Справа № 740/3015/17
Провадження № 1-кп/740/17/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

законного представника малолітньої потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Ніжині кримінальне провадження №0000835 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України, який не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2017 року близько 18 год 30 хв ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , разом із малолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про малолітній вік ОСОБА_10 , з метою задоволення власної статевої пристрасті, маючи на меті розбещення останньої із сексуальних мотивів, зловживаючи її довірою, роздягнув малолітню потерпілу, таким чином оголивши її статеві органи, після чого оголив перед ОСОБА_10 свої статеві органи, чим вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та показав, що 19.06.2017, коли він залишився у будинку разом з малолітньою ОСОБА_11 , то остання попросилася до туалету і він приніс їй горщик. Потім він виніс горщик і сам сходив до туалету і по дорозі в кімнату намагався застебнути блискаву на штанах, але вона зламалася і штани були приспущеними, але статевих органів видно не було. Оля була без нижньої білизни та шортів. В цей час до будинку зайшов ОСОБА_12 і почав його бити. Потім підійшли ОСОБА_13 та його неповнолітній брат ОСОБА_14 , викликали поліцію. В поліції його били, погрожували і показання він давав під тиском працівників поліції.

Законний представник потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 19 червня 2017 року вона перебувала на роботі в м. Києві, з дитиною знаходилася її мати ОСОБА_15 . Після 18.00 год їй зателефонував брат ОСОБА_12 і повідомив, що викликав поліцію і затриманий сусід ОСОБА_7 за розпусні дії відносної її малолітньої дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 19 червня 2017 року близько 18 год 30 хв він разом із ОСОБА_13 увійшов до будинку своєї матері ОСОБА_15 та побачив в кімнаті свою малолітню племінницю ОСОБА_10 , яка стояла біля дивану обличчям до обвинуваченого, футболка була піднята, а шорти були спущеними і біля неї зі спущеними штанами стояв ОСОБА_7 , тому у нього виникла підозра щодо вчинення останнім розпусних дій щодо дитини і він ударив обвинуваченого пляшкою з молоком, яку тримав в руці.
Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 19 червня 2017 року близько 18 год 30 хв він разом із ОСОБА_12 зайшов до будинку ОСОБА_15 . Попереду йшов ОСОБА_12 і коли він ввійшов до кімнати, то останній вже бив обвинуваченого, у якого були приспущені штани, хоча його оголених статевих органів він не бачив, а малолітня дівчина стояла біля дивану із спущеними шортами та піднятою футболкою.
Неповнолітній свідок ОСОБА_16 показав, що він почув крик із будинку ОСОБА_17 , і коли зайшов до будинку, то побачив, що ОСОБА_12 бив його брата ОСОБА_18 . ОСОБА_19 в цей час вела себе спокійно.
В судовому засіданні під час одночасного допиту свідків ОСОБА_13 та неповнолітнього свідка ОСОБА_16 встановлено, що коли вони увійшли до будинку, то у ОСОБА_7 були спущені штани, а у ОСОБА_11 одяг був піднятий. ОСОБА_12 бив ОСОБА_7 пляшкою з молоком, а він намагався встати з дивану. Дівчинка не плакала, була спокійною.

Свідок ОСОБА_15 показала, що 19 червня 2017 року вона знаходилася вдома з онукою. Вона перебувала в стані алкогольного сп*яніння, а тому погано пам*ятає події того дня. Коли її син ОСОБА_12 прийшов до будинку, а потім викликав поліцію, вона знаходилася в стані алкогольного сп*яніння у дворі сусідів і нічого не бачила.
Свідок ОСОБА_20 суду показала, що була присутня в якості понятої при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , під час якого працівники поліції фізичну силу до останнього не застосовували, скарг від нього не було.
Судом досліджені надані стороною обвинувачення докази:
витяг з кримінального провадження №0000835 від 19 червня 2017 року;
заява ОСОБА_9 про притягненя до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який вчинив розпусні дії щодо її малолітньої дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
копія свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
постанова про залучення законного представника малолітньої потерпілої від 19.06.2017 та свідоцтвом про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

протокол огляду місця події від 19.06.2017 року та фототаблиця до нього, а саме будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 ;

протокол огляду речей від 20.06.2017 року та фототаблиця до нього, згідно якого предметом огляду є одяг малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , в якому вона була одягнута в момент вчинення відносно неї кримінального правопорушення,а саме: футболка, труси та шорти. Пошкоджень на трусах та футболці не виявлено, слідів біологічного походження не виявлено;

постанова про визнання предметів речовими доказами від 19.06.2017, згідно якого визнано речовими доказами футболку чорного кольору, джинсові штани синього кольору, труси чорного кольору, які були вилучені у ОСОБА_7 під час затримання 19.06.2017; нігтьові пластини з обох рук ОСОБА_7 , які відібрані у нього 19.06.2017; труси футболка, шорти в які була одягнута ОСОБА_10 в момент вчинення відносно неї злочину та які вилучено 20.06.2017;

