Справа № 306/2535/19
Провадження № 1-кс/306/577/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року м. Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000584 від 20.12.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
З поданого клопотання та матеріалів, доданих до нього матерів встановлено, що слідчим відділом Свалявського відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000584 від 20.12.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.12.2019 року під час проведення заходів по протидії кримінальним правопорушенням у сфері грального бізнесу відповідно до наказу начальника ГУНП в Закарпатській області № 2529 від 20.12.2019 року було встановлено, що на будівлях за адресами АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 наявна рекламна інформація та відповідні банери із надписами «Спорт лото», «Твоя перемога», «Супер лото», «Золоте лото» та «Лото Фаворіт», які рекламують надання послуг миттєвого лото виграшу, а тому в даних будівлях можливе надання послуг у сфері грального бізнесу.
Клопотання мотивоване тим, що вилучені в ході проведення обшуків вилучено картки в загальній кількості 9-ти штук із написами «Картка учасника» ( при цьому на двох із картках у верхньому куті, на тильній стороні наявний напис «Лото», по центру «Картка учасника», на зворотній стороні, у нижньому куті цифрові позначення, які читаються так: на одній 000300771, на іншій 000300763, інші картки в кількості семи штук із написами на тильній стороні «Картка учасника»), HDVD марки «Partizan», який в подальшому поміщено до чорного поліетиленового пакету та прикріплено бирку із пояснювальними написами; три камери відео спостереження, які упаковані до чорного поліетиленового пакету з прикріпленою до нього биркою, мобільний телефон марки «Fly», який поміщено до чорного поліетиленового пакету прикріпленням бирки з пояснювальними написами є предметом кримінального правопорушення та засобом його вчинення та є речовим доказам. Підставою накладення арешту є існування достатніх підстав вважати, що вони є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину та підлягає спеціальній конфіскації, що має місце в даному випадку. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації. На підставі наведеного, слідчий просить задовольнити клопотання та накласти арешт на вищезгадане тимчасово вилучене майно.
Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Відповідно до вимог ч. ч. 5, 6 ст. 132 КПК України, при розгляді питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з клопотанням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, вищезазначених вимог кримінального процесуального закону слідчий при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна не дотримався.
Всупереч імперативним вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання не додано переліку і виду майна, що належить арештувати, відсутній опис речей, документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, крім того при зазначенні майна, на які просить накласти арешт не зазначено його родових ознак, що дозволяє ідентифікувати.
Оскільки встановлено, що погоджене прокурором клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає не можливим розглянути його, як про це просить в клопотанні слідчий.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000584 від 20.12.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України- повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк, який не може перевищувати сімдесят дві години для усунення недоліків.
Розяснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Свалявського районного суду
Закарпатської області ОСОБА_1