ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/249/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

02 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
головуючого : ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4

розглянувши заяви суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до засудженого ОСОБА_5 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2020 року, для апеляційного розгляду вказаного кримінального провадження призначено суддів: суддя-доповідач: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

До початку апеляційного розгляду кримінального провадження від судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшли заяви про самовідвід.
Заява про самовідвід судді ОСОБА_2 , мотивована тим, що вказана суддя ОСОБА_2 не може приймати участь у розгляді даного кримінального провадження відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КК України, оскільки 28 квітня 2015 року зазначеною суддею в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) ухвалено вирок, яким задоволено апеляційну скаргу прокурора у провадженні та призначено ОСОБА_5 покарання за п.п. 1,12, ч.2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі. Таким чином, судова колегія, ухвалюючи новий вирок в частині призначення покарання, висловила позицію щодо необхідності призначення ОСОБА_5 найсуворішого виду покарання у виді довічного позбавлення волі.

Заява про самовідвід судді ОСОБА_3 мотивована тим, що суддя ОСОБА_3 не може приймати участь у розгляді даного кримінального провадження відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, оскільки вказаний суддя приймав участь в апеляційному розгляді кримінального провадження в складі колегії суддів Апеляційного суду Херсонської області ( ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 ) за результатами розгляду якого, постановлено ухвалу від 10 квітня 2014 року, якою апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_5 та прокурора залишено без задоволення, а вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 червня 2012 року щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 залишено без змін. Під час апеляційного розгляду вказаного кримінального провадження, суддею ОСОБА_3 висловлювалася категорична позиція щодо доцільності призначення кожному із засуджених покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 09 грудня 2014 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 10 квітня 2014 року щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 та направлено справу на новий апеляційний розгляд.

Вказані обставини можуть викликати сумнів в учасників судового провадження у неупередженості суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під час розгляду апеляційної скарги судового рішення, яким вирішувалося питання доцільності подальшого відбування покарання засудженого у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Заява про самовідвід судді ОСОБА_4 , мотивована тим, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді вказаного кримінального провадження відповідно до ч. 2 ст. 76 КПК України, встановлено, що 07.06.2012 року колегією суддів Новокаховського міського суду Херсонської області до складу якої я входила ухвалено вирок, яким засуджені: ОСОБА_12 за ст.115 ч.2 п.п.1,12 КК України на 15 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 03.08.12р. у виді позбавлення волі строком на 2 роки і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 17 років; ОСОБА_5 за ст.115 ч.2 п.п.1,12 КК України на 14 років позбавлення волі; ОСОБА_13 за ст.115 ч.2 п.п.1,12 КК України на 15 років позбавлення волі.
Вказаний вирок в подальшому 28.04.2015 року скасовано Апеляційним судом Херсонської області в частині призначеного обвинуваченим покарання та ухвалено в цій частині новий вирок про довічне позбавлення всіх засуджених волі, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подав заяву засуджений ОСОБА_13 .

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Крім того, прокурор прокуратури Херсонської області ОСОБА_14 , який є її чоловіком, приймав участь у вказаному провадженні в Апеляційному суді Херсонської області, що виключає її участь у вказаному провадженні відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Як слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10 березня 2010 року, ЄСПЛ визнав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року та «Веттштайн проти Швейцарії»).
Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення в справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Враховуючи наведені обставини, та беручи до уваги Бангалорські принципи поведінки суддів, практику Європейського суду з прав людини, враховуючи об`єктивний критерій безсторонності суду, з метою уникнення сумнівів в учасників судового розгляду у неупередженості судів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їх заяви про самовідвід при апеляційному розгляді вказаного кримінального провадження підлягають задоволенню.
Керуючись п.1,4 ч.1 ст. 75, ч.2, ст. 76, ч. 1 ст. 80, ст. 82 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити заяву суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про самовідвід при розгляді кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до засудженого ОСОБА_5 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Кримінальне провадження направити до відділу організаційного забезпечення з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу на підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4