Справа № 206/6616/19
Провадження № 1-кп/206/428/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" січня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000770 від 04.08.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.04.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 22.02.2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 4 місяці за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2012, до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-15.07.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2013 року, до відбування 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 02.07.2019 року близько о 14:00 год., перебував у будинку АДРЕСА_2 , де під час виконання ремонтних робіт у раніше знайомої йому ОСОБА_6 , на другому поверсі вказаного будинку, у спальній кімнаті, у шафці письмового столу виявив ювелірну прикрасу, виготовлену з металу жовтого кольору, а саме: один браслет, який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на власне незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_3 , у той же день, близько о 15:00 год., знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, під час виконання ремонтних робіт, підійшов до письмового столу у спальній кімнаті на другому поверсі будинку, звідки шляхом вільного доступу викрав вищевказану ювелірну прикрасу, а саме один браслет виготовлений з металу жовтого кольору, що належить ОСОБА_6 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 4582 грн. 98 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10.07.2019 року близько

о 14:00 год. ОСОБА_3 , перебував у будинку АДРЕСА_2 , де під час виконання ремонтних робіт у раніше знайомої йому ОСОБА_6 , на другому поверсі вказаного будинку, у спальній кімнаті, у шафці письмового столу виявив ювелірну прикрасу, виготовлену з металу жовтого кольору, а саме: один ланцюжок, який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на власне незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_3 , у той же день, близько о 15:00 год., знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, під час виконання ремонтних робіт, підійшов до письмового столу у спальній кімнаті на другому поверсі будинку, звідки шляхом вільного доступу викрав вищевказану ювелірну прикрасу, а саме один ланцюжок, виготовлений з металу жовтого кольору, що належить ОСОБА_6 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 12621 грн. 82 коп.

Далі, 17.07.2019 року близько о 14:00 год. ОСОБА_3 , перебував у будинку АДРЕСА_2 , де під час виконання ремонтних робіт у раніше знайомої йому ОСОБА_6 , на другому поверсі вказаного будинку, у спальній кімнаті, у шафці письмового столу виявив ювелірну прикрасу, виготовлену з металу жовтого кольору, а саме: одну каблучку, яку визначив об`єктом свого злочинного посягання.

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на власне незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_3 , у той же день, близько о 15:00 год., знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, під час виконання ремонтних робіт, підійшов до письмового столу у спальній кімнаті на другому поверсі будинку, звідки шляхом вільного доступу викрав вищевказану ювелірну прикрасу, а саме, одну каблучку, виготовлену з металу жовтого кольору, що належить ОСОБА_6 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 6874 грн. 47 коп.

Далі, 24.07.2019 року близько о 14:00 год. ОСОБА_3 , перебував у будинку АДРЕСА_2 , де під час виконання ремонтних робіт у раніше знайомої йому ОСОБА_6 , на другому поверсі вказаного будинку, у спальній кімнаті, у шафці письмового столу виявив ювелірну прикрасу, виготовлену з металу жовтого кольору, а саме: одну каблучку, яку визначив об`єктом свого злочинного посягання.

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на власне незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_3 , у той же день, близько о 15:00 год., знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, під час виконання ремонтних робіт, підійшов до письмового столу у спальній кімнаті на другому поверсі будинку, звідки шляхом вільного доступу викрав вищевказану ювелірну прикрасу, а саме одну каблучку, виготовлену з металу жовтого кольору, що належить ОСОБА_6 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 4745 грн. 04 коп.

Так, 25.07.2019 року близько о 14:00 год., ОСОБА_3 , перебував у будинку АДРЕСА_2 , де під час виконання ремонтних робіт у раніше знайомої йому ОСОБА_6 , на другому поверсі вказаного будинку, у спальній кімнаті, у шафці письмового столу виявив ювелірні прикраси, виготовлені з металу жовтого кольору, а саме: одну каблучку, дві пари сережок, які визначив об`єктами свого злочинного посягання.

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на власне незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_3 , у той же день, близько о 15:00 год., знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, під час виконання ремонтних робіт, підійшов до письмового столу у спальній кімнаті на другому поверсі будинку, звідки шляхом вільного доступу викрав вищевказані ювелірні прикраси, а саме одну каблучку, дві пари сережок, виготовлені з металу жовтого кольору, що належать ОСОБА_6 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 8942 грн. 39 коп.
Також, 15.05.2019 року близько 15:00 год. ОСОБА_3 , перебував біля будинку 37 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпро, у компанії раніше знайомих йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з якими вживав алкогольні напої.

В той час, знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_3 побачив в руках ОСОБА_7 мобільний телефон марки Samsung G610FN, золотого кольору. В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно.
У цей же день, тобто 15.05.2019 року близько 15:00 год.,
ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_7 , діючи умисно, вчиняючи корисливий злочин повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди і свідомо бажаючи її настання, під надуманим приводом послухати музику, попрохав ОСОБА_7 дати йому вище вказаний мобільний телефон, при цьому надавши неправдиві відомості про те, що він послухає музику та поверне.
У свою чергу, ОСОБА_7 , не підозрюючи про дійсні злочинні наміри ОСОБА_3 , будучи введеним в оману, довіряючи йому та не маючи сумнівів у правдивості його слів, добровільно передав йому мобільний телефон Samsung G610FN, золотистого кольору.

