Провадження №1-кп/447/42/20
Справа №447/439/19
У Х В А Л А
Іменем України

15.06.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області кримінальне провадження внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 20.02.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із вищою освітою, тимчасово не працюючої, не одруженої, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимої -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України

встановив:

ОСОБА_5 , 20.02.2019 близько 08.25 год, перебуваючи біля Миколаївського відділення Філії «Західного головного регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк», що по вулиці Шептицького, біля будинку №1. в м. Миколаєві Львівської області, тобто знаходячись у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок та з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загально прийняті норми моралі, вчинила дії, що відзначалися особливою зухвалістю, а саме: умисно безпричинно нанесла металевою частиною господарської сокири типу колун сім ударів по корпусу банкомату CALV 6474, що належить Миколаївському відділенні Філії «ЗГРУ» ПАТ КБ «Приватбанк», в результаті чого розбила захисне скло та пошкодила монітор, що в свою чергу спричинило збій в роботі банкомату в період з 08.25 по 15.25 год та зрив нормальної роботи Миколаївського відділення «ЗГРУ» ПАТ КБ «Приватбанк» у вказаний час. В наслідок вказаних дій, ОСОБА_5 , заподіяла Миколаївському відділенню Філії «ЗГРУ» ПАТ КБ «Приватбанк» матеріальну шкоду в розмірі 27295,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинила хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 21.01.2020 року було призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу, згідно висновку якої вбачається, що ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих їй дій, ОСОБА_5 страждала хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 15.06.2020 року змінено порядок розгляду кримінального провадження, внесеного в ЄРДР під № 0000063 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та продовжено судовий розгляд згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст. 93 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною Кримінального кодексу України, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно - небезпечних діянь. Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За правилами ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів -психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 35 від 25.03.2020 року ОСОБА_5 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В період інкримінованих їй дій, ОСОБА_5 страждала хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Оскільки, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 хворіє на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) або керувати ними, то суд приходить до висновку, що до неї слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення не пов`язаного з посяганням на життя інших осіб та з урахуванням психічного стану ОСОБА_5 та характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, не становить загрози для суспільства, однак потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку , відповідно до п.1 ч.1 ст. 94 КК України.

Керуючись ст.ст. 19 п.2, 92, 93 п.1, 94 ч.1 п.1 КК України, ст.ст. 362, 503, 512, 513 КПК України,

постановив:

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1