Провадження № 1-кп/947/1021/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0003105 від 29.08.2019 року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, відносно якого Малиновським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ст. 185 ч. 1 КК України,

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Саврань, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 (казарма Військової академії), такого, що перебуває на військовій службі у Військовій академії ( АДРЕСА_1 ), раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29.08.2019 року о 04.55 годині, ОСОБА_6 знаходячись в парку «Воїнів-афганців» що розташований по вул. Чубаєвській в м. Одесі вступив у злочину змову з ОСОБА_7 , направлену на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 29.08.2019 року о 05:00 годин, прибули до центрального входу на територію ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований по АДРЕСА_4 . Впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перелізли через паркан, та проникли на територію ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Після чого, удвох, направились до підсобного приміщення вказаного закладу, де шляхом удару ногами по дверям, зірвали скобу навісного замка, та проникли до підсобного приміщення ресторану, де викрали майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: скляну колбу від кальяну чорного кольору вартістю 287 гривен 50 копійок, скляну колбу від кальяну кольору «хамелеон» вартістю 775 гривен, та будівельний фен «DNIPRO М» моделі «GH 200», вартістю 266 гривен 00 копійок, на загальну суму 929 гривень 16 копійок.

Виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не змогли розпорядитися викраденим майном з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані співробітниками охорони, при спробі втечі з місця скоєння кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_6 , кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України - закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України - закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 повідомив суду, що він 29.08.2019 року о 04.55 годині зустрівся з ОСОБА_7 , та у них виник умисел на викрадення, з ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 », співробітником якого він був у той час, майна. Реалізуючи свій злочинний умисел вони перелізли через паркан, що огороджує територію ресторану та направились до підсобних приміщень. Побачивши, що приміщення закриті на замок, вони ногами збили скобу навісного замка та проникли у приміщення, де побачили колби для кальяну, які і вирішили вкрасти. У наступному вони були затримані працівниками служби охорони та доправлені у відділ поліції, а викрадене майно було повернуто власнику.

ОСОБА_6 , визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, та щиро розкаявся. Звернувся до суду з заявою, згідно якої просив розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 повідомив суду, що 29.08.2019 року вони відпочивали у парку воїнів афганців разом із ОСОБА_6 , о 04.55 годині у них виник умисел на викрадення з ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майна. Реалізуючи його вони перелізли через паркан, що огороджує територію ресторану та направились до підсобних приміщень. Побачивши, що приміщення закриті на замок, вони ногами збили скобу навісного замка та проникли у приміщення, де побачили колби для кальяну, які і вирішили вкрасти. У наступному вони були затримані працівниками служби охорони та доправлені у відділ поліції, а викрадене майно було повернуто власнику.

ОСОБА_7 , визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, та щиро розкаявся. Звернувся до суду з заявою, згідно якої просив розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачені винуватість в інкримінованому їм, кожному окремо, кримінальному правопорушенні визнали у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особи обвинувачених.
Судом було з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст обставин кримінального правопорушення, що сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинувачених та письмову думку викладену в заяві потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особи обвинувачених, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення доведена повністю.

Санкція ч.3 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України, загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, кожного окремо, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинувачених, кожного окремо, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує думку прокурора, щодо доцільності призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та доцільність його звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також думку захисника, щодо доцільності звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Разом з тим суд враховує, що ОСОБА_6 вважається таким, що відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, а також ступінь тяжкості та конкретні обставини і наслідки вчиненого кримінального правопорушення, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,що завдана кримінальним правопорушенням шкода була компенсована на стадії досудового розслідування,а тому суд вважає, що йому слід призначити покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує думку прокурора, щодо доцільності призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та доцільність його звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також думку захисника, щодо доцільності звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Разом з тим суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, не одружений, перебуває на військовій службі у Військовій академії ( АДРЕСА_1 ), а також ступінь тяжкості та конкретні обставини і наслідки вчиненого кримінального правопорушення, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що завдана кримінальним правопорушенням шкода була компенсована на стадії досудового розслідування,а тому суд вважає, що йому слід призначити покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.
Цивільний позов в рамках кримінального провадження заявлено не було.
Питання про речові докази суд віршує на підставі ст. 100 КПК України.

Питання про розподіл процесуальних витрат суд віршує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК Українита призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК Українита призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на: 1) судову товарознавчу експертизу в розмірі 1570 гривен 10 копійок; 2) судову трасологічну експертизу в розмірі 1251 гривен 08 копійок; 3) судову трасологічну експертизу в розмірі 2512 гривен 16 копійок.
Речові докази, а саме: скляну колбу від кальяну чорного кольору, скляну колбу від кальяну кольору «хамелеон» та будівельний фен «DNIPRO М» моделі «GH 200» вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1