Справа № 336/4420/18
Провадження № 1-кп/333/169/20
УХВАЛА

06 травня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_9
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_7 ОСОБА_15 ,
ОСОБА_8 ОСОБА_16 ,
ОСОБА_10 ОСОБА_17 ,
ОСОБА_12 ОСОБА_18 ,
ОСОБА_11 ОСОБА_19
ОСОБА_13 ОСОБА_20 ,

перекладача ОСОБА_21 ,
розглянувши заяви обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 про відвід прокурора у відкритому судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції по кримінальному провадженню за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

05.05.2020 року до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід прокурора.

06.05.2020 року у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_7 також подали письмові заяви по відвід прокурора. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду з аналогічною заявою.

Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_8 вказав, що прокурор ОСОБА_5 протягом усього судового розгляду діє упереджено, принижує його честь та гідність, мотивуючи свої клопотання про продовження строку запобіжного заходу, що він народився та проживав у м. Донецьку. Крім того, ОСОБА_5 постійно у вказаних клопотаннях вказує, що він не має соціальних зв`язків, хоча це не відповідає дійсності. Він одружений, має сім`ю і на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає у м. Одесі та до його затримання постійно працював, про що свідчать записи у його трудовій книжці, яка була вилучена під час досудового розслідування. Проте, прокурор не надає зазначену книжку для того, щоб суд впевнився у його показаннях з цього приводу. Також, прокурор спочатку писав у своїх клопотаннях, що він судимий, на цей час вказує, що він притягувався до кримінальної відповідальності, хоча він не є судимою особою у розумінні вимог КПК України. Прокурор ОСОБА_5 не направляє копії своїх клопотань про продовження строку тримання під вартою його захиснику, чим порушує його право на захист. Усі ці факти, на думку обвинуваченого ОСОБА_8 , свідчать про упередженість прокурора і у прямій зацікавленості у результатах судового розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 , обґрунтовуючи свою заяву про відвід прокурора, вказав, що прокурор ОСОБА_5 впродовж усього судового процесу принижує його честь та гідність, мотивуючи свої клопотання про продовження строку запобіжних заходів, що він скоював тяжкі злочини, хоча у дійсності цього не було. Також, прокурор у своїх клопотаннях зазначає, що він народився у м. Донецьку і це останньому дає підстави стверджувати, що він буде переховуватися. ОСОБА_5 під час продовження строку тримання під вартою постійно забуває про його міцні соціальні зв`язки він одружений та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, до його затримання працював, його сім`я на цей час постійно мешкає у м. Одесі. У своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою прокурор вказує, що він має зв`язки у м. Донецьку. Цей факт він не приховує, але це не є підставою стверджувати, що він буде переховуватися на тимчасово непідконтрольній Україні території. Підставою для ствердження, що він скоїв злочини, прокурор вказує показання обвинуваченого ОСОБА_13 , хоча саме останній є злочинцем, так як повідомив про участь у скоєнні багатьох злочинів. Ризики, на яких наполягає прокурор у своїх клопотаннях про продовження тримання його під вартою, повторюються кожного разу, вони не обґрунтовуються жодними доказами і є лише припущеннями останнього. Крім того, прокурор вказує на його неналежну поведінку, хоча саме прокурор провокує на таку поведінку під час перерв у судових засідань. Усі ці факти свідчать про упередженість та зацікавленість прокурора лише у винесенні обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи свою заяву про відвід, ОСОБА_10 вказав, що відповідно до обвинувального акту він обвинувачується у скоєнні злочинів, які у дійсності не скоював. Так, йому інкримінується вчинення злочину на автодорозі Київ Могильов-Подільський , хоча в цей час він знаходився у лікарні і цьому факту є підтвердження, що містяться у матеріалах кримінального провадження. Процесуальне керівництво цього кримінального провадження здійснюється Генеральною прокуратурою України, але на цей час під час судового розгляду обвинувачення підтримує прокурор прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , який фактично не має права цього здійснювати. Прокурор безпідставно, як можливість ризику переховування від суду, кожного разу при продовженні строку тримання під вартою вказує, що він народився у м. Донецьку. ОСОБА_5 у своїх клопотаннях вказує, що він є злочинцем, не зазначає, що він має соціальні зв`язки дружину та на утриманні неповнолітню дитину. Вважає, що у прокурора мається приватний інтерес у сфері його діяльності відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції», що суттєво впливає на об`єктивність останнього під час підтримання обвинувачення у суді. На судових засіданнях прокурор ОСОБА_5 поводить себе некоректно, безпідставно називає його бандитом, тобто чинить на нього певний психологічний тиск. Клопотання останнього про продовження строку тримання під вартою є необґрунтованими, а вказані у них обставини нічим не підтверджуються.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти заяв клопотань обвинувачених, зазначивши, що він має право як учасник процесу звертатися до суду із певними клопотаннями. В даному випадку він звернувся із клопотаннями про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим. У ньому він висловив свої думки з приводу необхідності продовження застосованих до обвинувачених запобіжних заходів, тому вважає, що відсутні будь-які підстави для його відводу. Заяви обвинувачених про їх відвід це фактично незгода ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 із його клопотанням.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_14 підтримали клопотання обвинувачених про відвід прокурора. ОСОБА_6 вказав, що дійсно ОСОБА_5 є упередженим у даному кримінальному провадженні і це вбачається кожного разу при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою: коли ОСОБА_13 прокурор продовжує запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а іншим тільки тримання під вартою. Захисник ОСОБА_14 зазначив, що факти, про які вказують обвинувачені у своїх заявах, підтверджуються змістом клопотань ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою. Є певна упередженість прокурора, яка простежується кожне судове засідання.

