15.06.2020
Справа № 642/2929/20
Провадження № 1-кс/642/1183/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні №0001245 від 07.06.2020 клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новосвітлівка Краснодонського району Луганської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючому, без визначеного місця проживання, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В слідчому відділі Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001245 від 07.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 1 ст.353 КК України, за фактом того, що 07.06.2020 близько 00.30 ОСОБА_5 , знаходячись на 5-ій платформі вокзалу Харків-Пасажирський, розташованому за адресою: м.Харків, площа Привокзальна, 1, представився працівником поліції, яким насправді таким не являючись, в результаті чого ввів в оману потерпілу щодо свого дійсного статусу, а потерпіла сприйняла його, як працівника правоохоронного органу, і, надаючи таким чином психологічний вплив на потерпілу, самовільно привласнив собі владні повноваження і звання посадової особи працівника поліції. Після чого, ОСОБА_5 став з`ясовувати у ОСОБА_6 наявність при неї заборонених предметів, розуміючи протиправність своєї поведінки, та бажаючи діяти саме таким чином, розуміючи, що ОСОБА_6 сприймає його як працівника поліції, став вимагати пред`явити вміст її сумки.

Будучи введеним в оману та вважаючи дії ОСОБА_5 правомірними, ОСОБА_6 пред`явила йому наявне у неї в сумки майно, а також грошові кошти та телефон. Після чого ОСОБА_5 повторно, шляхом обману незаконно заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 в сумі 350 гривень та мобільним телефоном Nokia C1-02, вартістю 60 грн. та з місця вчинення правопорушення зник.

09.06.2020 за вчинення зазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 1 ст.353 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Обгрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 1 ст.353 КК України, слідчий підтверджує наступними доказами: протоколом огляду місця події від 07.06.2020, в ході якого у ОСОБА_5 виявлені та вилучені мобільний телефон Нокиа С1-02 ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 80 грн., купюрами номіналом 50 грн. ТВ7709435, 20 грн. ЧВ6758351, 10 грн. ЦЄ7359129, які належать потерпілій ОСОБА_6 ; протоколом огляду місця події від 07.06.2020, в ході якого у ОСОБА_5 виявлена та вилучена сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , яка належать потерпілій ОСОБА_6 ; протоколом огляду місця події від 07.06.2020, в ході якого виявлено та вилучено планшет з аркушами та рукописним текстом з переліком майна потерпілої ОСОБА_6 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 .

В обгрунтування копотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, офіційних джерел існування не має, ніде не зареєстрований та не має постійного місця проживання, раніше судимий та на час вчинення зазначеного правопорушення знаходився на випробувальному терміні згідно ст.75 КК України, у зв`язку з чим орган досудового розслідування має достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 при застосуванні більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою в подальшому може продовжити скоювати аналогічні кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема, покинути межі України, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання.

ОСОБА_5 заперечував щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав що зобовязується з`являтися до слідчого, суду за першою вимогою.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 1 ст.353 КК України.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

ОСОБА_5 неодружений, дітей не має, офіційно не працює, раніше судимий 29.11.2019 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.4 ст.407, 69 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці, 01.06.2020 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік (вирок на час розгляду клопотання не набрав законної сили), інкримінований злочин вчинено через декілька днів після ухвалення відносно нього вироку, не зареєстрований, та не має постійного місця проживання.

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність зазначених вище обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення інкримінованих кримінальних правопорушеннях, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 не має офіційних джерел отримання прибутку, характер та обставини вчинення інкримінованого злочину, відсутні міцні соціальні зв`язки, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07.08.2020 року.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя визначає заставу, в розмірі, визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 21020 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 07 серпня 2020 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 13-00 год. 10 червня 2020 р.
Строк дії ухвали до 07 серпня 2020 року .

Визначити суму застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1