У Х В А Л А
Іменем України
06 грудня 2019 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявників адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову прокурора четвертого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 15.11.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001590,-

В С Т А Н О В И В :
У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що слідчими Служби безпеки України під процесуальним керівництвом прокурорів Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001590 від 17.11.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255 та іншими статтями КК України.
15.11.2019 року прокурором відділу ГП України ОСОБА_6 була винесена постанова про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0001590.
Скаржники вважають вищевказану постанову прокурора незаконною та необґрунтованою, оскільки:
1) нею зупинено досудове розслідування на підставі оголошення розшуку, зокрема, ОСОБА_5 , який не є підозрюваним у кримінальному провадженні;
2) підставою для оголошення у розшук зазначено факт не встановлення органом досудового розслідування місцезнаходження, зокрема, ОСОБА_5 та систематичне не з`явлення його на виклики слідчого та прокурора, що не відповідає дійсності з огляду на нездійснення таких викликів у передбаченому законом порядку;
3) місце знаходження ОСОБА_5 , який проживає на території Князівства Монако, справі було встановлене і необхідність у його розшуку відсутня;
4) зупинення досудового розслідування у зв`язку з незаконним оголошенням розшуку ОСОБА_5 також є незаконним і безпідставним.
Враховуючи викладене скаржники просять слідчого суддю скасувати постанову прокурора ОСОБА_6 від 15.11.2019 року про зупинення досудового розслідування.
В судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили її задовольнити.
Прокурор будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.
Враховуючи викладене, слідчий суддя заслухавши думку скаржників, дослідивши матеріали скарги приходить до наступного висновку.
Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 281 КПК України, досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 281 КПК України встановлено, що якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 2 ст. 280 КПК України, до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Служби безпеки України під процесуальним керівництвом прокурорів Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001590 від 17.11.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255 та іншими статтями КК України.

05.09.2019 постановою прокурора у кримінальному провадженні № 0000400 матеріали досудового розслідування щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_5 начебто було повідомлено про підозру, виділено в окреме провадження за № 0001962.
У той же день, 05.09.2019, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001962 було об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням № 0001590 від 17.11.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255 та іншими статтями КК України, зі збереженням даного номеру провадження.
З постанови прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 15.11.2019 року про зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001590 вбачається, що підставою для її винесення був факт оголошення, серед інших осіб, ОСОБА_5 у розшук. Тобто рішення було прийнято на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.
Скаржник посилається на те, що органом досудового розслідування не вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у спосіб передбачений КПК України, а тому ОСОБА_5 не є таким, що набув статусу підозрюваного у кримінальному проваджені.

Слідчий суддя погоджується з такою позицією скаржника враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно вимог частини 3 статті 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, що регулює відносини, пов`язані з викликом особи до слідчого, прокурора, суду.

Згідно частиною 1 статті 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Факт відсутності у ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні підтверджується серед іншого:

1) постановою старшого прокурора групи прокурорів у вказаному провадженні ОСОБА_7 від 24.06.2019 про відмову в задоволенні клопотання та супровідним листом № 15/2/2-29674-19 від 24.06.2019 до неї, в якій зазначено наступне:
"У вказаному кримінальному провадженні, у відповідності до вимог глави 22 Кримінального процесуального кодексу України, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 не здійснено, у зв`язку з чим він не є стороною у кримінальному провадженні та не наділений правами, передбаченими ст. 42 КІІК України."

2)листом Генеральної прокуратури України № 15/2/2-28821-17 від 19.07.2019 за підписом старшого прокурора групи прокурорів у вказаному провадженні ОСОБА_7 про відмову у наданні адвокатам ОСОБА_5 матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000400, для ознайомлення, в якому вказано наступне:
"Таким чином, прокурор зобов`язаний надати матеріали досудового розслідування за відповідним клопотанням лише стороні захисту та іншим вказаним особам.

Ураховуючи викладене надати Вам або іншим, указаним у зверненні адвокатам, матеріали досудового розслідування у провадженні не вбачається можливим."

3)листом Генеральної прокуратури України № 15/2/2-29674-19 від 01.08.2019 за підписом прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні 0000400 ОСОБА_8 , яким у відповідь на запит адвоката щодо процесуального статусу ОСОБА_5 повідомлено наступне:

"Інформуємо, що ОСОБА_5 не є учасником вказаного кримінального провадження."

4)Ухвалою слідчого судді від 09.08.2019 у справі № 757/39642/19, якою задоволено скаргу адвокатів в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000400, якою констатовано факт невручення ОСОБА_5 письмового повідомлення про підозру та відсутності у нього процесуального статусу підозрюваного.
Так, в ухвалі слідчого судді вказано наступне:
"Зі змісту листів Генеральної прокуратури України № 15/2/2-29674/19 від 24.06.2019 та№ 15/2/2-29674 від 01.08.2019, а також постанови від 24.06.2019 про відмову в задоволенні клопотання вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000400 повідомлення ОСОБА_5 про підозру у встановленому КПК України порядку не здійснено, що скаржниками не заперечується.