Обвинувачений ОСОБА_7 повністю підтримав свою письмову заяву, просив суд її задовольнити. Його захисник ОСОБА_15 вказав, що підстави, викладені ОСОБА_7 у своїй заяві, є обґрунтованими, тому прокурора необхідно відвести від участі у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_8 також підтримав свої письмові заяви про відвід прокурора, зазначивши, що прокурор має свій якийсь особистий інтерес у цьому кримінальному провадженні, так як має на меті лише притягнути до кримінальної відповідальності обвинувачених.

Захисник ОСОБА_16 зазначив, що прокурор кожного разу під час продовження строку тримання під вартою вказує одні і ті самі необ`єктивні, та нічим не підтверджуючі факти. Прокурор ОСОБА_5 не виконує свої функціональні обов`язки щодо всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження, тому є усі підстави для його відводу.

Обвинувачений ОСОБА_9 просив суд задовольнити заяви про відвід прокурора, зазначивши, що прокурор кожного разу у своїх клопотаннях про продовження строку тримання під вартою повторює, що обвинувачені народилися у м. Донецьку, називає їх «злочинцями» та «бандитами». Захисник ОСОБА_14 повідомив про аналогічні підстави для задоволення заяв про відвід прокурора, що і під час висловлення своєї думки як захисника відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_10 повністю підтримав свою заяву щодо відводу прокурора та просив її задовольнити. Захисник ОСОБА_17 зазначила, що вона підтримує заяви обвинувачених. Про упередженість прокурора свідчить і той факт, що вона просила направити на її електрону адресу клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , але документ їй так і не надійшов, тому свої заперечення щодо вказаного клопотання вона готувала без тексту самого клопотання, враховуючи попередні аналогічні клопотання прокурора. Такою своєю поведінкою ОСОБА_5 проявляє неповагу до учасників провадження,

Обвинувачений ОСОБА_12 зазначив, що підтримує відвід прокурора, а його захисник ОСОБА_18 вирішення вказаного питання залишив на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_19 просили задовольнити заяви обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_13 вирішення питання щодо відводу прокурору залишив на розсуд суду, а захисник ОСОБА_20 просила відмовити у задоволенні цієї заяви обвинувачених.

Розглянувши заяви обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 про відвід прокурора, заслухавши думки учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Відповідно до ч.2 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу прокурору під час судового провадження його розглядає суд, який його здійснює.

Однією із складових засади законності є обов`язок прокурора та інших учасників кримінального провадження з боку обвинувачення всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Об`єктивність і неупередженість прокурора є не менш важливим для досягнення завдань кримінального провадження, аніж судді, оскільки він згідно зі ст. 40 КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи.

Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає вчинення ним процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК України, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи.

Категорії неупередженості в КПК України не надається вичерпного переліку її критеріїв. Так, зокрема, ст. 77 КПК України визначає невиключний перелік обставин, існування яких може свідчити про особисту зацікавленість (пряму чи опосередковану) у справі прокурора. У частині 1 вказаної статті визначено обставини, які є безумовною підставою для констатації упередженості прокурора та для його відводу:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

До оціночної підстави необ`єктивності (упередженості) прокурора закон відносить й інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви щодо неупередженості. Такими обставинами, на думку суду, можуть бути незаконні дії прокурора під час досудового розслідування, а також судового розгляду щодо ігнорування вимог сторони захисту, передбаченими КПК України, створення перешкод для реалізації прав захисту, процесуальні порушення вимог закону, що впливають на розумні строки розгляду кримінального провадження.

Аналіз висловлених у заявах обвинувачених підстав для відводу ОСОБА_5 , свідчить про те, що більшість з них фактично пов`язані із обґрунтуванням клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченою главою 18 КПК України.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою повинні відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 184, 199 КПК України, а саме міститися в них:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

8) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Зміст клопотань про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим свідчить, що вони, у цілому, відповідають вказаним вимогам КПК України. Прокурор у даному випадку вправі у вказаному процесуальному документі висловлювати свою правову позицію по окремих, досліджених на стадії досудового розслідування та судовому розгляді, фактах, таким чином обґрунтовуючи свої доводи. Наявність такого обґрунтування у клопотанні про продовження строків тримання під вартою жодним чином не свідчить про упередженість прокурора чи його особисту зацікавленість у кримінальному провадженні.

Правомірність участі прокурора ОСОБА_5 під час судового розгляду даного кримінального провадження досліджувалася вже колегією суддів і підстав для його усунення не було встановлено. Відповідно до постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_22 від 05.06.2019 року ОСОБА_5 входить до групи прокурорів, які мають право здійснювати повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні. Тому, твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про неправомірну участь прокурора у судовому розгляді даного кримінального провадження, спростовуються даними вказаної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Отже, твердження обвинувачених та їх захисників щодо порушення прокурором їх права на отримання копії клопотання про продовження строку тримання під вартою в електронному вигляді не відповідають вимогам КПК України, відповідно, відсутні і підстави стверджувати про певну упередженість прокурора з цього приводу.

Таким чином, заяви обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_7 про відвід прокурору ОСОБА_5 не містять належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність об`єктивних підстав відводу, та інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості та особистій зацікавленості прокурора, що передбачені КПК України.

Аналіз доводів заяв про відвід прокурора ґрунтується лише на суб`єктивних переконаннях обвинувачених, які не є підставою відводу. За таких обставин заяви обвинувачених про відвід прокурора ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 184, 199, 331, 392 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_7 про відвід прокурора у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07.05.2020 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3