Справа № 396/1818/19
Провадження № 1-кп/396/251/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2020 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Глодоси Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, має повну загальну середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні не має малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, депутатом будь-яких рад не являється, раніше не судимий,
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 13 серпня 2019 року заподіяв потерпілій умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
13.08.2019 року, близько 21-ї години обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння своєї сестри потерпілої ОСОБА_5 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 . В будинку сестри обвинувачений ОСОБА_3 разом із потерпілою ОСОБА_5 продовжили розпивати спиртні напої, після чого між братом та сестрою виник конфлікт, в ході якого у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на спричинення потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв до рук дерев`яну ніжку від табурету, яку знайшов в коридорі будинку, повернувся до житлової кімнати та наніс ззаду один удар в область голови потерпілої ОСОБА_5 . Від несподіванки потерпіла ОСОБА_5 повернулася обличчям до нападника та отримала ще два удари в область голови дерев`яною ніжкою від табурета, після чого обвинувачений ОСОБА_3 наніс ще один удар кулаком руки в область обличчя потерпілої ОСОБА_5 зправа, від чого остання прикрилася руками, а обвинувачений ОСОБА_3 наніс не менше трьох ударів в область правої та лівої руки потерпілої ОСОБА_5 . Внаслідок нанесених ударів обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої третини діафаза лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, ран в тім`яній ділянці зліва, в ділянці зовнішнього краю лівої брови, в ділянці нігтьової фаланги 4 пальця правої кисті по зовнішній поверхні; саден в ділянці 3,4,5 пальців лівої кисті на проксимальних фалангах.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 517 від 15.10.2019 року наявні у потерпілої ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ліктьової кістки утворилося від травматичного контаку з тупим об`єктом, відносяиться до категорії середнього ступеню тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу. Тілесні ушкодження у вигляді ран та саден утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувачльному акті, визнав частково, та пояснив, що дійсно 13.08.2019 року він прийшов до своєї сестри ОСОБА_5 , яка проживає по АДРЕСА_2 , приніс сіно, та сестра запропонувала випити горілки. Разом вони розпивали спиртні напої. Через деякий час між ними виник конфлікт, в ході якого він взяв дерев`яну ніжку від табурета та наніс один удар в область голови ОСОБА_5 .. Після чого наніс ще один удар кулаком руки в область обличчя, від чого ОСОБА_5 прикрилася руками, а він наніс не менше трьох ударів в область правої та лівої руки потерпілої. Визнає факт бійки.
Відшкодував 4000 грн. на лікування. Цивільний позов в розмірі 5000 грн. не визнає.
У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, не позбавляти волі, дати шанс на виправлення, матеріальні збитки частково відшкодовано, цивільний позов не визнає.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 13.08.2019 року близько 21-ї години вона прийшла додому з дня народження онука та до її домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 прийшов в гості її брат ОСОБА_6 , вона запропонувала випити горілки за здоров`я онука та вони почали розпивати спиртні напої. Через деякий час у них виник конфлікт через телевізор, в ході якого ОСОБА_3 дерев`яною ніжкою від табурета наніс ззаду один удар в область її голови. Після чого наніс ще один удар кулаком руки в область обличчя, від чого вона прикрилася руками, а ОСОБА_3 наніс їй не менше трьох ударів в область правої та лівої руки. Вона втекла до сусідів ОСОБА_7 , звідки її автомобілем забрав зять, потім вони викликали швидку та поліцію. ЇЇ було госпіталізовано до Добровеличківської ЦРЛ, де вона проходила лікування протягом 2-х тижнів. Врезультаті отриманих ушкоджень в неї перелом лівої руки, рани на голові та синці на руках.
Обвинувачений відшкодував 4000 грн., їх вона не врахувала до цивільного позову, це окремі витрати.
Заявлений цивільний позов на суму 5000 грн. підтримує в повному обсязі, за понесені витрати на лікування та поїздки до лікарні, які просить стягнути з обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що точої дати не пам`ятає, в серпні 2019 року після 02.00 год ночі до нього зателефонував ОСОБА_9 прохав бути в якості понятого. Зайшовши до будинку ОСОБА_5 він бачив на дивані, та підлозі плями крові. Під парканом знайшли ніжку від стула на якій також була одна пляма крові. З розповідей знає, що ОСОБА_10 побив брат ОСОБА_11 , через що не знає.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що доводиться зятем потерпілій ОСОБА_5 .. Того дня він був на роботі, працює сторожем, близько 0,5 км від дому. Вночі після 23.00 год. заснув в салоні автомобіля, раптом у вікно постукала теща, вся в крові, говорила, що її побив брат ОСОБА_11 , він відвіз її до будинку, викликали з дружиною швидку. Коли приїхали до будинку тещі, бачили в кімнаті кров, одна частина стільця була захована за газову плиту, інша викинута на подвір`ї. Додав, що раніше між тещею та її братом були суперечки, але до бійки не доходило.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що потерпіла доводиться їй матір`ю, а обвинувачений дядьком. 11.08.2019 року у її сина було день народження, мати погостила трохи в них і близько 17-18 год. пішла додому. Раптом серед ночі зателефонувала тітка і повідомила, що приїхав чоловік привіз матір, вона вся в крові. Викликали швидку, яка забрала матір, вона була в крові, голова розбита та ліва рука вся в синцях. Мати говорила, що її побив брат ОСОБА_14 . Приїхала опергрупа поліції та вони з чоловіком поїхали до будинку матері, зачинити двері, в будинку була кров. Через декілька днів 2-3 дні вона ходила до дядька, та він передав 4000 грн. на лікування мами. Раніше не пам`ятає конфліктів.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона проживає з ОСОБА_5 по-сусідству, через город. 13.08.2019 року вночі, близько 23 год. до неї прибігла ОСОБА_10 вся в крові на руці на обличчі Просила її провести. Говорила, що брат її вбиває. Вона провела ОСОБА_10 до будинку ОСОБА_16 . Коли йшла вулицею чула як ОСОБА_17 шукав та кликав ОСОБА_10 . Коли приїздила оперативна група поліції вона була понятою та бачила в будинку кров, на стінах, підлозі, дивані.
