Справа №: 343/2638/19
Провадження №: 1-кп/0343/2/20
У Х В А Л А
про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

27 лютого 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/2/20, внесеного до ЄРДР за № 0000530 від 09.10.2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який здобув середню освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,
вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
з участю : прокурора ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою про призначення судового розгляду Долинського районного суду від 03.01.2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконанням ОСОБА_3 , обов"язків, визначених КПК України , у розмірі 126120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) гривень 00 коп., що становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої станом на 01 січня поточного року 2102,00 гривень.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 встановлено до 14.50 год. 03.03.2020 року.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. При цьому зазначила, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, які мають місце і на даний час, передбачених п.1, п.3, п.4, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У зв`язку з наведеним, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом.Подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , заперечили проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати інший запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту,а в разі задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу, обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , слід продовжити термін тримання під вартою з наступних підстав:

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

До спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Суд встановив, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , закінчується 03 березня 2020 року, однак судове провадження по кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальностічастково не зменшились.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим

станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Обставини обвинувачення ОСОБА_3 , його вік та стан здоров`я, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, його сімейний стан , те що він не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за нього, що не виключатиме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду ,свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_3 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, перешкоджати встановленню істини у справі.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою не відпали, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого та захисників , що відсутні підстави для тримання під вартою обвинуваченого так як прокурором не обґрунтовано неможливість запобігання ризикам зазначеним в клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим необхідно змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки при продовженні строку тримання під вартою суду не надано жодного доказу, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися, а також в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які дають підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою до 27 квітня 2020 року включно.

Між тим, при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК).

Ухвалою про призначення судового розгляду Долинського районного суду від 03.01.2020 року ОСОБА_3 визначено розмір застави в межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини кримінального провадження а також те, що в судовому засіданні допитані більшість свідків (крім одного свідка обвинуваченого) , потерпіла звернулася до суду із заявою в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності , та те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає за необхідне зменшити обвинуваченому ОСОБА_3 , розмір застави та визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:
1) прибувати до СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області за першою вимогою, що обґрунтовується необхідністю профілактично впливати на ОСОБА_3 з метою сприяння не ухиленню останнього від слідства та суду, не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень;
2) не відлучатися за межі Долинського району без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи .
Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 29, 176-178, 197, 194, 199, 202, 331, 372, 532, 534 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів - до 16.10 год. 27 квітня 202019 року включно.

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали доручити начальнику Державної установи Івано-Франківської установи виконання покарань (№ 12), якому направити копію даної ухвали.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_3 , обов`язків, визначених КПК України.
Визначити заставу у розмірі 63060(шістдесят три тисячі шістдесят ) гривень 00 коп., що становить 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої станом на 01 січня поточного року 2102,00 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок р/р UA0002265 ТУ ДСА України в Івано-

Франківській області, код 26289647, банк одержувача ДКСУ м.Київ, МФО 820172.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали до 27 квітня 2020 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
1) прибувати до СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області за першою вимогою, що обґрунтовується необхідністю профілактично впливати на ОСОБА_3 з метою сприяння не ухиленню останнього від слідства та суду, не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень;
2) не відлучатися за межі Долинського району без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи .
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок р/р UA0002265 ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код 26289647, банк одержувача ДКСУ м.Київ, МФО 820172 коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Івано-Франківського слідчого ізолятора .
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДП "Івано-Франківської установи виконання покарань" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити суддю Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 .
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя: