ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000008 від 09.01.2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 жовтня 2019 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красноїльськ, Сторожинецького району,Чернівецької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , румуна, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні сім неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Cторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Обрано ОСОБА_6 міру запобіжного заходу - тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Заставу, внесену за ОСОБА_6 заставодавцем ОСОБА_9 27 березня 2019 року в розмірі 100 (сто) тисяч гривень повернуто заставодавцю.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19 березня 2019 по 28 березня 2019 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування

ЄУНСС: 723/1425/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_10
НП: 11-кп/822/28/20 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України
матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково на загальну суму 251540 ( двісті п`ятдесят одну тисячу п`ятсот сорок) гривень

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 241 540 (двісті сорок одна тисяча п`ятсот сорок) гривень та моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень, на загальну суму 251540 (двісті п`ятдесят одну тисячу п`ятсот) гривень.

Як встановлено вироком суду першої інстанції, ОСОБА_6 08.01.2019 року приблизно о 21 год. 40 хв перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 республіки Польща, із встановленими на колесах задньої підвіски шин різних моделей з різними малюнками протекторів, що впливало на курсову стійкість автомобіля, рухався в темну пору доби по вул. Б. Хмельницького в м. Сторожинець зі сторони с.Буденець в напрямку центра міста на швидкості більше 100 км/год., що перевищує допустиму 50 км/год. в межах населеного пункту.

Наближаючись до електроопори №19 вказаної вулиці, проїжджаючи ділянку дороги вкриту сніговим накатом, яка має заокруглення вправо, водій ОСОБА_6 не врахувавши дорожньої обстановки, технічний стан транспортного засобу та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив самовпевненість у виборі безпечної швидкості руху, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобілем, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Touran», номерний знак НОМЕР_2 -VER республіки Румунія, під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку в межах своєї смуги руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки «Volkswagen Golf»:

- ОСОБА_12 , 2000 року народження, у відповідності до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 27 від 15.03.2019 року, спричинено смерть, яка настала внаслідок виникнення закритого зламу клиновидної та лобної кісток черепа в межах основи черепа, забою лобної долі правої гемісфери головного мозку до стану деструкції мозкової речовини ;

- ОСОБА_13 , 1981 року народження, спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лонної та сідничної кістки зліва зі зміщенням, закритого вертикального перелому крижової кістки справа зі зміщенням, розрив лобкового симфізу, які у відповідності до висновку судово- медичної експертизи № 156 мд від 11.03.2019 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я;

- ОСОБА_14 , 1979 року народження, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: перелому дужки справа шостого шийного хребця, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 163 мд від 15.03.2019 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя.

Також, пасажиру автомобіля марки «Volkswagen Touran»:

- ОСОБА_8 , 1984 року народження, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелому 2-го та 7-го ребер зліва, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 154 мд від 28.02.2019 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 , скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 12.1, 12.2, 12.4 та 31.4.5 (г) встановлених "Правилами дорожнього руху", затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія.

На вказаний вирок суду ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, у якій останній, не заперечуючи кваліфікації дій та доведеності винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 КК України, просить апеляційний суд оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та надмірною суворістю вироку районного суду.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що районний суд не взяв до уваги позитивну характеристику ОСОБА_6 , щире каяття та сприяння розкриттю злочину як на слідстві так і в суді першої інстанції, також звертає увагу на те що у нього на утримані перебуває шестеро неповнолітніх дітей та вагітна дружина.

На підставі вищезазначеного, просить відкрити апеляційне провадження, скасувати вирок Сторожинецького районного суду від 17.10.2019 року та направити справу на новий розгляд.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників не надходило.

Апеляційним судом вжито заходів для явки до суду потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 .

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_16 які просили апеляційну скаргу задовольнити та направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції, прокурора, який вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою та просив відмовити в її задоволенні, думку потерпілої ОСОБА_8 надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вирок районного суду щодо встановлення фактичних обставин справи, кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 та призначення покарання, відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апелянт не оспорює обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій, тому колегія суддів керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорюються в апеляційній скарзі.

Крім цього, як було встановлено колегією суддів з матеріалів даного кримінального провадження, за згодою обвинуваченого, потерпілих та прокурора, у відповідності до положень ч.3ст.349КПК України,районним судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, також судом роз`яснено учасникам судового провадження, в тому числі і обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_6 , зрозумілий зміст ст.349 КПК України та правові наслідки її застосування.

Перевіряючи вирок районного суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими.

Доводи ОСОБА_6 стосовно призначення покарання, яке є надмірно суровим та не відповідає матеріалам справи, а саме те, що районним судом не взято до уваги характеристику ОСОБА_6 , його щире каяття та те, що у останнього на утримані шестеро неповнолітніх дітей та вагітна дружина не спростовують і не знижують ступінь тяжкості скоєного ним злочину.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст.ст.66, 67 КК України.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно вимог ст.66 КК України, районний суд визнав - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому районний суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, визнав повністю свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні сім неповнолітніх дітей з його слів на момент апеляційного розгляду. ( т.2 а.с.133, т.2 а.с.127, т.2 а.с.132, т.2 а.с.135- 141).
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнав - вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, районний суд врахував і той факт що обвинувачений керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння , що спричинило смерть потерпілій ОСОБА_12 , середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , а також заподіяв тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_14 .

Ці обставини, є такими, що вказують на необхідність відбуття ОСОБА_6 реального покарання, що є необхідним і достатнім, сприятиме виправленню і перевихованню ОСОБА_6 та є справедливим.

Районний суд при винесенні вироку, вимог ст.ст. 50,65 КК України, дотримався в повній мірі, виніс законне та об`єктивне рішення призначивши мінімальний розмір позбавлення волі ОСОБА_6 відповідно до санкції ч.2 ст. 286 КК України.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд є такими, що не відповідають вимогам кримінально-процесуального закону, а тому не підлягають до задоволення.

Апеляційним судом не встановлено передбачених ст. 415 КПК України підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, не наведено таких підстав у доводах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, тому покарання у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни, скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Вирок районного суду щодо ОСОБА_6 є належно мотивованим, обґрунтованим, законним, а тому відсутні правові підстави для його зміни чи скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 жовтня 2019 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а ОСОБА_6 , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

04.02.2020 року

(дата засвідчення копії)