20.01.2020
Справа №642/201/20
Провадження 1-кс/642/91/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2020 року м. Харків
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000115 від 14.01.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні просить накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 13.01.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля б.1 по вул.М.Малиновського в м. Харкові, а саме: автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , із зазначенням власника: ОСОБА_6 , з ознаками підроблення, оскільки вказане майно та документи мають суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт УПП в Харківській області ДПП про те, що 13.01.2020 при перевірці документів у ОСОБА_5 , який керував автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Полтавський шлях в м.Харкові, виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль з ознаками підроблення. У рапорті зазначено, що не співпадає дата видачі даного свідоцтва з датою видачі, зазначеного в базі НАІС, відсутні захисні елементи на бланку, символи нанесені не друкарським шляхом.

13.01.2020 під час огляду місця події біля б. 1 по вул. М. Малиновського в м.Харкові, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , із зазначенням власника: ОСОБА_6 .

Згідно інформаційно-пошукової бази ГУНП «НАІС АМТ»: відомості про автомобіль Peugeot», д.н.з. НОМЕР_3 відсутні.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що накласти арешт на вказане майно необхідно, тому що майно та документи, вилучені 13.01.2020 під час огляду місця події відповідно до положень ст. 98 КПК України може бути використане як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені документи та майно є доказом злочину. Окрім того, по вищевказаному майну необхідно проведення відповідних експертиз.

В судове засідання слідчий не з`явився, заявою до суду справу просить слухати у його відсутності. Клопотання підтримує повністю та просить його задовольнити.

Особа у якого вилучені зазначені речі, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням розглядати клопотання слідчого без його участі, проти задоволення не заперечував.

В такому випадку, згідно ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Слідчим відділом Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000115, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, за результатами вказаного вище огляду, були отримані належні докази вказаної вище протиправної злочинної діяльності, які підтверджують фактичні дані встановлені під час розслідування цього провадження, інформація про що зазначена вище. Вилучене після огляду визнане речовими доказами, про що слідчими у цьому провадженні складено відповідні процесуальні документи, ще до подання клопотання слідчому судді.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, і тільки позбавивши можливості відчужувати перелічене вище майно та грошові кошти, можливо попередити їх приховування, пошкодження чи псування, втрати або знищення, використання, передачі або інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18.02.2016 року арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказане в клопотанні майно має значення для досудового розслідування та є доказом у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства

Арешт майна з передачею на відповідальне зберігання особі, вважаю розумним та співрозмірним обмеженням права власності, завданням кримінального провадження.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з передачею на відповідальне зберігання особі, не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадянина та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.
Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно підозрюваного, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 167-173 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 13.01.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля б.1 по вул.М.Малиновського в м. Харкові, а саме: автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , із зазначенням власника: ОСОБА_6 , з ознаками підроблення, оскільки вказане майно та документи мають суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення.
Автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , із зазначенням власника: ОСОБА_6 - передати на відповідальне зберігання - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1