Ухвала
іменем України
5 лютого 2020 року

м. Київ

справа №219/14164/19

провадження № 51-547ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду від 12 грудня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду від 12 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду від 12 грудня 2019 року, оскільки скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 23 травня 2018 року(справа № 243/6674/17), підлягає апеляційному оскарженню.
Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі та дослідивши надані до неї судові рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, а у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Ухвала слідчого судді не є судовим рішенням, що відповідно до ст. 424 КПК може бути оскаржене в касаційному порядку, а тому в цій частині касаційної скарги необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК.
Проте ухвала апеляційного суду, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вказану ухвалу слідчого судді, відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК є предметом касаційного розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 91 частини першої ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Як убачається зі змісту оскаржуваних рішень, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до апеляційного суду зі скаргою на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, тобто постановлено рішення по суті скарги, а не відмовлено у відкритті провадження за скаргою та не прийнято рішення про її повернення, а тому згідно з положеннями вказаної норми закону оскарженню вказане рішення слідчого судді в апеляційному порядку не підлягає.
Таким чином, висновок судді апеляційного суду в оскаржуваній ухвалі про те, що вказана ухвала слідчого судді Артемівського міськрайонного суду від 12 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ОСОБА_6 , не підлягає оскарженню в апеляційному порядку ґрунтується на вимогах закону. Постановивши рішення про відмову у відкритті провадження за їх апеляційною скаргою, суддя апеляційного суду діяв відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК.
Доводи касаційної скарги щодо необхідності врахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 23 травня 2018 року (справа № 243/6674/17-к), яка погодилась з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 12 жовтня 2017 року (справа № 757/49263/15-к), не є обґрунтованими, оскільки в цих висновках йдеться про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчих суддів, які не передбачені КПК, тоді як в цій справі слідчий суддя розглянув скаргу й ухвалив рішення відповідно до ст. 303 КПК.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 не навів переконливих доводів із посиланням на конкретну норму кримінального процесуального закону, які би свідчили про те, що ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було прийнято без додержання вимог цього закону.
За таких обставин, підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 колегія суддів не вбачає.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись пунктами 1, 2 частини 2 ст. 428, 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду від 12 грудня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3