КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-кп/824/773/2020 Головуючий суддя в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 286 КК України Головуючий суддя в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Миколаїва, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
-29.03.2018 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців,

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Згідно ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком більш суворим призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2018 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів,у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_6 28.04.2017 о 11:30 год. перебуваючи у приміщенні торгового залу ТОВ «Новус Україна», який розташований за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 17, взяв з торгових полиць магазину товар який належить ТОВ «Новус Україна», а саме: шоколад «Kinder Кантрі зі злаками» 96 г. 2 шт. закупівельною вартістю 25 грн. 31 коп. кожен; батончик «Kinder Махі з молочного шоколаду» 126 г. 9 шт. закупівельною вартістю 31 грн 06 коп. кожен.
Після цього ОСОБА_6 в приміщені торгівельної зали гіпермаркету ТОВ «Новус Україна», сховав вище вказані продукти під куртку та попрямував до касових зон, перетнув лінію каси, проте був зупинений в коридорі працівниками охорони торгівельної зали.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання та призначити більш м`яке покарання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого,який просив застосувати щодо нього положення ч.5 ст. 72 КК України, захисника, яка вважала вирок законним та обґрунтованим, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок суду підлягає зміні на підставі ст.404 КПК України, з наступних підстав.
За змістом положень ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та учасники судового провадження у такому випадку позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції про призначене ОСОБА_6 покарання.
Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковані відповідно до встановлених судом фактичних обставин по справі та пред`явленого обвинувачення, що ніким із учасників судового розгляду під сумнів не ставиться.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на спеціальних обліках, також враховано обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують.
Враховуючи, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його особу, який будучи раніше судимий в тому числі за аналогічний злочин, знов вчинив умисне, кваліфіковане кримінальне правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_6 як особа представляє суспільну небезпеку, а його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, як про те просить обвинувачений в апеляційній скарзі, колегія суддів, не вбачає.
Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

В даному випадку, суд призначив ОСОБА_6 покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України із врахуванням положень ст. 70 КК України, яке є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З урахуванням вищевикладеного, підстав для зміни законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, колегія суддів не вбачає.
Разом з тим, доводи обвинуваченого щодо зарахування в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 08.12.2018 року, є обґрунтованими, колегія суддів вважає необхідним застосувати до обвинуваченого вимоги ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, виходячи з наступного.

Так, вироком суду запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_6 обраховується, згідно вироку, з 08.12.2018 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» внесені зміни в частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України, якими попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вироком суду строк попереднього ув`язнення продовжений до набрання вироком законної сили, а вирок набирає законної сили під час дії Закону України від 18 травня 2017 року, становище обвинуваченого при застосуванні до нього вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року погіршується.

Однак, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а також згідно до положень ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Оскільки положення Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» погіршують становище обвинуваченого ОСОБА_6 з урахуванням вимог ст. 5 КК України, він зворотної дії в часі не має, а тому колегія суддів застосовує положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року та зараховує в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 08.12.2018 року по 16.01.2020 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 рокустосовно ОСОБА_6 засудженого за вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України змінити в порядку ст. 404 КПК України.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 08.12.2018 року по 16.01.2020 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

___________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3