За згодою учасників судового провадження, з врахуванням свідчень обвинуваченого та потерпілої, сторона обвинувачення відмовилася від допиту свідка ОСОБА_18 , який не з`явився на виклик суду, пояснивши, що останній тяжко хворийна допиті якого інші учасникаи не наполягали.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, крім його показів та часткового каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, на підтвердження вини обвинуваченого, а саме:
- висновком судово-медичної експертизи № 517 від 15.10.2019 року, відповідно до якого наявні у потерпілої ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ліктьової кістки утворилося від травматичного контаку з тупим об`єктом, відносяиться до категорії середнього ступеню тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу. Тілесні ушкодження у вигляді ран та саден утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений вину визнав частково у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, однак його вину доведено та підтверджено в судовому засіданні як поясненнями потерпілої так і поясненнями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , які підтвердили, що бачили потерпілу ОСОБА_19 в крові, була розбита голова та синці на руках. Зокрема свідок ОСОБА_15 пояснила, що чула як ОСОБА_20 гучно звав потерпілу ОСОБА_5 з двереї будинку останньої, а після приїзду опергрупи в будинку бачила багато крові.
Отже суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України, так як своїми протиправними діями він заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини вчинення, мету та мотив вчинення злочину, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його часткове каяття та активне сприяння у розкритті злочину, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого, передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області, щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , вважають, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів повторних кримінальних правопорушень. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває в цивільному шлюбі, на утриманні не має малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, на «Д» обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у межах санкції даної статті у виді обмеження волі, оскільки більш м`яке покарання, як виправні роботи не може бути призначене до особи, яка офіційно не працює та немає стабільного доходу.
Враховуючи у сукупності викладені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вперше вчинив кримінальне правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв у розкритті злочину, практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, а також те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, другорядну роль кари як мети покарання, поведінку засудженого за період кримінально-процесуального провадження, чим фактично досягнута мета покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, яке просить сторона обвинувачення, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення, тобто, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши однорічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченими.
Потерпілою ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження заявлено цивільний позов про стягнення на її користь з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у загальному розмірі 5000 грн., з яких 4000 грн витрати на лікування та 1000 грн. витрати на поїздки до лікарні.
Цивільний позов вмотивовано тим, що своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив їй умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_5 перебувала на лікуванні в Добровеличківській ЦРЛ та витратила на лікування власні кошти в сумі 8000 грн., частину з яких, а саме 4000 грн. добровільно відшкодовано ОСОБА_3 .
Згідно вимогам ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи, що в судовому засіданні доведено вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що вчиненням даного кримінального правопорушенння обвинуваченим спричинено матеріальну шкоду потерпілій.
Суд вважає, що цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5000,00 грн. підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено та підтверджено шляхом дослідження в судовому засіданні оригіналів чеків, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: а.п. 12-13 на загальну суму 4163,40 грн., але судом не враховано до суми матеріального збитку оригінал квитанції від 19.08.2019 року (а.п. 13) на суму 50,00 грн. як сплата добровільного внеску ОСОБА_5 , оскільки сплата добровільного внеску не може вважатися витратами на лікування. Також суд не враховує чеки подані потерпілою ОСОБА_21 до суду 12.02.2020 року, на суму 8768.33 грн., так як вони датовані груднем 2019 року, правопорушення вчинено в серпні 2019 року, жодних доказів про призначення повторного лікування, або ж виписного епікризу тривалого лікування, призначення саме вказаних ліків, ОСОБА_21 суду не надано, тому вказані чеки суд не може врахувати, як належний доказ.
Крім того, суд не враховує до суми матеріального збитку оригінал квитанції №N1D6D4196M від 19.08.2019 року (а.п. 11), який додано до цивільного позову, про сплату ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_22 3200,00 грн. за товари медичного призначення, оскільки з вказаної квитанції неможливо встановити, яке саме медичне обладнання придбавалося, та яке відношення це обладнання має до лікування потерпілої, його призначення лікарем не підтверджено.
Інші докази, а саме оригінали чеків на лікування та квитанції про оплату проїзду до місця лікування на суму 836,60 грн. судом не досліджено та потерпілою не представлено за їх відсутності, чеків на вказану суму до позову не надано.
Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що квитанцій надано на суму 4163.40 грн., обвинувачений надав на лікування 4000 грн, що підтвердила сама потерпіла, тобто 4163-4000=163.40 грн. саме в такому розмірі цивільний позов підлягає до задоволення.
Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
- дерев`яна ніжка від табуретки, яку упаковано в пакет №4359687 та передано на зберігання до камери речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, та яка не представляє для власника потерпілої ОСОБА_5 матеріальної цінності - знищити.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає, так як останній своєчасно являвся на всі виклики суду.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
В силу ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки в розмірі 163 (сто шістдесят три) гривні 40 копійок.
В іншій частині цивільного позову в розмірі 4836.60 грн. відмовити за необгрунтованістю.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
- дерев`яна ніжка від табуретки, яку упаковано в пакет №4359687 та передано на зберігання до камери речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1