Справа № 164/1288/17
Провадження № 1-кп/161/83/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про продовження строку запобіжного заходу

м. Луцьк 05 травня 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 03 вересня 2016 року відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами суду, востаннє 10 березня 2020 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 08 травня 2020 включно.
Станом на 05 травня 2020 року вказане кримінальне провадження не розглянуто по суті.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На адресу суду надійшло письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_6 , неодноразово продовжувався ухвалами суду та закінчується 08 травня 2020 року, однак, ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час залишились незмінними.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Заслухавши думку прокурора, який клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити застосований запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, однак, враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність, на даний час, ризиків, визначених ст. 177 КПК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується, у тому числі, у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, зокрема, в період відбування покарання за попереднім вироком, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, аналогічних корисливих злочинів, в тому числі, у сфері обігу наркотичних засобів, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, не працює і немає постійного джерела доходів, з метою запобігання можливості переховуватись від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, тому слід продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , строком на 60 днів, а клопотання прокурора задовольнити.

При цьому, суд приходить до переконання, що слід залишити попередньо визначений розмір застави щодо обвинуваченого та обов`язки, які на нього покладаються у випадку застосування такої, які зазначено в ухвалі Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-197, 200, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 03 липня 2020 року включно.
Слід залишити попередньо визначений розмір застави щодо обвинуваченого та обов`язки, які на нього покладаються у випадку застосування такої, які зазначено в ухвалі Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2017 року.

Головуючий:

Судді: