ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/6798/19
Провадження № 1-кп/210/469/20

"01" червня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0001667 від 05.11.2019 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме: 29.01.2015 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.164 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт; 22.11.2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.213, ч.1 ст.70 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Так, ОСОБА_3 , 05.11.2019 року приблизно о 10.45 годин проходячи неподалік від домоволодіння АДРЕСА_3 побачив, що на території знаходяться металеві вироби, а саме 2 металеві труби довжиною 6м, одна металева труба довжиною 2м і 5 алюмінієвих секцій паркану, які знаходились на ґрунті огородженого парканом домоволодіння із закритою хвірткою, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення вищевказаного майна. Перелізши через паркан і проникши на територію домоволодіння ОСОБА_3 переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, в цілях власної наживи та з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю на вулиці власників домоволодіння, таємно викрав з їх території майно належне ОСОБА_5 , а саме: 2 металеві труби довжиною 6 метрів діаметром 2 дюйми товщиною 4мм вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3272 від 19.11.2019 склала 723,84 гривень; 1 металеву трубу довжиною 2 метри діаметром 2 дюйми товщиною 4мм вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3272 від 19.11.2019 склала 120,64 гривень; 5 секцій паркану з алюмінію, які складаються з двох поперечних алюмінієвих труб довжиною 1,5 м діаметром 1 дюйм товщиною металу 0,2 см та 2 повздовжніх алюмінієвих труб довжиною 1 метр діаметром 1 дюйм товщиною металу 0,2 см. вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3272 від 19.11.2019 склала 1250,00 гривень. Дані металеві вироби ОСОБА_3 перекинув через паркан і хотів покинути територію домоволодіння, але коли намагався перелізти через паркан був помічений та затриманий потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6 , тим самим виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 міг спричинити матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 2094,48 грн.
ОСОБА_3 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати.

Прокурор заявив суду клопотання, яке підтримав обвинувачений, про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні злочину визнав повністю, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, при цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувались під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті та пояснив суду, що дійсно в кінці осені 2019 року в першій половині дня (точної дати та час, на даний час не пам`ятає) проходив біля будинку АДРЕСА_3 , де через огорожу побачив, що на території знаходяться металеві вироби та вирішив їх викрасти. Після чого, переліз через паркан та викравши металеві труби, перекинув їх на територію ззовні. Потім знову переліз на територію будинку, щоб ще забрати металеві труби, які залишились, в цей час його помітив власник будинку та затримав. Враховуючи те, що він усвідомив те, що вчинив по відношенню до потерпілого, щиро розкаявся, то просив суд його суворо не карати.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , доводи прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, кваліфікує його дії за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням до іншого сховища, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням до іншого сховища, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує, що ним вчинено злочин проти власності, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_3 раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально, розлучений, офіційно не працевлаштований, вину у скоєному злочині визнав повністю та кається.

Згідно доповіді Металургійного районного відділу пробації філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області від 07.04.2020 року, на підставі зібраних характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_3 надано висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також оцінку ризику скоєння повторного правопорушення лише за статичними факторами, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків крім обов`язкових, відповідно до ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.185 ч.3 КК України.

Однак, оскільки перевиховання і виправлення ОСОБА_3 цілком можливе без ізоляції від суспільства, то його допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін, та зобов`язати щомісячно з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом встановлено, що 24 грудня 2019 року набрав законної сили вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2019 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.213, ч.1 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.70 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.

Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування не накладався. Процесуальні витрати відсутні.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Речові докази відсутні.

Потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 75, 76 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2019 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, 2, ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 а: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0001667 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі № 210/6798/19, провадження № 1-кп/210/469/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1