465/5481/15-к
1-кс/465/981/20
У Х В А Л А
Іменем України

06.07.2020 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 - ОСОБА_4 щодо невчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000070 від 11 серпня 2015 року, внесенного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з скаргою про визнання протиправною бездіяльності заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 - ОСОБА_4 щодо невчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000070 від 11 серпня 2015 року, внесенного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали вказаної скарги ОСОБА_3 було передано слідчому судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 .
Разом з тим, ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчого судді від розгляду скарги у справі № 465/5481/15-к, провадженні № 1-кс/465/981/20.
Ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 від 03.07.2020 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід слідчого судді Франківського районного суду ОСОБА_1 від розгляду скарги у справі № 465/5481/15-к, провадженні № 1-кс/465/981/20.
Окрім цього, в провадженні слідчого судді ОСОБА_1 перебувають на розгляді скарги ОСОБА_3 у справі № 465/5481/15-к, провадженнях № 1-кс/465/913/20 від 21.05.2020 р., № 1-кс/465/1155/20 від 24.06.2020 р. Разом з тим, як встановлено судом, на розгляді у Франківському районному судді м. Львова перебувають заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду вказаних вище скарг.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді в кримінального провадженні, передбачені ст.75 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя не може брати участь в кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Аналогічні висновки містяться в Рішенні Європейського Суду з прав людини від 11 листопада 2006 року у праві «Білуха проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, слід прийти до висновку, що з метою забезпечення особі, яка подала скаргу, довіри до слідчого судді, який розглядає скаргу, для створення умов, при яких відпадуть сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, у зв`язку з чим, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст. 35, 75,80-82 КПК України -

У Х В А Л И В:

Заявити самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 - ОСОБА_4 щодо невчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000070 від 11 серпня 2015 року, внесенного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України.

Скаргу ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 - ОСОБА_4 щодо невчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000070 від 11 серпня 2015 року, внесенного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України (справа №465/5481/15-к, провадження №1-кс/465/981/20) передати до канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення слідчого судді в порядку, передбаченому ч.3 ст.35, ст.82 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1