Справа № 369/5611/20
Провадження №1-кс/369/1219/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 11.05.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідноснопідозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 подав до суду дане клопотання, яке мотивував тим, що 11 травня 2020 року, близько 15 години 45 хвилин ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи на автомобілі марки «OPEL Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , сріблястого кольору, за адресою: Київська область Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. В. Кільцева, 4, на території гаражного кооперативу «Берізка 2», маючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , сріблястого кольору, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи узгоджено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшли до потерпілого, який на момент вчинення злочину знаходився в гаражному приміщенні, та в ході конфлікту, що виник між ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область голови останнього, внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження, згідно довідки №4759 від 11.05.2020, у вигляді струсу головного мозку та забійного садна верхньої губи.
В подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , сріблястого кольору, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_10 , відібрав у потерпілого ОСОБА_9 , який являється користувачем вищевказаного автомобіля, ключі від авто, що був припаркований біля приміщення № НОМЕР_4 гаражного кооперативу «Берізка 2», що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4, після чого проник до вказаного транспортного засобу, та за допомогою ключа запалювання привів двигун до роботи.
Після цього, ОСОБА_5 , сівши за кермо автомобіля марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , сріблястого кольору, увімкнувши першу передачу перемикання швидкостей, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , рушив з місця, тим самим останні незаконно заволоділи автомобілем марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , сріблястого кольору.
В подальшому, ОСОБА_5 керуючи викраденим автомобілем марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , сріблястого кольору, при цьому діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які перебували в супроводженні на автомобілі марки «OPEL Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , сріблястого кольору, з місця вчинення злочину зникли.
11.05.2020 вказаний факт слідчим Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
11.05.2020 о 22 год. 50 хв. ОСОБА_5 затриманий відповідно до вимог ст. 208 КПК України (час фактичного затримання о 20 год. 50 хв.).
11.05.2020 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме в незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Монастирище Черкаської області, українець, громадянин України, одружений, освіта середня, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про реєстрацію в ЖЕО Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП за № 1275 від 11.05.2020, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.05.2020, протоколом огляду місця події від 11.05.2020, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків та іншими матеріалами в сукупності.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років конфіскацією майна або без такої
В ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного та швидкого його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може:
?переховатись від органу досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;
- перешкоджати здійсненню досудового розслідування.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості, згідно ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, та покарання за який становить від 7 до 12 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний:
- за місцем реєстрації не проживає, не працює та не навчається, відповідно не має постійного та законного джерела для існування, а також міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілу та свідків, необхідно зазначити наступне.
Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, маючи реальну можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, або використовуючи свої дружні відносини, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. При цьому злочин, в якому він підозрюється є насильницьким, що ще раз підтверджує реальність цього ризику.
Такими своїми діями підозрюваний буде перешкоджати здісненню досудового розслідування в розумні строки.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, який дає реальну можливість вільного пересування, може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати здійсненню досудового розслідуванню.
Враховуючи все вищезазначене, ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків, а саме тримання під вартою.
І лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вище вказаним ризикам, в тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, слідчий просив суддане клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.
Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та його захисник просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме вагомість наявних доказів, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.
Таким чином, вважаю, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184,193,194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 11.05.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідноснопідозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - строком на два місяці, а саме до 09.07.2020 року включно.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22.00 годин вечора до 06.00 годин ранку наступного дня.
- не відлучатися з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді до суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному провадженні.
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 15 травня 2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1