуса. Далі він попрямував у напрямку бульвару Данила Галицького, та не бачив розвитку інших подій;
-висновком, проведеної судово-медичної експертизи №340 від 22.04.2019, з якого вбачається, що згідно із наданими для вивчення медичними документами в ОСОБА_6 при зверненні 26.03.2019 травмпункт КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги" і наступному обстеженні 28.03.2019 лікарями Тернопільської комунальної міської лікарні № 2 було описано гематому (синець) і забиття м`яких тканин носа.
При судово-медичній експертизі 04.04.2019 в ОСОБА_6 виявлено слід від загоєння садна верхньої губи зліва та крововилив в слизову оболонку нижньої губи зліва.
Зазначені вище ушкодження утворилися в ОСОБА_6 , внаслідок впливу тупих предметів незадовго до його звернення за медичною допомогою в травмпункт КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги", приблизно 1,5 тижня до судово-медичної експертизи, не виключено у вказаний в ухвалі термін події - 26.03.2019. Про це дозволяють стверджувати сам вид ушкоджень, забарвлення крововиливу, виразність і морфологічні властивості сліду загоєння садна, а також відсутність відомостей про загоєння травматичних змін у наданих медичних документах.
Враховуючи розташування та характер зазначених вище ушкоджень, їх виникнення в ОСОБА_6 за обставин, які він повідомив при судово-медичній експертизі, а саме від ударів ногами, не виключається.
Виявлені в ОСОБА_6 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких (п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ, 1995).
Згідно вказаного висновку судово-медичної експертизи, встановлено у потерпілого ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження та не виключено, що вони виникли від ударів ногами.
Дотримуючись вимог ст.337 КПК України та з врахуванням того, що згідно обвинувального акта ОСОБА_3 не висунуто обвинувачення в частині нанесення потерпілому ударів ногами, суд не вбачає підстав для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Доводи обвинуваченого про те, що він не умисно наніс удар потерпілому, оскільки перебував у емоційному стані, пов`язаному із поведінкою останнього, який спровокував конфлікт, суд вважає необґрунтованими, направленими на зменшення ступені винуватості у вчиненні злочину, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами.

Таким чином, оцінивши всі докази в кримінальному провадженні, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 вчинив: умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень та знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.126 КК України.

Обставин, які пом`якшують, чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання, відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину та неповнолітню дитину, відсутність обставин, які пом`якшують, чи обтяжують покарання.
Тому, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу, яке єнеобхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1