Справа № 359/4820/17
Провадження № 1-кп/359/42/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000608 від 21.03.2017 року, відносно: ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тбілісі, Республіка Грузія, громадянина Грузії, адреса тимчасового проживання: АДРЕСА_1 , на території України раніше не судимого, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
У зв`язку з клопотанням сторони захисту та необхідність оголошення перерви у судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про доцільність подальшого утримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор вважав необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою з урахуванням наявного ризику ухилення обвинуваченого від суду та ризику вчинення нових злочинів.

Обвинувачений та його захисник проти продовження строку тримання під вартою не заперечують.

Заслухавши думку учасників кримінального процесу та ознайомившись з наявними матеріалами кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом досліджені докази у справі, проте обвинувачений заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим заверешити судовий розгляд до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою є неможливим.

Вирішуючи питання, щодо наявності підстав для продовження чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховував, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні тяжких умисних злочинів, не має в Україні міцних соціальних зв`язків (власної родини, батьків, дітей), а також не має постійного місця проживання та джерела доходу.

Отже, при продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою суд враховував наявні ризики щодо можливого ухилення обвинуваченого від суду та вчинення ним нового злочину.

Жодних обставин, що були встановлені судом, не змінилось.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на даний час відсутні, і встановлені на досудовому слідстві ризики продовжують існувати та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства. Цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому судвраховує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Так, зважаючи на тяжкість висунутого обвинувачення, на підтвердження якого стороною обвинувачення зібрано ряд доказів, а також з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , застосування особистого зобов`язання на переконання суду не зможе запобігти встановленим судом ризикам та забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Також відсутні особи, які могли поручитися за поведінку обвинуваченого, а також відсутня можливість забезпечення знаходження обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом, оскільки у обвинуваченого відсутнє житло.

Дані про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Суд враховує, що рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 (справа № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, - 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Продовжити ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06 квітня 2020 року включно.

Утримувати ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали до 24.00години 06 квітня2020 року.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, для обвинуваченого та захисника з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали буде проголошено 11 лютого 2020 року о 8 год.00 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_14 -Лесів

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2