печерський районний суд міста києва
Примірник № ___
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків,

ВСТАНОВИВ:
27.03.2020 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене Старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника четвертого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про дозвіл примусове відбирання біологічних зразків букального епітелію у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Андрушівка, Житомирської області українця, громадянина України, необхідних для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, призначеної постановою слідчого від 23.03.2020.

В судове засідання слідчий/прокурор не з`явилися, про місце і час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Слідчий подав до суду заяву про розгляд вказаного провадження у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що слідчим Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 22.01.2014 за фактами викрадення в ніч з 20 на 21 січня 2014 року з приміщення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва учасників акцій протесту «Євромайдану» ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , їх катування та умисного вбивства останнього, а також за фактами створення злочинної організації, вчинення окремими групами громадян тяжких та особливо тяжких злочинів викрадення і катування протестувальників, замахів на їх вбивства і вбивств у період грудня 2013 року лютого 2014 року та ряду інших насильницьких злочинів, скоєних під час проведення акцій протесту, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 255, 340, п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 171, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 та іншими статтями КК України, а також за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання вказівок ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 та інші особи, у тому числі невстановлені слідством, виконуючи розроблений ОСОБА_9 злочинний план та реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства шляхом позбавлення волі активних учасників вказаних акцій, їх катування, та, за необхідності, подальшого фізичного усунення (вбивства) окремих з них, діючи у складі злочинної організації, скориставшись можливістю вільного доступу, після 03 год. 50 хв. 21.01.2014 зайшли до приміщення офтальмологічного відділення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, розташованої по вул. Шовковичній, 39/1 в м. Києві, де відшукали ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , застосували відносно них фізичне насильство, яке виразилося у нанесені ударів руками в різні частини тіла та погрози застосування такого насильства, схопили останніх за руки і ноги, всупереч їх волі, насильно винесли з приміщення офтальмологічного відділення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва та заштовхали в салон мікроавтобуса марки «TOYOTA НІ АСЕ», державний номерний знак НОМЕР_1 , який ОСОБА_18 , згідно із розробленим злочинним планом, припаркував перед входом у вказане приміщення, тобто вчинили їх викрадення.

Також слідчий в клопотанні зазначив, що в подальшому, 21.01.2014 невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи погоджено з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи єдиний злочинний умисел з останніми, спрямований на вбивство ОСОБА_7 , діючи у складі злочинної організації, відносно викраденої людини, участь у викраденні якої приймав у т.ч. ОСОБА_5 , допускали і бажали настання смерті ОСОБА_7 , після вчинення відносно останнього тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, шляхом нанесення ОСОБА_7 численних ударів по кінцівках, тулубу і голові, розуміючи, що він, знаходячись у безлюдній місцевості, на відстані близько 500 метрів вглиб лісу від автошляху до с. Гнідин Бориспільського району Київської області, без верхнього одягу, у темну пору доби, при низькій температурі повітря, оскільки згідно із даними спостережень метеостанції 21.01.2014 з 12 год. 12 хв. та на протязі дня 22.01.2014 випадав сніг, температура повітря знижувалася до -10.2°С, загине внаслідок вищевказаних факторів, залишили його без свідомості, в результаті чого потерпілий ОСОБА_7 помер.

В клопотанні зазначено, що у ході досудового розслідування проведено огляд гаражного приміщення № НОМЕР_2 , що розташоване на території гаражного кооперативу «ГСК-12» по вул. Зрошувальній, 2 в м. Києві місці катування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яке знаходилося у користуванні ОСОБА_18 , де серед іншого виявлено та вилучено недопалки від сигарет, скотч, салфетки білого кольору з плямами бурого кольору, пляшку з-під води, на яких виявлено біологічні зразки, з яких експерт встановив ДНК-профіль. На даний час слідством не встановлено кому належать ці біологічні зразки, однак їх залишено особою, яка очевидно причетна до викрадення та катування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Постановою прокурора доручено відібрати біологічні зразки букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 необхідні для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, призначеної постановою слідчого від 23.03.2020.

Виходячи з матеріалів клопотання, добровільно надати біологічні зразки підозрюваний ОСОБА_5 відмовився, про що 24.03.2020 складено відповідний протокол.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченим ст. 241 КПК України. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони, що розглядається в порядку, передбаченому ст. ст. 160166 КПК України, має право дозволити слідчому здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що відібрання біологічних зразків букального епітелію необхідно з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, призначеної постановою слідчого від 23.03.2020, вважаю за таких обставин доведеною наявність в матеріалах кримінального провадження достатніх даних, що дають органу досудового розслідування підстави вимагати відібрання біологічних зразків для проведення вищевказаної експертизи.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 108, 160, 162164, 166, 245, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків задовольнити.

Надати дозвіл слідчим Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань, ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 на примусове відбирання біологічних зразків букального епітелію у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Андрушівка, Житомирської області українця, громадянина України.

Строк дії ухвали, не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала виготовлена в двох примірниках: примірник 1 у матеріалах судового провадження № 757/13686/20-к; примірник 2 та завірену копію ухвали надано слідчому.

Слідчий суддя ОСОБА_1