Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи представник потерпілої особи, яким була укладена згадана угода про примирення, у підготовче судове засідання не прибув 13.03.2020, 24.03.2020 та 22.06.2020. Від представника ТОВ «РУШ» - ОСОБА_5 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку із віддаленістю місцезнаходження.
Обвинувачений ОСОБА_4 в суді прохав не затверджувати укладену ним з представником потерпілої сторони угоду про примирення у зв`язку із неодноразовим неприбуттям до суду представника ТОВ «РУШ», що має наслідком затягування справи.
В судовому засіданні прокурор, зазначаючи про не підтримання угоди її сторонами, просив відмовити у затвердженні угоди про примирення, розглядати справу в загальному порядку та призначити до судового розгляду. Наголосив, що факт неприбуття представника потерпілої особи в судові засідання є елементом затягування судового розгляду та унеможливлює затвердження укладеної угоди про примирення.
З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, перевіривши приєднані до справи матеріали, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.
Згідно з ч.1, ч.3, ч.5 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У відповідності до ч.5 ст.474 КПК України, вирішуючи питання щодо затвердження угоди про примирення, суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.
За змістом ст.474 КПК України, під час судового провадження на підставі угоди, серед іншого суд зобов`язаний перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Виходячи із змісту пояснень обвинуваченого в ході підготовчого судового засідання, останній прохає здійснювати судове провадження у загальному порядку, а укладену ним угоду про примирення наразі не підтримує, що з огляду, на засади добровільності укладення таких угод, є підставою для відмови у її затвердженні.
Разом із тим, суд звертає увагу на те, що будучи належно повідомленим про розгляд справи, представник потерпілої особи до суду неодноразово не прибув, за змістом заяви представника ТОВ «РУШ» про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку із віддаленістю місцезнаходження представник потерпілої сторони не зможе брати участь у судових засіданнях.
За таких обставин, зважаючи на неприбуття до суду представника потерпілої сторони, беручи до уваги не підтримання укладеної угоди обвинуваченим, та враховуючи законне право останнього на справедливий судовий розгляд та засади добровільності укладення таких угод, у затвердженні угоди про примирення слід відмовити, а судове провадження необхідно продовжити у загальному порядку.
Вирішуючи питання щодо призначення справи до судового розгляду, суд виходить з наступного.
Перевіривши матеріали судової справи, судом встановлено, що згаданий обвинувальний акт підсудний Комсомольському міському суду Полтавської області. Підстав для повернення обвинувального акту прокурору або закриття провадження не виявлено. Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.
Керуючись ст.ст.314,315,316,470-474 КПК України, суд, -
Відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної 28.02.2020 між потерпілою стороною ТОВ «РУШ», в особі представника ОСОБА_5 , та підозрюваним ОСОБА_4 .
На підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 13 год. 45 хв. 22.06.2020, в залі судових засідань, з участю прокурора та обвинуваченого, з викликом потерпілої сторони.
Ухвала набирає законної сила з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1