№ 207/896/20
№ 1-кс/207/605/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

педагога ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання старшого слідчого Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства неповнолітній ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи особою відносно якої в Баглійському районному суді м. Дніпродзержинська на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001443 від 05.11.2019 року за ч.3 ст.152, ч.3 ст.187 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин проти чужої власності при наступних обставинах. 12.03.2020 року у період часу з 17.00 до 17.30 годин, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували біля приміщення катку «Хімік», розташованого за адресою: м. Кам`янське, по вул. В.Чорновола,1А, де у них виник словесний конфлікт з раніше незнайомим їм ОСОБА_10 , який знаходився біля вхідних дверей вказаного приміщення. В ході конфлікту потерпілий ОСОБА_10 з заднього лівого карману свої джинсів дістав належний йому мобільний телефон «Meizy M 2 mini», імеі: НОМЕР_1 , щоб викликати поліцію та припинити конфлікт. Побачивши в руках у потерпілого ОСОБА_10 вищевказаний мобільний телефон, у неповнолітнього ОСОБА_6 повторно виник прямий умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 . В цей же день та час, діючи повторно, неповнолітній ОСОБА_6 , реалізуючи свій прямий умисел, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, запропонував неповнолітньому ОСОБА_9 відкрито заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_10 , на що останній погодився. Діючи узгоджено, за попередньою змовою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підійшли до потерпілого ОСОБА_10 , після чого неповнолітній ОСОБА_6 , знаходячись попереду потерпілого ОСОБА_10 наніс останньому один удар кулаком правої руки в область лівого ока. Після отриманого удару потерпілий випустив з правої руки вказаний мобільний телефон, який впав на землю з правого боку від нього. Неповнолітній ОСОБА_9 , зайшовши за спину потерпілого, за допомогою принесеної з собою дерев`яної палки, наніс йому один удар, який прийшовся одночасно по голові та спині. Від отриманих ударів потерпілий нахилився вперед, а неповнолітній ОСОБА_9 побачивши на землі вищезазначений мобільний телефон, підійшов та підняв його, тобто відкрито із корисливих мотивів,усвідомлюючи протиправність своїх дій, заволодів мобільним телефоном «Meizy M 2 mini», імеі: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/202 від 20.03.2020 становить 1300,00 грн. та відразу показав його ОСОБА_6 , тим самим повідомив, що заволодів мобільним телефоном потерпілого. Неповнолітній ОСОБА_6 , побачивши, що мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_10 знаходиться у неповнолітнього ОСОБА_9 , наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область носу, а неповнолітній ОСОБА_9 зайшов з боку спини потерпілого та наніс йому один удар палкою одночасно по спині та голові. Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_10 впав на коліна та на лікті, при цьому схопивши за ноги неповнолітнього ОСОБА_6 , який стояв перед ним. В цей момент ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс потерпілому ОСОБА_10 не менше 3 ударів по потиличній частині голови, а неповнолітній ОСОБА_11 , маючи намір допомогти ОСОБА_6 звільнитися від потерпілого ОСОБА_10 , підійшов до нього з лівого боку на наніс більше трьох ударів ногами по корпусу тіла зліва. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_10 відпустив ноги ОСОБА_6 , внаслідок чого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , утримуючи при собі мобільний телефон «Meizy M 2 mini», імеі: НОМЕР_1 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 1300,00 гривень.

В результаті злочинних дій неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 , згідно з висновком експерта судово-медичної експертизи № 381-Е від 15.04.2020, завдали не менш 4-х травматичних дій в ділянку голови, не менш 3-х травматичних дій в ділянку правої верхньої кінцівки, не менш 3-х травматичних дій в ділянку лівої верхньої кінцівки та 1 1-ї травматичної дії в ділянку правого колінного суглобу, внаслідок чого спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, синців та саден на кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

За даним фактом 13.03.2020 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348.
У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний суду пояснив, що не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а просив застосувати цілодобовий домашній арешт.

Законний представник також просив не застосовувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати цілодобовий домашній арешт.

Захисник також заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що підозрюваний є неповнолітнім, навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Кам`янський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту» на другому курсі, у нього є постійне місце проживання. Вважає, що прокурором не доведено існування ризиків того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, може переховуватись від органів досудового слідства, продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин. Просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, його законного представника та захисника, слідчий суддя вважає що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення у своєму клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого та свідків, що може призвести до затягування досудового розслідування і неможливості його проведення в розумні строки.

Згідно наданої характеристики № 34 від 09.04.2020 року Державним професійно-технічним навчальним закладом «Кам`янський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту», ОСОБА_6 допускає пропуски занять з теоретичного та практичного навчання, навчається не в повній мірі своїх сил, потребує постійного контролю, не виявляє зацікавленості до навчання. Може допускати в своїй розмові нецензурну лексику. Не завжди адекватно реагує на зауваження педагогічних працівників. Має порушення дисципліни, схильний до протиправної поведінки, завдання майстра виробничого навчання виконує неохоче. Перебуває на внутрішньому контролі, як особа, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення.

Підозрюваний може і подалі вчиняти кримінальні правопорушення проти власності з метою заробітку коштів, оскільки 04.11.2019 року ним вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.187, ч.3 ст.152 КК України. 14.01.2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001443 від 05.11.2019 за ч.2 ст.187, ч.3 ст.152 КК України направлений для розгляду до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська. На теперішній час проводиться судовий розгляд.

Крім того, під час судового розгляду кримінального провадження №0001443 від 05.11.2019 відносно неповнолітнього ОСОБА_6 судом обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту з 20.00 годин по 07.00 годин. Однак, згідно з інформацією Південного ВП неповнолітній ОСОБА_6 порушував умови обраного йому запобіжного заходу, оскільки був відсутнім за місцем мешкання в нічний час 18.02.2020 о 00.59 годині, 24.03.2020 о 21.39 годині, 31.03.2020 о 21.44 годині. (листи №461/7/1804 від 18.02.2020, №461/7/3244 від 25.03.2020, №461/7/3452 від 01.04.2020).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0000348) вчинено неповнолітнім ОСОБА_6 під час дії застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Зазначений факт на думку слідчого судді, підтверджений матеріалами справи, оскільки ОСОБА_6 раніше не судимий, але відносно нього судом розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001443 за ч.2 ст.187, ч.3 ст.152 КК України, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який має суспільну небезпечність, може переховуватися від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що може призвести до затягування досудового розслідування і неможливості його проведення в розумні строки.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчините інше кримінальне правопорушення.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.
Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця навчання.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно до ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через покорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 встановити 60 діб, до 26 липня 2020 року.

У задоволенні клопотання підозрюваного, його законного представника та захисника ОСОБА_4 відмовити.

Розмір застави визначити в межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 63060 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця навчання;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному під розпис.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1