... з огляду на ті обставини, що службовою особою Генеральної прокуратури України - процесуальним керівником у кримінальному провадженні неодноразово публічно повідомлялося про здійснення повідомлення ОСОБА_5 про підозру, а також враховуючи, що відповідне письмове повідомлення про підозру наразі складене, хоча й не вручене у встановленому законом порядку, є достатні підстави вважати, що у розумінні Конвенції та практики ЄСПЛ останній наділений правом на захист та комплексом відповідних прав підозрюваного, в тому числі, правом на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування."

В той же час в кримінальному провадженні № 0000400, 28.03.2019 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 . Вказене повідомлення про підозру, відповідно до супровідного листа № 14/2/1-22342-15 від 28.03.2019 року було направлене засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 , за якою ОСОБА_5 не зареєстрований і не проживає. Згідно з проставленим на конверті штампом, поштове відправлення було повернуте відправнику - Генеральній прокуратурі України - у зв`язку з тим що отримувач за вказаною адресою відсутній.

Наведені вище обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 не було повідомлено про підозру ані у кримінальному провадженні № 0000400, ані у кримінальному провадженні № 0001590, а отже, вів не міг бути оголошений у розшук у порядку вимог ст. 281 КПК України, та, відповідно, законні підстави для винесення прокурором оскаржуваної постанови були відсутні.

Також до матеріалів справи надано копію постанови прокурора від 05.09.2019 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якої відомості щодо повідомлення, зокрема, ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 256, ч.3 ст. 209 КК України, були внесені до ЄРДР 05.09.2019 безпосередньо перед виділенням матеріалів щодо ОСОБА_5 в окреме провадження, яке об`єднано з кримінальним провадженням № 0001590.

Однак, вказана постанова прокурора від 05.09.2019 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не ґрунтується на вимогах закону, оскільки положеннями Кримінального процесуального кодексу України не передбачено такої підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо повідомлення особі про підозру як винесення прокурором постанови.

Прокурор, у своїй постанові про зупинення досудового розслідування також зазначає, що: «місцезнаходження підозрюваних... ОСОБА_5 , ... органом досудового розслідування не встановлено, однак підтверджено їх виїзд за межі України ".

Вказана інформація не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки представниками ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України, слідчими якої до 21.11.2019 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001590, було подано низку заяв та клопотань із зазначенням місцезнаходження ОСОБА_5 , а саме:

-заяву № 190424/2,3 від 24.04.2019 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , за якою на ім`я ОСОБА_5 могли бути скеровані процесуальні документи, ОСОБА_5 не зареєстрований і не проживає;

-клопотання № 190909/4 від 09.09.2019 про забезпечення вимог КПК України при здійсненні процесуальних дій щодо ОСОБА_5 як особи, яка на законних підставах проживає за кордоном - у Князівстві Монако, та перебуває на консульському обліку в Посольстві України у Французькій Республіці;

-заяву № 190912/23 від 12.09.2019 із зазначенням конкретної адреси місця проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_3 .

Згідно з листами прокурорів Генеральної прокуратури України, процесуальних керівників у кримінальному провадженні № 00001590 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 12.09.2019 та від 18.09.2019 відповідно, відомості, викладені у клопотанні № 190909/4 та заяві № 190912/23 (щодо місця проживання ОСОБА_5 ), ними взято до уваги та буде враховано при здійсненні подальшого досудового розслідування, а самі звернення приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Також з долученого до матеріалів скарги листа Міністерства закордонних справ України вбачається, що ОСОБА_5 з 18.03.2019 перебуває на консульському обліку Посольства України у Французькій Республіці та що у Міністерства закордонних справ України наявна точна адреса проживання ОСОБА_5 у Князівстві Монако. Отже, як до скерування ОСОБА_5 28.03.2019 процесуальних документів, так і станом на момент винесення прокурором оскаржуваної постанови в органу досудового розслідування була можливість встановити місцезнаходження ОСОБА_5 та забезпечити виконання ст. ст. 276-278 та ч. 7 ст. 135 КПК України.

Отже, враховуючи наявність у розпорядженні Генеральної прокуратури України точних відомостей щодо місця проживання ОСОБА_5 , місцезнаходження останнього наразі є встановленим, а тому підстави для здійснення його розшуку та зупинення садового розслідування оскаржуваною постановою - відсутні.

Крім того, до матеріалів справи долучені копії повідомлень і повісток про необхідність явки ОСОБА_5 до слідчого та прокурора від 23.04.2019, 25.04.2019, 16.09.2019, які були розміщенні на веб-сайті Генеральної прокуратури України та у випусках газети "Урядовий Кур`єр". Проте публікація вказаних повідомлень не є належним способом виклику ОСОБА_5 для участі у слідчих (розшукових) або процесуальних діях, оскільки щодо нього не здійснюється спеціальне досудове розслідування відповідно до положень Глави 24-1 КПК України.

