Справа № 442/1639/20
Провадження № 1-кп/442/192/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000324, від 19.02.2020 відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раневичі Дрогобицького району Львівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, невійськовозобо`язаного, депутатом чи адвокатом не є,-

- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- представника потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 15.10.2019, близько 10 год. 00 хв., перебуваючи біля кладовища на вул. Верховина в с. Раневичі Дрогобицького району, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав металеву сітку, загальною довжиною 16 м., вартістю 25 грн. за 1 м., яка була встановлена за кошти релігійної громади Української Греко-Католицької Церкви св. Апостолів Петра і Павла в с. Раневичі ( ), чим завдав майнову шкоду, на загальну суму 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що дійсно обставини, які вказані в обвинувальному акті мали місце, він 15.10.2019 викрав металеву сітку, яка була встановлена біля Церкви св. Апостолів Петра і ОСОБА_6 в с. Раневичі. Після чого здав таку до пункту прийому металобрухту.

Просив суворо не карати, щиросердечно розкаявся.

Представник потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що завдану шкоду релігійній громаді не відшкодовано.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення. Його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, посередню характеристику, думку представника потерпілого, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Скасувати накладений арешт на майно за ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 24.02.2020.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 200 ( двісті) годин громадських робіт.

Скасувати накладений арешт на майно за ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 24.02.2020, а саме зняти арешт з майна, яке вилучено від 21.02.2020 під час проведення огляду місця події в приміщенні пункту прийому металобрухту «Метал», що на вул. Стрийська, 266, в м. Дрогобичі Львівської області, а саме частину сітки довжиною 1,25 м., шириною -40 см.

Речові докази :

-частину сітки довжиною 1,25 м., шириною -40 см., яка зберігається в Дрогобицькому ВП ГУ НП у Львівській області. повернути за належністю,

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1