Справа № 165/280/18 Провадження №11-кп/802/77/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:
Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше судимого: 1) вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 17.02.2005 року за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком 2 роки; 2) вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 12.07.2005 року за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.12.2009 року по відбуттю строку покарання; 3) вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27.01.2011 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців, звільнений 22.07.2011 року по відбуттю строку покарання; 4) вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 30.11.2011 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 06.01.2016 року по відбуттю строку покарання; 5) вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 07.02.2017 року за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, засуджено за:

- ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці;

- ст.395 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупність злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворих покарань, із розрахунку за правилами ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання у виді обмеження волі за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 07 лютого 2017 року, із розрахунку за правилами ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.
Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з наступного дня після надходження із суду до ДУ "Луцький слідчий ізолятор" розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили.
Зараховано до строку покарання ОСОБА_7 його попереднє ув`язнення з 04 квітня 2019 року (з дня фактичного вибуття з виправного центру) по день надходження із суду до ДУ "Луцький слідчий ізолятор" розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили включно, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередню тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 5434 (п`ять тисяч чотириста тридцять чотири) грн. судових витрат.
Скасовано арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 10.01.2018 року.
У порядку ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за те, що він в період часу з 14 год. 30 жовтня 2017 року по 16 год. 14 листопада 2017 року, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, у квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав: три емальовані каструлі ємкістю 3 л, загальною вартістю 185,01 грн.; дві емальовані каструлі ємністю 2 л, загальною вартістю 130 грн.; одну емальовану каструлю ємністю 6 л, вартістю 253,33 грн.; одну алюмінієву каструлю ємністю 5 л, вартістю 205 грн.; одну каструлю із нержавіючого металу, ємністю 5 л, вартістю 330 грн.; одну алюмінієву соковарку, ємкістю 5 л, вартістю 416,67 грн.; дві ручні м`ясорубки, вартістю 246,66 грн., сумарна вартість яких, згідно висновку товарознавчої експертизи №2 від 04.01.2018 року становить 1766,67 грн. та два деко для запікання, решета із нержавіючого металу, пральну машинку марки "Десна", визначення вартості яких, згідно висновку товарознавчої експертизи №2 від 04.01.2018 року не проводилося через недостатність вихідних даних, чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3286,68 грн.
Крім того, в період часу з 13 год. по 16 год. 06 грудня 2017 року ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи у квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав чавунну ванну жовтого кольору, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №1 від 03.01.2018 року становить 833,33 грн., чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на вищевказану суму.
Також, у період часу із 17 год. 15 грудня 2017 року по 12 год. 16 грудня 2017 року ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи у квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав газову плиту марки "Електа", вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи №17 від 16.01.2018 року становить 733,33 грн., чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 , якому ухвалою Нововолинського міського суду у Волинській області від 03.03.2017 року встановлено адміністративний нагляд строком на один рік, із застосуванням обмежень у вигляді: заборони виходу з будинку з 22:00 год. по 06:00 год.; заборони перебування в місцях підприємств торгівлі і громадського харчування, де продаються на розлив спиртні напої; заборони виїзду в особистих справах за межі адміністративного району без дозволу органів внутрішніх справ; реєстрації в поліції чотири рази на місяць, з якою його було ознайомлено 13 березня 2017 року, і якого 13 березня 2017 року начальником сектору превенції Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області постановлено на облік, як особу, якій встановлено адміністративний нагляд, винесено застереження про недопустимість протиправної поведінки та оголошено час і дату реєстрації в Нововолинському ВП Володимир-Волинському ВП ГУНП у Волинській області згідно встановлених обмежень, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без дозволу уповноважених працівників Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області, порушував встановлене обмеження адміністративного нагляду, а саме - у період часу із 16 год. 08 січня 2018 року по 21 год. 10 січня 2018 року самовільно залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин і без повідомлення працівників поліції, які здійснюють нагляд, здійснив виїзд за межі м.Нововолинська Волинської області, та у вказаний період часу перебував у с.Радовичі Турійського району Волинської області.
Крім того, у період часу з 10 год. 07 січня 2018 року по 15 год. 08 січня 2018 року, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи у підсобному приміщенні, що знаходиться біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав: одне оцинковане відро, ємністю 15 л, вартістю 57,33 грн; одне емальоване відро ємністю 15 л, вартістю 51,67 грн.; одну емальовану каструлю, ємністю 40 л, вартістю 145 грн.; одну емальовану каструлю із кришкою, ємністю 2 л, вартістю 57,17 грн.; три робочі частини ручних сапок без держаків, загальною вартістю 162,51 грн.; одні граблі без держака, вартістю 51,67 грн.; дві лопати без держаків, загальною вартістю 85,66 грн.; один цвяходер, вартістю 79 грн., загальна вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи №16 від 18.01.2018 року становить 690,01 грн., чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на вищевказану суму.
Також, 17 лютого 2018 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину "Грант Вест", розташованого за адресою: вул. Шахтарська, 11, м. Нововолинськ, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, повторно відкрито викрав дві пачки молока "Радивілів", ємністю 910 грам, вартістю 15,36 грн. за одну пачку, загальною вартістю 30,72 грн. та пряник "Сочник", вартістю 04,50 грн., чим спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 35,22 грн.
Крім того, 20 лютого 2018 року, приблизно між 16 год. 30 хв. та 18 год., (точний час органом досудого розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи на кухні кв. АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодінням чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав вживане майно: шуруповерт марки "CRAFRT-TEC-PXSD", вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №108 від 12.03.2018 року становить 313,07 грн.; мобільний телефон марки "ASTRO- A188", вартість якого згідно висновку вищевказаної експертизи становить 389,33 грн., з сім-карткою "LIFECELL-3G+" № НОМЕР_1 , вартістю 40 грн.; демісезонні чоловічі шкіряні чобітки, вартістю 400 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1142,40 грн.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин провадження, доведеності його винуватості та правильності кваліфікації дій, оскаржує судове рішення з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував його незадовільного стану здоров`я, а також пом`якшуючих обставин, які мають місце в цьому провадженні. З огляду на це, просить вирок суду першої інстанції змінити, пом`якшивши призначене покарання.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, яка вважає скаргу сторони захисту безпідставною, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.
За положеннями, які містяться у ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд апеляційної інстанції відповідно до норм ч.1 ст.404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинених злочинах, та кваліфікація його дій за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України, є правильними і ґрунтуються на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі вказує про невідповідність призначеного йому покарання тяжкості кримінальних правопорушень та його особі внаслідок суворості.
Проте, такі його твердження до уваги судом не приймаються з врахуванням наступного.
Так, відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Дані вимоги Закону були повністю дотримані судом першої інстанції.

Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевий суд з достатньою повнотою врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень і дані про його особу. При цьому, судом наведено переконливі доводи про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд правильно відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.

Крім того, місцевий суд призначаючи покарання обвинуваченому врахував, що вчинені ним злочини, згідно із ст.12 КК України залежно від ступеня тяжкості, відносяться до злочинів невеликої тяжкості (ст.395 КК України), злочинів середньої тяжкості (ч.2 ст.185 КК України) та тяжких злочинів (ч.2 ст.186 КК України), дані про його особу, зокрема те, що він є працездатним, однак ніде не працює, немає постійного місця проживання, негативно характеризується за місцем відбування покарання, раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, та до кримінальної відповідальності за аналогічні умисні корисливі злочини проти власності, а також й інші злочини проти життя і здоров`я особи, і злочини у сфері обігу наркотичних засобів, відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі, що, як вірно вказав суд першої інстанції свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та небажання стати на шлях виправлення.

При призначенні покарання враховано було судом і думку потерпілої ОСОБА_9 , яка просила не призначати обвинуваченому суворе покарання, та думку потерпілого ОСОБА_10 , який щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримуючись вимог ст.ст.50, 65 КК України обґрунтовано дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій: ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки; ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці; ст.395 КК України - у виді арешту строком на 6 місяців, та на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, із врахуванням правил, передбачених ст.72 КК України призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, та на підставі ст.71 КК України до цього покарання частково приєднав невідбуте покарання за попереднім вироком Нововолинського міського суду від 07.02.2017 року, із врахуванням правил, передбачених ст.72 КК України, і визначив обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

Призначене покарання на думку апеляційного суду, повністю відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , попередження вчинення як ним самим так і іншими особами нових злочинів, та не є надто суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого.

Вірно також суд першої інстанції зарахував обвинуваченому до строку покарання, строк його попереднього ув`язнення за положеннями ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року.

Таким чином, підстав для зміни вироку та пом`якшення обвинуваченому призначеного покарання, з мотивів наведених в його апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

При цьому, усі доводи сторони захисту щодо неврахування судом стану здоров`я обвинуваченого та пом`якшуючих обставин справи, що на його думку й призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає голослівними та до уваги не приймає, оскільки вони були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та відповідно не спростовують висновків місцевого суду і не дають жодних підстав для зміни оскаржуваного вироку, як про це просить апелянт.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу обвинуваченого на підставі п.1 ч.1 ст.407 КПК України слід залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2019 року щодо нього, без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді