Справа № 461/8483/19
Провадження № 1-кс/461/9467/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого в ОВС СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0004502 від 17 грудня 2016 р. та поновити досудове розслідування.

В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи. Зазначив, що слідчий не вручив йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, не допитав його як потерпілого, не витребував фотодокази знищення майна заявника, жодній особі не було оголошено про підозру, не проведено інші слідчі та процесуальні дії. Просить скаргу задовольнити.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки про отримання рекомендованих поштових відправлень. Згідно скарги просив суд проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі заявника.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явився. Прокуратура Львівської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги шляхом направлення повідомлення на офіційну електронну скриньку. Згідно ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого та прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що матеріали кримінального № 0004502 від 17 грудня 2016 р. неодноразово витребовувались у Прокуратури Львівської області, проте такі до суду не поступали. Тому суд вважає можливим розглянути скаргу на підставі наявних в справі доказів, враховуючи загальну засаду кримінального провадження змагальності.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зі змісту скарги вбачається, що СВ Прокуратури Львівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004502 від 17 грудня 2016 р., яке закрито оскаржуваною постановою слідчого в ОВС СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження № 0004502, виходячи із наступних міркувань.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Зі змісту скарги вбачається, що прокурором та слідчим не проведено допиту заявника ОСОБА_3 . Крім цього, відповідно до п.15 ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, в тому числі засаді змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом у їх переконливості. Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні суду не надали, відтак не спростували доводів скарги.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

На думку слідчого судді, з метою усунення недоліків досудового слідства, є законні підстави для проведення слідчих дій, на які вказує заявник, та проведення інших слідчих дій для перевірки його заяви про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Вимоги ОСОБА_3 , викладені у скарзі щодо зобов`язання поновити досудове розслідування, розгляду не підлягають, оскільки вказані питання, не відносяться до компетенції слідчого судді відповідно до вимог ст.303, 307 КПК України, при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0004502 від 17 грудня 2016 р.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1