В подальшому, ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_7 вищевказаний мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру повертати його, разом з ним зник з місця скоєння злочину, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 4949 грн. 50 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, у скоєних злочинах розкаявся, підтвердив фактичні обставини, викладені в установчій частині вироку, та суду пояснив наступне, що проводив ремонтні роботи у будинку потерпілої ОСОБА_6 , та систематично викрадав у неї ювелірні вироби, після чого їх було закладено до ломбарду, а саме 02.07.2019 року викрав золотий браслет, 10.07.2019 року виркав золотий ланцюжок, 17.07.2019 року викрав золоту каблучку, 24.07.2019 року викрав золоту каблучку, а 25.07.2019 року викрав ще золоту каблучку та дві пари сережок, гроші йому необхідні були на їжу та сплату оренди за житло. За епізодом від 15.05.2019 року суду показав, що випивав разом із потерпілим ОСОБА_7 , у ході чого попрохав у нього телефон під приводом прослуховування музики, однак телефон йому не повернув, а заклав у ломбард. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати, оскільки почав зловживати спиртними напоями після поховання матері. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що обвинувачений працював у неї вдома виконуючи ремонтні роботи, та з часом вона почала помічати, що зникають золоті прикраси, після чого подзонила знайомій на прізвище ОСОБА_9 , яка рекомендувала ОСОБА_3 , та спитала хто ж міг вкрасти, та припустила, що міг саме ОСОБА_3 , та через деякий час вона викликала поліцію. Заявила цивільний позов до обвинуваченого про стягнення майнової шкоди у сумі 37766,70 гривень та 100000 гривень моральної шкоди, просила задовольнити в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні, суду показав, що дійсно 15.05.2019 року випивав разом із ОСОБА_3 , той попрохав телефон послухати музику та не повернув. Під час судового провадження сестра обвинуваченого відшкодувала йому 5000 гривень.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_3 , просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, в зв`язку з тим що не оспорює обставини викладені в обвинувальному акті.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники судового процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності його позиції, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; а також у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за обставин, встановлених судом, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 109), на обліку у лікаря-психіатра перебуває з 2015 року з діагнозом: розлад особистості (т. 1 а.п. 108), згідно висновку судово-психічного експерта № 335 від 26.11.2019 року ОСОБА_3 у період інкримінованих йому діянь на хронічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і у теперішній час також не страждає. У період ікримінованого йому діяння міг усвідомлювати свої дії (бездільність) і керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.п. 268-270), задовільно характеризується за місцем проживання (т. 1 а.п. 110).
За змістом ч. 6 ст. 368 КПК України при обранні та застосуванні норми закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, судом повинні враховуватися висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України суд відносить щире каяття.
Проте суд не може погодить із посиланням на наявність пом`якшуючої обставини - щире каяття, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (по всіх епізодах), так як враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к, стосовно того, що факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження, зокрема, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, у бажанні виправити наслідки вчиненого. Однак, під час розгляду кримінального провадження не здобуто даних на підтвердження того, що обвинувачений дійсно, відверто розкаявся у вчиненому злочині, має щирий жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку та намагався виправити наслідки вчиненого, відшкодував завдані збитки, а сам факт визнання вини не може бути розцінено як щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.
Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених обвинуваченим злочинів, обставини їх вчинення, зважаючи на пом`якшуючу обставину за ч. 2 ст. 190 КК України та наявність обтяжуючої вину обвинуваченого обставини, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, кількість епізодів за ч. 2 ст. 185 КК України, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції як ч. 2 ст. 185 так і ч. 2 ст. 190 КК України, у вигляді позбавлення волі, оскільки виправлення обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства, остаточно призначивши покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Враховуючи характер кримінального правопорушення, приймаючи, що обвинуваченим цивільний позов визнано у повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_6 підлягає стягненню 37766,70 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
За змістом п. 3 ч. 2 ст. 23 цього Кодексу моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Отже, враховуючи характер кримінального правопорушення та кількість епізодів, глибину душевних страждань потерпілої, вимоги розумності та справедливості, повне визнання цивільного позову у цій частині, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача (обвинуваченого) ОСОБА_3 на користь позивача (потерпілої) ОСОБА_6 100000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінною - у вигляді тримання під вартою.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 369, 371-374 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обраховувати з 18 жовтня 2019 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити незмінною до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , рнокпп НОМЕР_1 , - НОМЕР_2 (тридцять сім тисяч сімсот шістдесят шість грн. 70 копійок в рахунок відшкодування майнової шкоди, та 100000 (сто тияч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_10 документально підтверджені витрати за проведення: судової експертизи № 3121/19 від 24.09.2019 року у розмірі 300 грн.; судової експертизи № 3718/19 від 13.11.2019 року у розмірі 300 грн.; та судової експертизи № 3717/19 від 13.11.2019 року у розмірі 300 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Днціпропетровського НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 5/4.6/1062 від 15.11.2019 року у розмірі 628,04 грн.
Речові докази: 6 слідів пальців рук; оригінали договорів про надання фінансових кредитів та застави № 14.52828/0, ДОНо123007001, ДОН, ДОН, ДОН - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1