Справа № 344/4099/20
Провадження № 1-кс/344/1676/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000220 від 19.03.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 18.03.2020 року близько 22.20 год. водій автомобіля марки "Peugeot" 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , рухаючись по вулиці С. Бандери у напрямку виїзду із м. Калуша виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із автомобілем марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку із пасажиром ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП водій ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події, водій ОСОБА_4 та його пасажир ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження поміщені на стаціонарне лікування у Калуську ЦРЛ.

За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 19.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час проведення огляду місця події вилучено автомобіль марки "Peugeot" 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 та автомобіль марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , зареєстрованому по АДРЕСА_1 .

У кримінальному провадженні згадані транспортні засоби визнано речовим доказом, винесено постанови про призначення інженерно-транспортних експертиз технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічного дослідження.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не зявився.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000220 від 19.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

18 березня 2020 року, в ході огляду місця події, слідчим вилучено автомобіль марки "Peugeot" 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 та автомобіль марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 .

У кримінальному провадженні вказані транспортні засоби визнано речовим доказом.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки "Peugeot" 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди вчиненого злочину і може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Однак вважаю, що в частині накладення арешту на автомобіль марки "Peugeot" 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_2 , слід застосувати спосіб арешту майна шляхом заборони на його розпорядження та користування, оскільки користування автомобілем може призвести до зміни його технічного стану.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки "Peugeot" 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , шляхом заборони на його на відчуження, користування та розпоряджання.

Накласти арешт на автомобіль марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , зареєстрованому по АДРЕСА_1 , шляхом заборони на його на відчуження, користування та розпоряджання.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1