Справа № 369/3256/20
Провадження №1-кс/369/713/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладач ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001299 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 подала до суду дане клопотання, яке мотивувала тим, що 05.03.2020 близько 03 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, приїхали на автомобілі марки «Сhevrolet Lacetti», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 до будинку, що за адресою:
АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій спільний прямий умисел, діючи узгоджено та за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в салоні вказаного транспортного засобу, розподілили між собою ролі таким чином, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проникнуть до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_9 буде спостерігати за навколишньою обстановкою, знаходячись за кермом вказаного автомобіля, задля того, щоб не бути викритими.
Після чого, реалізуючи спільний прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відкрили за допомогою заздалегідь підібраного ключа приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2 та таким чином, проникли всередину, де дочекавшись прибиральницю ОСОБА_10 , яка близько 08 год. 20 хв. зайшла до приміщення та зняла об`єкт з охорони, де шляхом словесного залякування вказали останній перебувати поруч з ними, в той час як ОСОБА_9 будучи обізнаним в злочинних намірах ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , спостерігав за навколишньою обстановкою, знаходячись за кермом автомобіля марки «Сhevrolet Lacetti», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , задля того, щоб не бути викритими.
Після цього, ОСОБА_8 взяв зі столу ключ та відкрив сейф, звідки разом з ОСОБА_4 викрали грошові кошти, при цьому усвідомлючи, що вони вчинять відкрите викрадення чужого майна в присутності ОСОБА_10 , що належали ОСОБА_11 , а саме: 321561, 31 гривень, 5150 доларів США, що станом на 05.03.2020 згідно офіційного курсу НБУ становить 128187, 62 гривень, 1760 євро, що станом на 05.03.2020 згідно офіційного курсу НБУ становить 48760, 27 гривень, 36150 російських рублів, що станом на 05.03.2020 згідно офіційного курсу НБУ становить
13677, 71, 1300 злотих, що станом на 05.03.2020 згідно офіційного курсу НБУ становить 8370,83, на загальну суму 520 557, 74 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одразу після вчинення злочину з місця події зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_11 збитку у великих розмірах на вище зазначену суму.
05.03.2020 року слідчим внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001299 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, 12.03.2020 року слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, вчинений у великих розмірах.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бухара Республіки Узбекестан, узбек, громадянин Республіки Узбекестан, не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимий.
Причетність ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події від 05.03.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , протоколами переглядів відеозаписів з місця вчинення кримінального правопорушення, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за злочин у вчиненні якого він підозрюється, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, громадянством, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- підозрюваний не має постійного місця роботи, а відповідно не має постійного та законного джерела для існування.
- підозрюваний не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей, інших осіб на утриманні немає.
Враховуючи ці обставини і тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Обрання більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.
Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.
Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та його захисник просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме вагомість наявних доказів, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.
Таким чином, вважаю, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184,193,194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001299 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бухара Республіки Узбекестан, узбека, громадянина Республіки Узбекестан, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимого., запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме до 10 травня 2020 року (включно).
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді до суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному провадженні.
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 електронні засоби контролю. Забезпечення контролю покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1