Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
03 червня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0000250, та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, неодруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ст. 347 КК України, і обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,8 ч.5 ст.194 КПК України, до 22.06.2020 року.

Як вбачається з клопотання, СВ Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ст. 347 КК України щодо ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 21 квітня 2020 року близько 12.00 год, перебуваючи в приміщенні поліцейської станції Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненьскій області, що на вул. Б.Хмельницького 42 в с. Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, з метою умисного пошкодження майна, що належить працівникові правоохоронного органу - Національної поліції України, на грунті особистих неприязних відносин, облив особисті речі працівників поліції та підлогу в кімнаті відпочинку приміщення поліцейської станції легкозаймистою речовиною і намагався підпалити запальничкою, однак не довів свої злочинні дії до кінця по незалежних причинах, про що 22 квітня 2020 року йому оголошено ( а. с. 30-31).

У поданих апеляційних скаргах:

Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 не має джерел постійного доходу, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину стосовно працівників правоохоронних органів, як представників державної влади, а тому обраний судом запобіжний захід, на його думку, не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Доводить, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки безпосередньо після вчинення злочину зник з місця події, впливати на потерпілого та свідків прямих очевидців скоєного злочину.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, а також поновити строк на апеляційне оскарження, пропущений з поважної причини, оскільки повний текст ухвали отримано лише 27 квітня 2020 року.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, доводить, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, які б підтверджували існування ризиків, на які вказує слідчий у клопотанні. Доводить, що свої процесуальні обов`язки ОСОБА_6 виконує належним чином: від органів досудового розслідування та суду не переховується, вчасно прибуває на виклики, постійно мешкає за однією адресою, із свідками у справі не спілкується і впливу на них не має. Зазначає, що пред`явлена підозра містить суперечності щодо визначення складу злочину та є необґрунтованою, у зв`язку з чим просить ухвалу слідчого судді скасувати і відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання поданої ним апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 на скасування оскаржуваної ухвали та відмову в задоволенні скарги прокурора, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження прокурору підлягає поновленню, апеляційна скарга прокурора задоволенню, а скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 відхиленню.

Як слідує з матеріалів провадження, апеляційна скарга прокурора на ухвалу слідчого судді від 23 квітня 2020 року подана 30 квітня 2020 року, оскільки при проголошенні повного тексту ухвали прокурор був відсутній і копію ухвали отримав лише 27 квітня 2020 року, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 5 Європейської Конвенції з прав людини ( 1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 194 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, відмовляючи в клопотанні слідчого щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя покликався на недоведеність прокурором підстав, достатніх для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, при апеляційному розгляді встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий за незаконне переміщення через кордон Республіки Білорусь вогнепальної зброї, за що відбував покарання у вигляді трьох років позбавлення волі на території держави Білорусь, звільнившись з місць позбавлення волі на початку 2020 року, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходів, обґрунтовано підозрюється у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння особливо тяжкого кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, передбаченого ч. 2 ст. 15 ст. 347 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Прокурор наголосив, що існує ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на потерпілого та свідків, які являються безпосередніми очевидцями події злочину, шляхом вмовляння, погроз чи переконання з метою зміни показань або уникнення кримінальної відповідальності, а також переховування від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та суд, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 червня 2020 року строку досудового розслідування, який забезпечить повне і всебічне проведення досудового розслідування, а також виконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Поновити прокурору пропущений строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0000250 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 скасувати.

Клопотання заступника начальника СВ Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 червня 2020 року без визначення розміру застави, взявши ОСОБА_6 під варту із залу суду.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1 . 04.06.2020 року