До матеріалів справи також долучені копії повісток про виклик на 01.04.2019, 23.04.2019, 25.04.2019, які, відповідно до матеріалів скарги, були повернуті до Генеральної прокуратури України без вручення у зв`язку з відсутністю адресата.

Таким чином, у наданих слідчому судді скаржниками матеріалах відсутні докази виклику ОСОБА_5 до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000400 та у кримінальному провадженні № 0001590 у відповідності до положень ст. 135 КПК України, що додатково вказує на відсутність передбачених ч. 1 ст. 281 КПК України підстав для оголошення розшуку та, відповідно, відсутність передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України підстави для зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001590.

Також постанова прокурора мотивована тим, що ОСОБА_5 оголошено у розшук з огляду на начебто "систематичне не з`явлення без поважних причин на виклики слідчого та прoкуроpa".

Проте, станом на день звернення з даною скаргою ОСОБА_5 жодного разу не викликався у встановленому законом порядку до слідчого, прокурора Генеральної прокуратури України для участі у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях ані у кримінальному провадженні № 40000400, ані у кримінальному провадженні № 0001590.

Крім того, у матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001590 відсутні жодні докази виконання Генеральною прокуратурою України вимог чинного КПК України щодо порядку здійснення виклику особи, яка перебуває за кордоном. Зокрема, зазначені матеріали не містять ані тексту відповідного запиту про міжнародну правову допомогу в частині, що стосується ОСОБА_5 , ані доказів скерування такого запиту до іноземної країни поштою, ані документів іноземної держави про виконання запиту та підтвердження вручення ОСОБА_5 повістки про виклик тощо.

Враховуючи наведене, підстави вважати, що ОСОБА_5 був належно відомлений про виклик та начебто не прибув до слідчого/прокурора без поважних причин - відсутні.

Також направлення поштою повідомлення про підозру не можна розцінювати, як доказ вручення повідомлення про підозру, так як останні не містять передбаченого частиною 1 статті 136 Кримінального процесуального кодексу України розпису про отримання. Крім того жодної кореспонденції ОСОБА_5 не отримував взагалі, що підтверджується наданими суду матеріалами кримінального провадження.

Також направлення поштою повідомлення про підозру не може вважатись належним повідомленням, оскільки тим самим усувається право на отримання роз`яснень прав та обов`язків підозрюваного.

У відповідності до частини 1 статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, органом досудового розслідування не вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень, а тому ОСОБА_5 не було вручено повідомлення про підозру у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе.
Положення цієї статті, з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого частиною 2 статті 9 КПК України, передбачає повне та всебічне дослідження на дату зупинення провадження у справі всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, які викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, встановлення належними та допустимими доказами факту заподіяння збитків від вчинення дій службовою особою, їх розмір.
Крім того, обов`язковими критеріями, дотримання яких надає право слідчому оголошення в розшук підозрюваного є: невідоме місцезнаходження підозрюваного; особа перебуває за межами України; не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.
Як вбачається із постанови про оголошення в розшук та постанови про зупинення досудового розслідування та матеріалів кримінального провадження прокурор не перевірив місцезнаходження ОСОБА_5 , а також не впевнився чи особа отримала, у встановленому законом порядку, повідомлення про підозру, що свідчить про передчасність його дій.

Крім того, з пояснень сторони захисту вбачається, що слідчий направляв повідомлення за адресою, за якою ОСОБА_5 не проживає. Тобто ОСОБА_5 не знав і не міг знати про повідомлення йому підозри.

У постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс 15 суд роз`яснив, що під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо).

Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.

Тобто, при з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства, при зупиненні досудового розслідування при підставі - оголошення в розшук, треба враховувати те, що особа визнана підозрюваним у встановленому законом порядку та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Підозрюваний повинен усвідомлювати, що в нього вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством, однак він ухиляється від виконання такого обов`язку.

Отже в матеріалах кримінального провадження № 0001590, які були надані слідчому судді не вбачається підтверджень належного повідомлення ОСОБА_5 про підозру, а відтак постанова прокурора ОСОБА_6 , від 15.11.2019 року, про зупинення досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001590 не може вважатись такою, що відповідає вимогам КПК України, а відтак підлягає скасуванню.

Разом з тим, враховуючи, що підставою зупинки досудового розслідування був розшук не лише ОСОБА_5 , а й інших осіб, які згідно з постановою прокурора є підозрюваними та оцінка процесуального статусу яких виходить за межі даного судового розгляду, - слідчий суддя зазначає, що прокурор у кримінальному провадженні не позбавлений можливості винести нову постанову про зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком інших осіб, у разі якщо такі особи мають статус підозрюваних у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.280,303,306,307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову прокурора четвертого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 15.11.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001590 задовольнити.

Скасувати постанову прокурора четвертого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 15.11.2019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001590 від 17.11.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1