Справа № 950/701/20
Номер провадження 1-кс/950/130/20
У Х В А Л А

27 квітня 2020 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000020 від 03.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2020 року слідчий Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 звернулась з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 від 03.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, мотивуючи свої вимоги тим, що під час досудового розслідування встановлено, що у Маловисторопському коледжі ім. П.С. Рибалка Сумського НАУ діяв дозвіл на спеціальне водокористування УКР 3319 СУМ від 19.05.2009 р., термін дії якого закінчився 10.04.2015 р. В подальшому, використання води Маловисторопським коледжем ім. П.С. Рибалка Сумського НАУ відбувалося на підставі дозволу на спеціальне водокористування УКР 0837 СУМ від 10.03.2017 року з терміном дії до 10.03.2020 року. Плановою перевіркою Державної екологічної інспекції у Сумській області (згідно акту перевірки від 12,12. - 27.12.2017 року) встановлено факт самовільного здійснення Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка Сумського НАУ забору та використання підземних вод у період з 11.04.2015 по 09.03.2017 рр., у порушення ст.ст. 44, 48, 49 Водного Кодексу України, без дозволу на спеціальне водокористування та з перевищенням ліміту щодобового видобування води із свердловини. За результатами вказаної перевірки Державна екологічна інспекція у Сумській області звернулась із позовною заявою до господарського суду Сумської області про стягнення із Сумського НАУ, як юридичної особи, завданих вказаними порушеннями екологічного законодавства збитків у сумі 171900 грн. 25 коп. Рішенням господарського суду Сумської області від 14.11.2019 року з університету стягнуто збитки у вказаному розмірі. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2020 року рішення господарського суду залишено без змін і набрало законної сили, тому було негайно виконане. Зокрема, згідно платіжного доручення №258 від 28.02.20 Сумський НАУ сплатив грошові кошти у сумі 171 900 грн. 25 коп. - збитки за вищевказане порушення екологічного законодавства. Встановлено, що ОСОБА_4 в період з червня 2015 року до березня 2017 року неодноразово був повідомлений про закінчення терміну дії дозволу на спеціальне водокористування від працівників коледжу та знайомився з відповідними документами, тобто мав можливість здійснити належний контроль за своєчасним усуненням помилок, вказаних у відмовах та проконтролювати фактичне виконання своїх усних вказівок для отримання дозволу. Вказана сума - 140 801 грн. більше ніж у 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тому є істотною шкодою в розумінні примітки до ст. 364 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України - «Службова недбалість». Під час досудового розслідування встановлено нанесення збитків, заподіяних Сумському національному аграрному університету на загальну суму 140 801 грн. 23.04.2020 Сумським національним аграрним університетом слідчому направлено цивільний позов до ОСОБА_4 з метою відшкодування збитків завданих Сумському НАУ. Ціна позову - 178 346 грн. 50 коп., яка є обґрунтованою матеріалами кримінального провадження. Вказаний позов було долучено до матеріалів провадження, а представника потерпілого ОСОБА_7 визнано представником цивільного позивача, ОСОБА_4 було визнано цивільним відповідачем, згідно з положеннями КПК України.

Тому слідчій просить з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , площею 93,7 кв. м.; земельну ділянку площею 1.0000 га для ведення особистого селянського господарства., кадастровий номер -:04:002:0320; транспортні засоби: АЗЛК 2140, 1985 р.в. червоного кольору, ДНЗ НОМЕР_1 ; ГАЗ 3110, 2001 р.в. білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 ; ГАЗ 3110, 2003 р.в. білого кольору, ДНЗ НОМЕР_3 ; УАЗ 3303-01, 1993 р.в. зеленого кольору, ДНЗ НОМЕР_4 ; Мотоцикл ИЖ ЮПИТЕР 5К, 1986 р.в. жовтого кольору, ДНЗ 0682СІА.

У судовому засіданні слідча підтримала клопотання про арешт майна та пояснила, що необхідно накласти арешт з метою забезпечення позову та відшкодування шкоди. Оригінал позовної заяви не надала, повідомивши, що у неї є лише скановані копії позову.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання заперечили з мотивів необґрунтованої підозри та відсутності оригіналу цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час розгляду клопотання було встановлено, що 3 березня 2020 року до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості по кримінальному провадженню №0000020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України про те, що службові особи Маловисторопського коледжу ім. П.С. Рибалка СНАУ внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків несвоєчасно отримали спеціальний дозвіл на водокористування, що спричинило матеріальних збитків СНАУ в сумі 140801 грн. (а.с. 4).

У обґрунтування розміру завданої шкоди слідчий надала копію акту №462 складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державної екологічної інспекції у Сумській області від 27 грудня 2017 року. (а.с.43-48) та розрахунок розміру відшкодування збитків (а.а.49) складеного старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області ОСОБА_8 без дати складення. Зазначені документи були отримані слідчою по її запиту і без процесуального оформлення долучені до матеріалів кримінального провадження. Таким же чином до матеріалів кримінального провадження долучені копії Акту за результатами проведення службової перевірки №1 від 12 лютого 2020 року (а.с.26-32), платіжне доручення №258 (а.с.33), Рішення Господарського суду Сумської області від 14 листопада 2019 року, справа №920/900/19 (а.с.34-36), Постанови Північного апеляційного господарського суду від 29 січня 2020 року (а.с.37-42), висновок щодо можливості видачі дозволу на спеціальне водокористування від 21 липня 2015 року (а.с.21-22) та дозвіл на спеціальне водокористування від 19 травня 2009 року (а.с.23). За таких обставин, копії вказаних документів не можуть бути прийняті як докази у розумінні ст. 99 КПК України.

Крім того, слідчим до матеріалів клопотання не було надано повідомлення про підозру ОСОБА_4 по ч. 1 ст. 367 КК України у кримінальному провадженні №0000020 у зв`язку з чим не можливо встановити самого факту повідомлення про підозру останньому.
Згідно положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
П. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч. 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
В ч. 2 ст. 173 КПК України визначені обставини, які слідчий суддя повинен врахувати при вирішенні питання про арешт майна, серед яких в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, слідчим під час розгляду клопотання не було доведено наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 .
Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Отже, окрім зазначеного, накладенням арешту на майно, яке належать вказаній особі, не буде дотримано вимог щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності, що може мати наслідком заподіяння майнових збитків.
За таких обставин суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000020 від 03.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Слідчий суддя: ОСОБА_1