Справа №621/135/20
Пр. №1-кс/621/70/20
Ухвала
Іменем України

27 січня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про арешт майна,
в с т а н о в и в :
Заступник начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 20.01.2020, за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: спортивних штанів та футболки, які ОСОБА_6 добровільно видав 22.01.2020 в ході слідчого експерименту за його участю.
Вказане у клопотанні майно просить передати на зберігання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 19.01.2020, під час вживання спиртних напоїв, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , наніс не менше 5 ударів молотком в область голови ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній був госпіталізований до КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня».
20.01.2020 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
22.01.2020 за участю підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 було проведено слідчий експеримент, в ході якого було виявлено та вилучено спортивні штани та футболку, в яких підозрюваний ОСОБА_6 перебував під час конфлікту 19.01.2020 із ОСОБА_7 та на яких можуть залишитись сліди кримінального правопорушення у вигляді порізів від ножа.
22.01.2020 винесено постанову про визнання речових доказів.
З метою збереження речових доказів у вигляді спортивних штанів та футболки, які належать підозрюваному ОСОБА_6 , в яких він перебував під час конфлікту 19.01.2020 із ОСОБА_7 та на яких можуть залишитись сліди кримінального правопорушення, виникла необхідність в накладенні арешту на майно ОСОБА_6 .
Слідчий ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.
Особа, щодо майна якої подано клопотання ОСОБА_6 на розгляд клопотання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 у поданій заяві просила клопотання розглянути без її участі. Заперечень проти клопотання не висловила.
Клопотань про застосування технічних засобів фіксування судового процесу від прокурора не надходило, тому судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.
Вислухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000067 від 20.01.2020 за частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України; повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 20.01.2020; рапорту Зміївського ВП ГУНП в Харківській щодо проведення слідчого експерименту від 22.01.2020; постанови про визнання речових доказів від 22.01.2020.
Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 5 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог пункту 1, 4 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України).
Метою накладання арешту на майно: спортивні штани та футболку, які ОСОБА_6 добровільно видав 22.01.2020 в ході слідчого експерименту за його участі - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно (спортивні штани та футболка) є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого частиною 1 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України.
Клопотання слідчого про накладення арешту відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий ОСОБА_4 у клопотанні та прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду обґрунтовано зазначили, що речі щодо яких вимагається накладення арешту, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення їх збереження.
Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмети (речі) щодо яких вимагається арешт, відповідають критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на майно, яке 22.01.2020 в ході слідчого експерименту надав добровільно підозрюваний ОСОБА_6 .
Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 369 - 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке він добровільно видав 22.01.2020 під час проведення слідчого експерименту за його участю, а саме: спортивні штани та футболку.
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно заступником начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1