Справа № 522/6220/17
Провадження 1-кп/522/1010/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001515 від 21.03.2017 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яськи, Біляївського району, Одеської області, з незакінченою середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.10.2015 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
- 19.05.2016 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представників служби у справах

дітей Одеської міської ради - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Так, 01.10.2015 р. у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 вступив в попередню злочинну змову з невстановленими особами (Особа-1) та (Особа-2), спрямовану на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, для чого вказані особи заздалегідь заготовили електрошокер, який був у (Особа-2) та підшукували особу, на яку можливо безпечно для них здійснити напад з метою заволодіння майном, яке буде при потерпілому.

01.10.2015 р. приблизно о 02 год., перебуваючи в парку Преображенський в м. Одесі за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 27/1, ОСОБА_4 , разом із (Особа-1), (Особа-2), зустріли раніше їм незнайомого ОСОБА_11 , який прямував через парк зі сторони вул. Мечникова в сторону ринку «Привоз», відразу визначивши предметом свого злочинного посягання майно, що перебувало у потерпілого ОСОБА_11 .

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 , спільно з (Особа-1), та (Особа-2), діючи умисно, користуючись темною порою доби та відсутністю громадян у вказаному місці, згідно розподілених між собою ролей, направлених на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, підійшли до потерпілого ОСОБА_11 , після чого, (Особа-2), тримаючи в своїй правій руці заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень електрошокер та відразу приставив його до шиї потерпілого ОСОБА_11 і зробив електро розряд, тобто застосував насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого у той час як ОСОБА_4 та (Особа-1) знаходились поруч та спостерігали за навколишньою обстановкою, а також щоб не дати можливості потерпілому втекти.

Отримавши розряд електрострумом потерпілий ОСОБА_11 відчувши загрозу своєму життю та здоров`ю почав втікати, але (Особа-2), ОСОБА_4 , та (Особа-1), наздогнали його, застосовуючи фізичну силу повалили його на землю, після чого (Особа-2) і ОСОБА_4 одразу заблокували руки потерпілого шляхом заведення рук потерпілого за його спину, що унеможливлювало чинення ним опору, а (Особа-1) приступив до пошуку цінного майна, яке було при потерпілому.

В результаті вказаних спільних дій (Особа-2), ОСОБА_4 , та (Особа-1) з середнього пальця правої руки потерпілого ОСОБА_11 зняли золотий перстень з чорним камінцем «Агат», вагою 7,07 грам, вартістю 6720 гривень, з кісті лівої руки зняли наручний годинник фірми «Стейко», вартістю 2000 гривень та заволоділи грошовими коштами у розмірі 40 гривен які були при потерпілому.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_4 , спільно з (Особа-1), та (Особа-2), з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду, на загальну суму 8760 гривень.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в описовій частині обвинувального акту. У скоєному щиро покаявся.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Оскільки ОСОБА_4 , визнав свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів та розглянув справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , правильно розуміє зміст обставин, передбачених ч.3 ст. 349 КПК України, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховує особу обвинуваченого, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, часткове відшкодування завданої шкоди, обставини його вчинення, пом`якшуючі обставини.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 187 КК України, який вчинив ОСОБА_4 , є тяжким злочином.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення ОСОБА_4 , можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки ОСОБА_4 будучи судимим за умисні злочини проти власності, відповідних висновків для себе не зробив, тобто не піддався заходам перевиховання на шлях виправлення не став та знов вчинив тяжкий злочин, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві, відсутність бажання стати на шлях виправлення, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, а тому саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнається винним у вчиненні злочину, події якого мали місце до постановлення вироку Приморським районним судом м. Одеси від 19.05.2016 р. за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України (яким він засуджений до 5 років 1 місяця позбавлення волі), при призначенні покарання слід керуватись ч.4 ст. 70 КК України, при цьому суд вважає можливим застосувати принцип часткового приєднання до призначеного покарання не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи, що останній вчинив злочин до 23 грудня 2015 року (включно) вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з 15.12.2015 р. по 13.12.2016 р. та з 16.03.2017 р. до дня набрання вироку законної сили, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р. в силу зворотної дії кримінального закону в часі, як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України.

При цьому строк попереднього ув`язнення, а саме з 13.12.2016 р. по 16.03.2017 р. слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 р.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 70, 72, 187 КК України, ст. 100, ч.3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі, з конфіскацією його майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді 7 (семи) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі з конфіскацією його майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16.03.2017 р..

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 , термін його попереднього ув`язнення, з 15.12.2015 р. по 13.12.2016 р. та з 16.03.2017 р. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 , термін його попереднього ув`язнення, з 13.12.2016 р. по 16.03.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази відповідно до постанови про визнання речових доказів від 07.12.2016 р., а саме: товарний чек б/н від 07.07.2015 р. на якому надруковано таблицю чорнилом синього кольору в якій є 6 відділів номер, найменування, од. вим, кількість, ціна, сума зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: