Справа № 495/9444/19
№ провадження 1-кп/495/73/2020
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

"08" квітня 2020 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
провівши у залі суду відкрите судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0000713 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представник потерпілих ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а строк тримання під вартою відносно обвинуваченого спливає 11.04.2020 року. Він обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, у зв`язку з чим може переховуватись від суду. Обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Представник потерпілих ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання прокурора підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив суд в його задоволенні відмовити.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила суд в його задоволенні відмовити. Крім того, до суду надала клопотання про зміну запобіжного заходу, вказуючи, що суд обрав занадто суровий запобіжний захід, так як ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем роботи та місцем мешкання характеризується виключно з позивної сторони, до затримання офіційно працював в ТОВ «Тирас», на обліку в наркологічному, психоневрологічному диспансері не перебуває, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався. Має дуже міцні соціальні зв`язки: одружений має на утримання малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має батьків, з якими перебуває в гарних стосунках. Крім того, його дружина ОСОБА_11 на даний час доглядає свою стареньку хвору бабусю. На підставі вищевикладеного, просить суд змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого заперечував проти клопотання прокурора, клопотання захисника ОСОБА_8 підтримав, просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З урахуванням викладеного, та наявність обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, враховуючи вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він має постійне місце проживання та родину, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується обвинувачений, те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілі, свідки, те, що по справі не досліджені письмові докази, у зв`язку з чим, на думку суду, останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати встановленню істини по справі, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даній стадії суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт, тому клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльський слідчій ізолятор»строком на 60 діб, який діє до 06.06.2020 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: