Дата документу 22.04.2020 Справа № 554/2463/20
Провадження № 1кс/554/5400/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника ОСОБА_4 , представника власника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000012від 15.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2020 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 16.04.2020 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СУ Головного управляння Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 15.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 ч. 1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, порушуючи ст. 1 ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні», достовірно знаючи про заборону зайняття вказаним видом діяльності, маючи корисливий мотив, з метою отримання незаконного прибутку займаються гральним бізнесом на території Полтавської області.
Працівниками ВСП ГУНП в Полтавській області за дорученням слідчого здійснено відпрацювання на території м. Кременчука на предмет функціонування гральних закладів, в яких всупереч Законодавству надаються послуги у сфері грального бізнесу, під час якого встановлено нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , функціонує під виглядом кальянної під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому здійснюється незаконна діяльність. За вказаною адресою невстановленими особами в супереч Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» здійснюється незаконне надання послуг у сфері грального бізнесу, передбачене ч. 1 ст. 203-2 КК України, шляхом надання доступу до симуляторів гральних автоматів через мережу Інтернет.

16.04.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_1 від 13.04.2020 року проведено обшук нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку виявлено та вилучено наступне: планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; рукописні записи на 3-х арк. паперу; WI- FI роутер з блоком живлення; системний блок «Lenovo; візитка з номером НОМЕР_1 ; мобільний телефон «MEIZU».
В ході досудового розслідування встановлено достатньо доказів, що вилученими речі та грошові кошти слугували як предмети злочину, знаряддям і засоби вчинення злочину.
З метою належного забезпечення збереження речових доказів, слідчий звернулась до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала з наведених у ньому підстав, зазначила, що вилучені речі мають значення у кримінальному провадженні, а тому арешт необхідно накласти з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення злочину та є знаряддями злочину.

Представник власника майна ОСОБА_5 у судовому засіданні проти накладення арешту заперечувала. Вважає, що вилучені під час обшуку речі, зокрема мобільний телефон, який належить ОСОБА_4 , є недопустимими доказами у кримінальному провадженні, оскільки обшук проведено слідчим, не зазначеним в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку. Захисник посилалась на правову позицію Верховного Суду від 29.01.2019 року, в якій вказано, що обшук не може бути проведений ніким, окрім слідчого. Крім того, при обшуці не була надана можливість ознайомитися із протоколом обшуку.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала свого представника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0000012 від 15.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України (а.с. 4).

Ухвалою слідчого судді від 09 квітня 2020 року надано дозвіл на проведення обшуку нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-6).
З протоколу обшуку від 16.04.2020 р. вбачається, що проведено обшук в нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку було виявлено та вилучено: планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; рукописні записи на 3-х арк. паперу; WI- FI роутер з блоком живлення; системний блок «Lenovo; візитка з номером НОМЕР_1 ; мобільний телефон «MEIZU» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 (а.с.7-10).
Постановою слідчого від 17.04.2020 року вилучені під час обшуку нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пугачова Вадима, 49 речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000012 від 15.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України (а.с.12-13).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що майно, яке виявлене під час обшуку 16.04.2020 року, а саме: : планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; рукописні записи на 3-х арк. паперу; WI- FI роутер з блоком живлення; системний блок «Lenovo; візитка з номером НОМЕР_1 ; мобільний телефон «MEIZU» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 мають значення речових доказів, тому підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підставою для арешту вказаного майна є наявність у вилучених предметах критеріїв, визначених ст. 98 КПК України, оскільки вони є знаряддями злочину, так як використовувалися при вчиненні злочину, та містять на собі його сліди, а саме вказані вилучені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя спростовує доводи представника власника майна щодо недопустимості доказів, у зв`язку з тим, що обшук проведено не тим слідчим , який звертався до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, оскільки як вбачається з витягу з ЄРДР слідчий ОСОБА_7 входить до групи слідчих в даному кримінальному провадженні, а тому відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України уповноважений проводити дану слідчу дію. Натомість у постанові № 466/896/17 від 29 січня 2019 року Верховний Суд вказав на неможливість проведення обшуку оперативними підрозділами за дорученням слідчого в порядку п.3 ч.2 ст. 40 КПК України. Твердження щодо ненадання можливості ознайомитися із протоколом обшуку ОСОБА_4 є недоведеними, оскільки з протоколу обшуку слідує, що остання відмовилася від підпису у протоколі.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, шляхом заборони його відчуження, розпорядження, використання, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Також вважає за необхідне вилучені речі зберігати в камері речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000012від 15.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 16.04.2020 під час проведеного обшуку нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пугачова Вадима, 49, а саме: на планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; планшет HUAWEI AGS W 09, сірого кольору; рукописні записи на 3-х арк. паперу; WI- FI роутер з блоком живлення; системний блок «Lenovo; візитка з номером НОМЕР_1 ; мобільний телефон «MEIZU», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 шляхом заборони його відчуження, розпорядження, використання до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання вилучених речей камеру речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, що за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2Б.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1