Справа № 464/5368/19
пр.№ 1-кп/464/87/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.03.2020 року

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001408 від 23.05.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новий Розділ Львівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, місце праці Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 у період часу з 18.02.2019 року по 25.02.2019 року, перебуваючи на своєму робочому місці у Контакт-центрі АТ «Кредобанк», що за адресою: м. Львів, вул. Луганська, 16, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, отримавши в ході телефонної розмови з клієнтом ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_5 , дані її карткового рахунку № НОМЕР_2 , а саме CVV-код «609» та термін дії, маючи єдиний умисел на таємне викрадення грошових коштів, які знаходяться на вказаному картковому рахунку, таємно викрав грошові кошти, які належали потерпілій ОСОБА_5 , на загальну суму 10 116, 56 грн.

Так, 18.02.2019 року о 10:46 год. ОСОБА_3 , використовуючи інтернет-ресурс «Портмоне Київстар», шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 510 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 , шляхом перерахування їх з карткового рахунку потерпілої на номер свого мобільного телефону НОМЕР_3 , які в подальшому перерахував на свій рахунок «ПриватБанк» НОМЕР_4 . В подальшому викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_3 19.02.2019 року о 11:01 год., використовуючи інтернет-ресурс «Easypay mobile payment», шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 1020 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 , шляхом перерахування їх з карткового рахунку потерпілої на номер свого мобільного телефону НОМЕР_3 , які в подальшому перерахував на свій рахунок «ПриватБанк» НОМЕР_4 . В подальшому викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_3 20.02.2019 року о 11:21 год., використовуючи інтернет-ресурс «Easypay mobile payment», шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 1020 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 , шляхом перерахування їх з карткового рахунку потерпілої на номер свого мобільного телефону НОМЕР_3 , які в подальшому перерахував на свій рахунок «ПриватБанк» НОМЕР_4 . В подальшому викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_3 21.02.2019 року о 12:54 год., використовуючи інтернет-ресурс «Easypay mobile payment», шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 1020 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 , шляхом перерахування їх з карткового рахунку потерпілої на номер свого мобільного телефону НОМЕР_3 , які в подальшому перерахував на свій рахунок «ПриватБанк» НОМЕР_4 . В подальшому викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_3 22.02.2019 року о 10:21 год., використовуючи інтернет-ресурс «Портмоне Київстар» шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 510 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 , шляхом перерахування їх з карткового рахунку потерпілої на номер свого мобільного телефону НОМЕР_3 , які в подальшому перерахував на свій рахунок «ПриватБанк» НОМЕР_4 . В подальшому викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_3 22.02.2019 року о 10:26 год., використовуючи інтернет-ресурс «Портмоне Київстар», шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 2500 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 , шляхом перерахування їх з карткового рахунку потерпілої на номер свого мобільного телефону НОМЕР_3 , які в подальшому перерахував на свій рахунок «ПриватБанк» НОМЕР_4 . В подальшому викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_3 25.02.2019 року о 08:11 год., використовуючи інтернет-ресурс «Портмоне Київстар», шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 1000 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 , шляхом перерахування їх з карткового рахунку потерпілої на номер свого мобільного телефону НОМЕР_3 , які в подальшому перерахував на свій рахунок «ПриватБанк» НОМЕР_4 . В подальшому викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_3 25.02.2019 року о 08:13 год., використовуючи інтернет-ресурс «Портмоне Київстар», шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 1000 грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 , шляхом перерахування їх на номер свого мобільного телефону НОМЕР_3 , які в подальшому перерахував на свій рахунок «ПриватБанк» НОМЕР_4 . В подальшому викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_3 25.02.2019 року, о 08:25 год., використовуючи інтернет-ресурс «Ipay», шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 1 536 грн. 56 коп., які належали потерпілій ОСОБА_5 , шляхом перерахування їх на номер свого мобільного телефону НОМЕР_3 , які в подальшому перерахував на свій рахунок «ПриватБанк» НОМЕР_4 . В подальшому викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 10 116 грн. 56 коп.
Окрім цього, ОСОБА_3 25.02.2019 р., перебуваючи у Контакт-центрі ПАТ «Кредобанк», що за адресою: м.Львів, вул.Луганська, 16, обіймаючи посаду спеціаліста Контакт-центру АТ «Кредобанк», будучи уповноваженим на проведення телефонних опитувань, оголошення телефоном рекламно-інформаційних матеріалів тощо в рамках проведення компаній замовника при обслуговуванні звернень на інфолінію клієнтів/потенційних клієнтів, обслуговування звернень на інфолінію ПАТ «Кредобанк», фіксацію в електронній формі здійснених та прийнятих дзвінків та їх результатів, формування звітів, обслуговування звернень на інфолінію ПАТ «Кредобанк» щодо обслуговування з використанням системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Інтернет-Банк», діючи умисно, з корисливих мотивів, а саме з метою реалізації свого злочинного умислу на заволодіння грошовими коштами клієнта ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_5 , несанкціоновано втрутився в роботу автоматизованої системи ПАТ «Кредобанк» «ПК Smart Vista WEB».

