Справа № 539/1732/20
Провадження № 1-кп/539/192/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретері ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Засулля, Лубенського району, Полтавської області, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої Октябрським районним судом м. Полтава за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.125 КК України, -
03 травня 2020 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 знаходилися неподалік житлового будинку, що по АДРЕСА_3 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 виник умисел на незаконне проникнення до житлового будинку за вищевказаною адресою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , діючи групою осіб за попередньою змовою, використовуючи фізичну силу, відкрили вхідні двері будинку за вищевказаною адресою, які були зачинені на замок.
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діючи групою осіб за попередньою змовою разом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла, всупереч волі власниці житла, з метою незаконного перебування у житлі особи, незаконно проникли у середину приміщення вищенаведеного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Крім того, 03 травня 2020 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , діючи групою осіб за попередньою змовою, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , незаконно проникли у середину житлового будинку, що по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_4 , перебуваючи разом із ОСОБА_5 у вказаному будинку, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , який знаходився у спальній кімнаті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, після того, як ОСОБА_5 стягнув ОСОБА_6 із ліжка, ОСОБА_4 кулаком лівої та правої руки зжатої в кулак умисно нанесла ОСОБА_6 близько двадцяти п`яти ударів в ділянку голови та обличчя, а також знявши своє взуття та тримаючи його в руці, нанесла взуттям близько трьох ударів у ділянку голови та обличчя ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 в цей час кулаком правої руки зжатої в кулак умисно наніс ОСОБА_6 близько дванадцяти ударів в ділянку голови та обличчя, а також кулаком правої руки зжатої в кулак умисно наніс ОСОБА_6 три удари в ділянку лівої ключиці.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, струсу головного мозку, обширеного синця навколо лівого ока, забитої рани лівої брови, обширного синця в ділянці лівої щоки, синця з садном підборіддя, синця лівої вушної раковини, синця верхньої губи, синця спинки носу, синця лівої завушної ділянки, забитої рани верхньої губи, саден лобу зліва, крила носу, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 117 від 21.05.2020 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_4 щодо незаконного проникнення у середину житлового будинку, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
Дії ОСОБА_4 щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_5 щодо незаконного проникнення у середину житлового будинку, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
Дії ОСОБА_5 щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин визнала повністю, в скоєному кається.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається.
Покази ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннь за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілі також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали повністю, сприяли розкриттю злочину, щиро каються у їх вчиненні, і визнає це обставинами, які пом`якшують їх покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи винних, які по місцю проживання характеризуються позитивно, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу, а ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт.
Остаточне покарання слід призначити відповідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, ст.ст. 50, 65-67 КК України , суд, -
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст.125 КК України і призначити їй покарання:
за ч.1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;
за ч.2 ст. 125 КК України у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;
за ч.2 ст. 125 КК України у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1