ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/8/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А
іменем України

14 січня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ТОВ «Олентранс» ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали кримінального провадження №0001664 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 жовтня 2019 року, якою:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

на підставі ст.45 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрито кримінальне провадження,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 сьт.286 КК України, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що мало місце 10.05.2018 року близько 12 год. в м. Херсоні на Миколаївському шосе, 23.

Задовольняючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, та, закриваючи кримінальне провадження, суд першої інстанції послався на те, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_9 дійсно мало місце, діяння містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та відповідно до ст.12 КК України цей злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, вчинив злочин вперше, повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вибачився перед потерпілою, добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_7 витрати на лікування в сумі 15 000 грн.. Крім того, під час судового розгляду позовних вимог матеріального та морального характеру потерпілою до обвинуваченого не заявлено, потерпілою подано позов до ТОВ «Олентранс» та ПрАТ «Київський страховий дім».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор в апеляційній скарзі посилається на його незаконність у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів указує, що суд першої інстанції всупереч вимогам кримінального процесуального закону та положень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійшов неправильного висновку про відшкодування потерпілій завданих злочином збитків, оскільки нею було заявлено цивільний позов, який зі спливом одного року після вчинення злочину безпідставно залишено без розгляду. За викладеного вважає недоведеним факт щирого каяття обвинуваченого у вчиненні злочину. Крім того, всупереч вимогам ст.ст. 124, 372 КПК України в ухвалі судом вирішено питання про процесуальні витрати, що може бути вирішено лише під час ухвалення обвинувального вироку.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи потерпілої ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та представника цивільного відповідача ТОВ «Олентранс» ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Згідно із ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до сформованої судової практики застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час підготовчого судового засідання, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним актом, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження дотримано не було.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст.45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості .

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення.

Отже, для звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковими наявність всіх умов дійового каяття, передбачених ст.45 КК України, і за відсутності однієї з них, звільнення особи неможливе.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, запису судового засідання від 22.10.2019 року, потерпіла ОСОБА_7 показала, що в діях обвинуваченого ОСОБА_9 не було жодного вираження щирого каяття та повного відшкодування завданої злочином шкоди.

Також потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що жодних вибачень від ОСОБА_9 не було, відшкодування ним 15 000 гривень витрат на її лікування здійснено за сприянням директора підприємства, на якому працював обвинувачений, і ця сума є неповним відшкодуванням збитків, що підтверджено документально.

Особисто ОСОБА_9 жодним чином не сприяв повному відшкодуванню збитків, а тому до нього не заявлявся цивільний позов, його дії були спрямовані лише на відмову потерпілої від претензій до нього, що жодним чином, як вона вказувала в судовому засіданні, не свідчить про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Усупереч зазначеним обставинам, судом першої інстанції в ухвалі не було відображено суть пояснень потерпілої ОСОБА_7 , ухвалу вмотивовано лише поясненнями обвинуваченого ОСОБА_9 та аналізом матеріалів, що характеризують його особу, що свідчить про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки пояснення потерпілої ОСОБА_7 не були повністю відображені в тексті судового рішення та всупереч вимогам ст.94 КПК України не отримали належної оцінки при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.

А тому висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_9 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодувала завдані ним збитки потерпілій, вибачився перед нею, не підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, є передчасним та не відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Крім того, як правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі, всупереч вимог ст.124 КПК України судом першої інстанції постановлено стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати на користь держави за проведення експертиз, тоді як такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого лише в разі ухвалення обвинувального вироку.

Зазначені порушення закону є істотними, які тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення, і відповідно до вимог ч.1 ст.412, п.1 ч.1 ст.415 КПК України є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з наведено, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, тому її слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія судді,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_9 на підставі ст.45 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрито кримінальне провадження - скасувати та призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3