Справа № 735/178/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/262/20
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 січня 2017 року за № 0000015, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 10.12.2008 року Коропським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

2) 19.10.2009 року постановою Коропського районного суду Чернігівської області звільнення від відбування покарання з випробовуванням скасовано і направлено в місця позбавлення волі на 4 роки;

3) 11.11.2009 року Коропським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 31.08.2012 року звільнений умовно-достроково;

4) 14.02.2013 року вироком Коропського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; 08.04.2013 року вироком Апеляційного суду Чернігівської області змінено покарання та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі;

5) 04.06.2013 року вироком Коропського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 18.04.2016 звільнений у зв`язку з відбуванням покарання;

6) 31.10.2016 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 роки позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.10.2016, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат 9375 гривень 28 копійок.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 08 січня 2017 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у будинку господарства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, повторно, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «BRAWIS» BASE, вартістю 262 грн. 50 коп, що належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому матеріального збитку на вищевказану суму.

30 березня 2017 року, близько 22 години ночі, ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, проник до нежилого господарства громадянки ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де з веранди нежилого будинку, повторно, викрав два харчові алюмінієві бідони ємністю 38 літрів кожен, вартістю, згідно висновку експерта № 443 від 24.04.2017 року за один алюмінієвий бідон 430 грн. 00 коп., в результаті чого потерпілій ОСОБА_10 був заподіяний матеріальний збиток на загальну суму 860 грн.

Крім цього, 03 квітня 2017 року, близько 23 години ночі, ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом зриву дощок дерев`яної огорожі, проник до господарства громадянки ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де з нежилого будинку, повторно викрав алюмінієву каструлю, об`ємом 20 л., вартістю 363,33 грн.; 40 алюмінієвих ложок, вартістю за одну ложку 2,33 грн., на суму 93,20 грн.; 20 алюмінієвих вилок, вартістю за одну вилку 2,33 грн., на суму 46,60 грн.; алюмінієвий чавун, об`ємом 10 л., вартістю 176,66 грн.; алюмінієву керосинову лампу, вартістю 102,50 грн., згідно висновку експерта № 506 від 05.05.2017 року, в результаті чого потерпілій ОСОБА_11 був заподіяний матеріальний збиток на загальну суму 782,29 грн.

Умисні дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить зменшити строк призначеного покарання за вказаним вироком, адже суд не звернув увагу на його триваючу хворобу, оскільки він являється інвалідом 2 групи. Також просить врахувати, що на час вчинення злочинів він не усвідомлював своїх дій.

Відповідно до клопотань обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , у зв?язку із запровадженням на території України карантину та відсутністю залізничного сполучення, розгляд кримінального провадження проводився в порядку дистанційного провадження в режимі відео конференції між апеляційним судом, Коропським районним судом та Коростенською виправною колонією.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити скаргу його підзахисного, обвинуваченого, який наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги, прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку протиправного діяння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Дії обвинуваченого судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до іншого приміщення.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції відповідно до вимог статті 65,66,67 КК України обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, відношення до вчиненого, кількість епізодів злочинної діяльності, вартість викраденого, відсутність цивільних позовів, думку потерпілих про міру покарання обвинуваченому, особу винуватого, його вік, стан здоров`я, не одружений, не працює, посередню характеристику за місцем проживання, те, що він перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше судимий за ряд майнових злочинів, також врахував досудову доповідь органу з питань пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання у виді позбавленням волі.

Також суд врахував, що обвинувачений скоїв кримінальні правопорушення після постановлення вироку від 31.10.2016 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України, але до набрання цим вироком законної сили, і тому покарання за ці злочини, йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Своє рішення щодо виду та розміру покарання суд належно мотивував, воно відповідає вимогам закону щодо мети покарання.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_8 щодо зменшення строку призначеного покарання та його триваючої хвороби, оскільки він являється інвалідом 2 групи, то такі не заслуговують на увагу, адже при вирішенні питання про міру покарання обвинуваченому судом було враховано всі характеризуючі дані щодо його особи, тому колегія суддів апеляційного суду не вбачає жодної невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого через його суворість, а відтак такі апеляційні вимоги не підлягають задоволенню. Колегія суддів наголошує, що наявність інвалідності, на що наголошував апелянт, не завадила йому скоїти низку корисливих злочинів, в тому числі безпосередньо після ухвалення відносно нього вироку. Тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Доводи обвинуваченого про те, що на час вчинення злочинів він не усвідомлював своїх дій також безпідставні, оскільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 76 від 18.06.2019 року у періоди правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_8 (08.01.2017 року, 15.01.2017 року, 30-31.03.2017 року, 03-04.04.2017 року) він не знаходився в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.(т.1 а.п. 232-240).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону та призначати покарання відповідно до положень Загальної частини КК України.

Як вбачається з вироку, судом при призначенні покарання вказані вимоги закону були дотримані.

Колегія суддів не знаходить порушення місцевим судом вимог ст. 65 КК України, ст. 370 КПК України і вважає вирок законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2019 року відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4