Справа № 463/8788/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/267/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року стосовно ОСОБА_7 , -

за участю прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

встановила:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, затвердженого прокурором Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1, про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001628 від 10.07.2019 року стосовно ОСОБА_7 .
Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно ухвали, слідчий СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області звернувся до суду з клопотанням, затвердженим прокурором Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури №1, про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 в стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , не маючи можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, 10 липня 2019 року близько 02.30 год., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що розташований за адресою: місто Львів, вулиця Чернігівська, 2, шляхом вільного доступу, взяв із торгових прилавків продовольчі товари, а саме: сьомгу слабосолену торгової марки «Традиція» у кількості 1 штука закупівельною вартістю 49 гривень 20 копійок, салямі торгової марки «Токайська» у кількості 1 штука закупівельною вартістю 14 гривень 71 копійка, сік мультивітамін торгової марки «Sandora» у кількості 1 штука закупівельною вартістю 19 гривень 50 копійок, ковбасу «Дрогобицька» у кількості 2 штуки закупівельною вартістю 26 гривень за штуку загальною вартістю 52 гривні, снеки ковбаски торгової марки «Кабаноси» у кількості 2 штуки закупівельною вартістю 33 гривні 30 копійок за штуку, загальною вартістю 66 гривень 60 копійок, ікру лосося у кількості 3 штуки закупівельною вартістю 54 гривні 20 копійок, загальною вартістю 162 гривні 60 копійок, сир тенеро торгової марки «Комо» у кількості 1 штука закупівельною вартістю 27 гривень 90 копійок, тунець торгової марки «Традиція» у кількості 1 штука закупівельною вартістю 26 гривень 71 копійка, сардину в томатному соусі торгової марки «Аквамарин» у кількості 2 штуки закупівельною вартістю 21 гривня 17 копійок за штуку загальною вартістю 42 гривні 34 копійки, чай торгової марки «Lipton» у кількості 1 штука закупівельною вартістю 36 гривень 16 копійок, холодний чай торгової марки «Lipton» у кількості 2 штуки закупівельною вартістю 7 гривень 80 копійок за штуку, загальною вартістю 15 гривень 60 копійок, які поклав у рюкзак чорного кольору та відправився на касу, де залишив його біля каси. Після чого, ввівши в оману охоронця магазину «Рукавичка», що в цей момент стояв біля каси під приводом втрати у магазині грошових коштів, відволік увагу охоронця, а саме обидва відправились по залу ніби то для пошуку втрачених грошей. ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, підбіг до свого рюкзака, у якому знаходилися вищевказані продукти, та відкрито заволодівши останніми, оминув касові бокси не розрахувавшись за товар, вибіг із приміщення магазину «Рукавичка». Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 , заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» магазину «Рукавичка» матеріальну шкоду на загальну суму 513 гривень 32 копійки.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності та продовжує хворіти на психічну хворобу, яка позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними, суд прийшов до висновку, що до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді, як вірно встановлено висновком судово-психіатричного експерта, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку

На дану ухвалу перший заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24.01.2020 р. стосовно ОСОБА_7 , у зв`язку з неправильним застуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, змінити, виключивши з її мотивувальної частини покликання на умисне, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння. В решті ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що усупереч положенням кримінального та кримінального процесуального законів, оскільки ОСОБА_7 є неосудною особою, в ухвалі Личаківського районного суду м. Львова від 24.01.2020 зазначено, що ОСОБА_7 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», відкрито викрав продукти харчування.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, захисника, яка не заперечила щодо задоволення поданої апеляційної скарги та подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі ОСОБА_10 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 19 КК України, осудність характеризує здатність особи усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) і керувати ними та є ознакою злочину. Водночас, неосудна особа позбавлена такої здатності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, до неї за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Так, виходячи з положень статей 23, 24 КК України, умисел є однією із форм вини, як ознаки злочину, яка включає усвідомлення особою характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання (свідоме допущення) їх настання. Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Відтак, умисел, мотив та мета е ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушення психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними, тобто є неосудною. Із зазначеним станом несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву, як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Крім того, відповідно до ст. 505 КПК України, обставинами, які підлягають встановленню у такому кримінальному провадженні є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння; вчинення цього суспільно небезпечного діяння певною особою; наявність у особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування та інші обставини. Таким чином, предмет доказування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей та не включає питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, тоді як умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.
Проте, всупереч вищезазначеним положенням кримінального та кримінального процесуального законів, в ухвалі Личаківського районного суду м. Львова від 24.01.2020 р. вказано, що ОСОБА_7 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», відкрито викрав продукти харчування, відповідно апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 слід задоволити. Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року стосовно ОСОБА_7 змінити. Виключити з мотивувальної частини покликання на умисне, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння. В решті ухвалу залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини покликання на умисне, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4