Ухвала
Іменем України
02 березня 2020 року
м. Київ
Провадження № 51-5653 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року щодо неї,
встановив:
Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2019 року ОСОБА_4 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та виправдано. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за вказаним обвинуваченням закрито.

Цим же вироком районного суду визнано винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження полі на строк 3 роки, за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано попереднє ув`язнення. Крім того, цим же вироком визнано невинуватим ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 1 ст. 307, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189 КК України та кримінальне провадження за вказаним обвинуваченням закрито.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року вказаний вирок районного суду щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду, обвинувачена ОСОБА_4 звернулась до суду касаційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження обвинуваченій слід відмовити з огляду на наступне.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року було скасовано вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2019 року та призначено новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у суді першої інстанції, тобто оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Крім того, згідно з положеннями ч. 3 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Враховуючи викладене та керуючись положеннями п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року щодо неї.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6