протокол проведення слідчого експерименту від 20.06.2017 та диск з відеозйомкою до нього, згідно якого ОСОБА_7 в присутності понятих розповів про обставини вчинення злочину, про намір зґвалтувати малолітню ОСОБА_21 . Вказав на кімнату та диван, що знаходиться в тій кімнаті, на якому він роздягнув потерпілу, після цього торкався її сідниць для отримання сексуального збудження. Коли роздягнув дитину, спустив на собі штани та труси, оголивши свої статеві органи перед малолітньою потерпілою. Статеву пристрасть йому задовольнити не вдалося. В той момент, коли він демонстрував статеві органи, до будинку зайшов ОСОБА_22 із ОСОБА_23 ;

висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.06.2017, згідно якого у ОСОБА_7 не виявлено ознак алкогольного сп`яніння;

висновок судово-психіатричної експертизи №453 від 06.07.2017, згідно якого у ОСОБА_7 на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, не виявлено клінічних ознак психічного захворювання і він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_7 не виявлено клінічних ознак психічного захворювання, він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати по них правильні свідчення, і примусові заходи медичного характеру йому не показані;

висновок судово-психіатричного експерта №454 від 06.07.2017, згідно якого у ОСОБА_7 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речових з синдромом залежності, у зв`язку з чим наркологічне лікування йому не показане;

висновок експерта №124, згідно якого у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень, в тому числі і в проекції статевих органів, виявлено не було. Відповідно до результатів судового-імуннологічного дослідження сліди крові, клітини вагінального епітелію на статевому члені ОСОБА_7 виявлено не було;

висновок експерта №125, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень на його тілі виявлено не було;

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У відповідності до положень ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Оцінюючи досліджені та перевірені докази в їх сукупності, суд виходить з того, що відповідно п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 при оцінці доказів, як правило, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Невизнання вини обвинуваченим та пояснення ним оголеності малолітньої дитини та приспущеності його штанів одночасним справлянням ними природних потреб, пошкодженням блискавки на штанах суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються комплексом досліджених судом вищевказаних доказів, при цьому таку позицію обвинуваченого суд розцінює лише як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що під час досудового слідства співробітники поліції застосовували до нього недозволені методи слідства, тому він і визнавав свою вину, що не знайшло свого підтвердження.
Виходячи з положень статті 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24 червня 2010 року), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 і квітня 2011 року).
Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року) та у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.
Слідчим відділом УСБУ в Чернігівській області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке розпочато прокуратурою Чернігівської області на підставі повідомлення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 27.12.2017.
З постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2018 вбачається, що показання ОСОБА_7 щодо завдання йому тілесних ушкоджень співробітниками поліції не знайшло свого підтвердження.
Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом його винуватість у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_10 ,
Вказані протиправні дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.156 КК України як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

В обґрунтування обвинувального вироку суд покладає показання допитаних свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , оскільки вони достатньо переконливі, чіткі, узгоджені між собою, послідовні, а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим, зокрема, як практикою ЄСПЛ, п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України», так і нормам національного законодавства.
Також суд вважає, що вина обвинуваченого за встановленим судом обвинуваченням доведена дослідженим відеозаписом, який здійснювався під час проведення слідчого експерименту від 20.06.2017, на якому зафіксовано, як ОСОБА_7 в присутності захисника та двох понятих розповідає про вчинення ним 19.06.2017 близько 19-00 год розпусних дій відносно трьохрічною дівчини ОСОБА_24 в будинку за адресою: АДРЕСА_3 : положив дитину на ліжко, зняв з неї шорти, оголив її статеві органи, торкався її сідниць. Потім зняв свої штани та труси, опустивши до колін, при цьому його статеві органи були оголені та ОСОБА_25 їх бачила. Задовольнити статеву пристрасть йому не вдалося, оскільки в будинок зайшли ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 і ОСОБА_12 крикнув йому, що він робить, виразився нецензурною лайкою та почав його бити. Він встиг одягнути труси.

Сукупність цих доказів суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в обсязі, встановленому судом.
Згідно положень Конституції України, зокрема, ст.3, 52 людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідується за законом.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про охорону дитинства кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.
Згідно положень ст.19, 34 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою ВРУ №789ХІІ від 27.02.1991, держава повинна вживати всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного і психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Держава зобов*язана захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації і сексуальних розбещень.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.65-67 КК України та роз*ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватися на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким відповідно до ст.12 КК України, особу винного ОСОБА_7 , який раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, висновок органу пробації про можливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі, який не є визначальним при призначенні покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.156 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк перебування під вартою з 19 червня 2017 року по 19 лютого 2018 року із розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі і початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов*язання.

Речові докази: футболка, труси, шорти, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Ніжинського ВП ГУНП, - повернути представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_9 ;

футболка чорного кольору, джинсові штани синього кольору, труси чорного кольору, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Ніжинського ВП ГУНП, - повернути ОСОБА_7 ;

нігтьові пластини ОСОБА_7 , що знаходиться в камері зберігання речових доказів Ніжинського ВП ГУНП, - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1