Так, ОСОБА_3 , отримавши в ході телефонної розмови з клієнтом ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_5 , дані її карткового рахунку № НОМЕР_2 , а саме CVV-код «609» та термін дії, та володіючи ними, за допомогою автоматизованої електронної системи ПАТ Кредобанк «ПК Smart Vista WEB», доступ до якої мав як працівник вказаної установи, самочинно без дозволу власника вказаного карткового рахунку, здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи шляхом підробки інформації по вказаному картковому рахунку за допомогою модифікації інформації, а саме у період часу з 08.04 год. по 08.25 год. 25.02.2019 року, у вище вказаній автоматизованій системі «ПК Smart Vista WEB» змінив статус карткового рахунку ОСОБА_5 з «тимчасово заблоковано» на «активна», після чого, змінив ліміт на інтернет розрахунки, збільшивши його до 10 000,00 грн. та в подальшому знову змінив статус карткового рахунку з «активна» на «тимчасово заблокована».

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Зокрема зазначив, що на момент вчинення злочину мав матеріальні проблеми, борги. Коли потерпіла подзвонила і назвала CVV-код, він декілька разів знімав кошти, поповняв рахунок мобільного телефона, в подальшому на свій картковий рахунок. Коли потерпіла заблокувала свою картку, оскільки помітила втрату коштів, він розблокував її, зняв кошти і знову заблокував картку. Окрім цього, пояснив, що він відшкодував кошти банку у повному обсязі у листопаді 2019 р. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, 18.10.2019 р. подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності. У заяві потерпіла зазначає, що завдана їй шкода відшкодована банком у повному обсязі, будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.
Оскільки учасники судового провадження не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих даних про його особу.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та за ч. 1 ст. 361 КК України, оскільки такий вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до підробки інформації.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно із ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_3 має позитивну характеристику за місцем проживання, брав участь у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федеранції в Донецькій та Луганській областях, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до висновку досудової доповіді інспектора Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 від 11.02.2020 р. ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_3 середній, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - середній, виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, в межах санкцій ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Згідно із ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 1 ст. 361 КК України 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Речові докази:
-оптичний носій інформації CD-R диск марки «Verbatim» із нанесеним наступним маркуванням: N122VC29D8121975A1;
-оптичний носій інформації DVD-R диск, об`ємом 4,7 Gb, з нанесеними голографічними символами «CMDR47G-CTMWM02-2131 V307», «MFP309RL02043351 4»;
-оптичний носій інформації DVD-R диск, об`ємом 4,7 Gb, з нанесеними голографічними символами «CMDR47G-CTMWM02-2131 V307», «MFP309RL02023135 1»;
-оптичний носій інформації DVD-R диск, об`ємом 4,7 Gb, з нанесеними голографічними символами «CMDR47G-CTMWM02-2131 V307», «MFP309RL02023139 2» - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1