У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0003830 від 01.11.2016 за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Туряниця, Перечинського району, Закарпатської області, тимчасово непрацюючого, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що 31 жовтня 2016 року близько 12 години ЗО хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , в ході якої умисно наніс декілька ударів долонею правої руки по обличчю ОСОБА_4 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, які відповідно висновку експерта №1101 від 10.11.2016 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні подала заяву до суду про свою відмову від підтримання обвинувачення проти ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і просила з цих підстав закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення. Наслідки закриття кримінального провадження їй зрозумілі, потерпіла претензій до ОСОБА_5 не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження, та просив закрити провадження по справі у зв`язку з примиренням. Наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання потерпілої підтримав, пояснив, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення та не заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки обвинувачений з потерпілою примирився і у потерпілої немає претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого, що відповідає вимогами п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, суд дійшов висновку, що клопотання потерпілої підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.1 п.1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно до ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження. Частиною 4 статті 26 КПК України встановлено, що відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу, а саме ч.1 п.7 кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку з тим, що потерпілий відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

01.07.2020 набув чинності Закон України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 3 грудня 2019 року № 321-IX (далі - Закон).

Законом до чинного Кримінального кодексу було внесено зміни яким було запроваджено інститут кримінального проступку. Зміни торкнулись як самого поняття діяння щодо якого здійснюється кримінально-правова охорона (ст. 11 КК), так і його видів (ст. 12 КК).

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України в редакції ї Законів № 4025-VI від 15.11.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Частина перша ст. 125 КК України в редакції Законів № 270-VI від 15.04.2008, № 1449-VI від 04.06.2009, № 2617-VIII від 22.11.2018 за класифікацією кримінальних правопорушень, визначеною ст. 12 КК України, відноситься до діяння, яке є кримінальним проступком.

Судом встановлено, що заявлене потерпілою клопотання про закриття провадження у зв`язку із відмовою від приватного обвинувачення повністю відповідає вимогам КПК України. Обвинувачений та потерпіла скористалися своїм правом на примирення, оскільки дане кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, відмова потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 125КК України є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що потерпіла відмовилася від обвинувачення, наслідки відмови від підтримання обвинувачення їй зрозумілі, претензій до обвинуваченого потерпіла не має, дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, обвинувачений не заперечує проти закриття провадження в зв`язку з відмовою потерпілої від підтримання обвинувачення, суд вважає, що кримінальне провадження слід закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено. Витрати на залучення експерта - відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався .

Керуючись ст.ст. 284, 314 КПК України, суд

ПОС ТАНОВИВ:
Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1