Провадження № 1-кп/127/1064/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 у м. Вінниці кримінальне провадження №0000484 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, працюючого неофіційно будівельником, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 статті 289 КК України,
та по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Карпівки Могилів - Подільського району Вінницької області, громадянина України, працюючого неофіційно будівельником, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_5 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження у зв`язку із розшуком останньої, 28.02.2019 близько 03.00 год., перебуваючи за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська 34А, неподалік від торгового центру «Світанок», побачили автомобіль марки «ВАЗ» моделі 2105, номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_8 .
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження у зв`язку із розшуком останньої, усно домовившись між собою, вступили у попередню змову та розподілили ролі між собою. Впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, всупереч волі власника автомобіля, діючи з прямим умислом, підійшли до вищевказаного автомобіля марки «ВАЗ», після чого особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження у зв`язку із розшуком останньої, в невстановлений спосіб відчинив водійські дверцята та сів в салон автомобіля за кермо, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали штовхати даний автомобіль, спираючись руками в його задню частину. Таким чином особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження у зв`язку із розшуком останньої, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 привели вказаний автомобіль в рух та переміщаючи його вищезазначеним способом, зникли з місця вчинення кримінального правопорушення.
Згідно висновку експерта № 66 від 22.05.2019 сума матеріального збитку, завдана власнику автомобіля марки «ВАЗ» моделі 2105, номерний знак « НОМЕР_1 », відповідно до його технічного стану та строку експлуатації, станом на 22.05.2019 становить 2927,38 грн.
Таким чином, внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження у зв`язку із розшуком останньої, потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на суму 2927,38 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Пояснив суду, що дійсно 28.02.2019 він разом ОСОБА_5 та особою, яка перебуває у розшуку, прогулювались та побачили автомобіль «ВАЗ» 2105, який привернув їх увагу наклейками. Автомобіль був не зачинений, тому вони вирішили покататись на ньому. Особа, яка перебуває у розшуку сіла за кермо, однак автомобіль не завівся, після чого він разом із ОСОБА_5 почали штовхати його. Проштовхавши автомобіль до фабрики «Рошен» по вул. Г. Успенського, залишили його там. Зазначив, що за кермо та до салону він не сідав. Просив суд суворо не карати його, оскільки висновки для себе зробив.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та повністю збігаються з тими показами, які надав ОСОБА_4 . Пояснив суду, що дійсно 28.02.2019 року він разом ОСОБА_4 та особою, яка перебуває у розшуку, прогулювались по м. Вінниці та побачили автомобіль ВАЗ. Дверцята автомобіля були не зачинені, тому вони вирішили покататись на ньому. Особа, яка перебуває у розшуку сіла за кермо, однак він не зміг завести автомобіль, після чого він разом із ОСОБА_4 почали штовхати його. Поштовхавши автомобіль до фабрики «Рошен» по вул. Г. Успенського, залишили його там. Зазначив, що за кермо та до салону він також не сідав. Просив суд суворо не карати його, оскільки висновки для себе зробив. Зазначив, що вони домовились відшкодувати потерпілому шкоду у розмірі 400 дол. США.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що 28.02.2019 близько 23 год. перепаркував своє авто марки «ВАЗ» на парковку та пішов у магазин. Вийшовши з магазину повернувся додому та ліг спати. Вранці знайомі повідомили, що бачили його автомобіль на евакуаторі. Салон автомобіля та кузов автомобіля були пошкоджені. На даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має, оскільки вони узгодили порядок та суму відшкодування завданих йому збитків. Щодо міри покарання просив обвинувачених суворо не карати та не позбавляти волі.
Вислухавши думку прокурора, обвинувачених, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміють обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зміст всіх обставин справи, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Одночасно обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм злочину доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в судовому засіданні.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 статті 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 статті 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий.
Крім того, судом враховано ту обставину, що згідно довідки КП «ВОНД» «Соціотерапія» №1661 від 11.06.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному наркологічному обліку у даній установі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/2921 від 19.06.2019 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними архіву лікарні, картотеки диспансерного відділення та стат. відділу станом на 10.06.2019 не значиться. На обліку не перебуває.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк у межах санкції відповідної статті КК України.
Частиною 1 статті 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
В той же час на переконання суду, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, визнав свою вину, щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно вирішив питання щодо відшкодування шкоди потерпілому, враховуючи його молодий вік, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а відтак до останнього слід застосувати положення статті 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та відповідним іспитовим строком та з покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий.
Крім того, судом враховано ту обставину, що згідно довідки КП «ВОНД» «Соціотерапія» №1660 від 11.06.2019 року ОСОБА_5 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №20/2974 від 20.06.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 10.06.2019 року не значиться. На обліку не перебуває.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк у межах санкції відповідної статті КК України.
В той же час, судом враховано наявність у обвинуваченого обставин, пом`якшуючих покарання, а саме щире каяття та добровільне вирішення питання щодо відшкодування шкоди потерпілому. Також судом враховано, що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, враховуючи його молодий вік, відтак на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а відтак до останнього слід застосувати положення статті 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та відповідним іспитовим строком та з покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 7579 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 95 копійок, оскільки їх проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ними злочину.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65-67, 70, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 128, 129, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в рівних частках в сумі по 3789 (три тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 98 копійок.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2019 на автомобіль марки «ВАЗ» 2105, д.н.з. « НОМЕР_1 » скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню №0000484, а саме: транспортний засіб марки «ВАЗ 2105», р/н « НОМЕР_1 », переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити власнику.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: