1Справа № 335/4418/19 1-кс/335/511/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000134 від 21.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
03 лютого 2020 прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, з корисливих мотивів, придбав у невстановлені в ході досудового розслідування час та обставинах,зіп - пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 7-2486 від 06.11.2019, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 118,271 г., який в подальшому з метою збуту зберігав за адресою: АДРЕСА_1 до моменту його вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 05.11.2019 у період часу з 18 години 01 хвилин по 19 годину 33 хвилини. Згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, канабіс віднесено до наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб. 06.11.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Відповідно до Інформаційної довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на нерухоме майно розташоване за адресою АДРЕСА_1 , відомості відсутні. Згідно довідки наданої Інженерненського старостинського округу Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області, згідно запису по господарської книги №8 за 2016-2023 роки, домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 числиться закинутим об`єктом. Рішенням виконавчого комітету Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 195 від 16.11.1995 року, земельну ділянку під об`єктом площею 0,5 га було передано громадянці ОСОБА_6 у приватну власність. Допитана в якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що їй належав будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , який їй дістався після смерті батька ОСОБА_8 в березні 2011 року. Після смерті батька до неї звернувся ОСОБА_4 , який мешкав по сусідству в будинку АДРЕСА_1 , та запропонував продати будинок. Вона погодилась та продала будинок ОСОБА_9 , якому віддала документи на будинок, але нотаріально вони нічого не заключали. Відповідно до Інформаційної довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на нерухоме майно розташоване за адресою АДРЕСА_1 , відомості відсутні. Згідно довідки наданої Інженерненського старостинського округу Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області, згідно запису по господарської книги №8 за 2016-2023 роки, домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 числиться закинутим об`єктом, яким користується громадянин ОСОБА_4 . Рішенням виконавчого комітету Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 195 від 16.11.1995 року, земельну ділянку під об`єктом площею 0,25 га було передано громадянці ОСОБА_10 у приватну власність. Допитана в якості свідка ОСОБА_11 повідомила, що за адресою АДРЕСА_1 , у неї був будинок її матері ОСОБА_10 , яка померла в 1998 році. В 2007 році до неї звернувся ОСОБА_4 , та запропонував купити в неї вказаний будинок. Вона погодилась та продала будинок ОСОБА_9 , якому вона передала документи на будинок, але договір ні який не складали. Два роки тому, їй зателефонував ОСОБА_12 та попросив надати заповіт на будинок, що вона і зробила. Також вони їздили до Інженерненської сільської ради де вона підтвердила факт продажу будинку.

У зв`язку з тим, що санкція статті (ч. 2 ст. 307 КК України) в якій підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна та не застосування арешту на майно може призвести до втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно.

Слідчий в судове засідання надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання слідчого розглядається за відсутністю власника майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в проваджені в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000134 від 21.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

06.11.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до доданих до клопотання документів (Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на нерухоме майно розташоване за адресою АДРЕСА_1 , відомості відсутні, довідка наданої Інженерненського старостинського округу Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області, згідно запису по господарської книги №8 за 2016-2023 роки, домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 числиться закинутим об`єктом. Рішенням виконавчого комітету Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 195 від 16.11.1995 року, земельну ділянку під об`єктом площею 0,5 га було передано громадянці ОСОБА_6 у приватну власність, допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ), вбачається, що буд. АДРЕСА_2 , перебувають у користуванні та розпорядженні ОСОБА_4 .

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, та додані до клопотання матеріали містять достатньо даних щодо підтвердження права користування та розпорядження вказаним майном, у зв`язку з чим клопотання є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя ,-
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1