В И Р О К
Іменем України

20 лютого 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду № 11 кримінальне провадження № 0002508 від 10 грудня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Поті Грузія, громадянина України, українця, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом тривалого проміжку часу проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Останні між собою були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто ОСОБА_4 перебуває з ОСОБА_6 у сімейних відносинах.
Під час сумісного проживання ОСОБА_4 вчиняє стосовно ОСОБА_7 домашнє насильство, що виражається у систематичному висловлюванні на адресу ОСОБА_6 образ грубою нецензурною лайкою, залякувань, та таким чином ОСОБА_4 застосовує психологічне насильство своєю поведінкою по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , чим завдає їй психологічні страждання, у зв`язку із чим ОСОБА_4 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 19 листопада 2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та 09 грудня 2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Однак, ОСОБА_4 незважаючи на те, що за вчинення вказаних дій, його притягнуто до адміністративної відповідальності, продовжував свої умисні систематичні дії. Спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_6 .
Так, 10 грудня 2019 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 спільно з матір`ю ОСОБА_6 знаходились за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в зазначений день, в зазначений час, ОСОБА_4 умисно, грубо виражався на адресу своєї матері ОСОБА_6 нецензурною лайкою, ображав її, залякував, чим принижував її гідність, спричинив психічних дискомфорт, зумовивши інтенсивні психічні страждання своєю поведінкою, тим самим завдав їй психологічну травму.
В результаті вчинення ОСОБА_4 вказаних умисних систематичних дій, спрямованих на вчинення психологічного насильства, відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № 6970-6971 від 23 грудня 2019 року у ОСОБА_6 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_4 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам під експертної в особистому благополуччі, упевненості в собі та у майбутньому, у благополуччі її сім`ї. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_8 ситуація, що досліджується за справою, є для неї суттєво психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психічний дискомфорт, зумовивши інтенсивні психічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_4 у ОСОБА_6 мають місце негативні за своїми проявами психічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та зобов`язався у подальшому не допускати подібних кримінальних правопорушень.
Претензій матеріального та морального характеру потерпіла ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин. Між ним та потерпілою була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.
Суд розглянув справу відповідно положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.
ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила суворо не карати.
Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом обвинуваченому роз`яснено ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому цілком зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.
Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.
На підставі ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої (вартості викраденого майна та обставинам злочину).
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме домашньому насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
Витрати за проведення судово-психологічної експертизи склали 6280 грн. 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 468, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Угоду про примирення по кримінальному провадженню № 0002508 між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави витрати на проведення судово-психологічної експертизи у сумі 6280 (шість тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 176 КПК України не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником, законним представником, виключно на підставах: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення судом наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1