печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7642/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, що поширює свою діяльність на Київську область, прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв Київської області, громадянина України, одруженого, на утриманні якої знаходиться одна неповнолітня дитина, працюючого начальником Державної установи «Бучанська виправна колонія № 85», проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, що поширює свою діяльність на Київську область, прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 13.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у втручанні в діяльність працівника правоохоронного органу з метою перешкоджання виконання ним службових обов`язків, шляхом використання свого службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України. На даний час існують ризики того, що він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вплинути на його хід, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечили, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Просили відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі, враховуючи особу підозрюваного, позитивну характеристику за місцем роботи та проживання, наявність чисельних нагород, грамот та подяк.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду, слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 13.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Так, 13.01.2020 прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань оплати праці Головного управління Держпраці у Київській області (далі інспектор праці) ОСОБА_8 з метою проведення перевірки з питань додержання вимог трудового законодавства під час залучення засуджених до суспільно-корисної праці прибули до державної установи «Бучанська випарвна колонія (№85)», яка розташована за адресою: сел. Гостомель, вул. Мирна, б. 3.

По прибуттю до установи прокурор ОСОБА_7 повідомив начальника установи ОСОБА_4 про проведення перевірки із залученням інспектора праці Головного управління Держпраці у Київській області.

Для проведення зазначеної перевірки начальником установи ОСОБА_4 було виділено помічника начальника ДУ «Бучанська виправна колонія №85» ОСОБА_9 , в присутності якого проводилась перевірка установи з вищевказаних питань.

Для забезпечення умов проведення перевірки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виділено кабінет заступника начальника інтендантського та комунального забезпечення Державної установи «Бучанська виправна колонія № 85» ОСОБА_10 , який розташовано на другому поверсі адміністративної будівлі Державної установи «Бучанська виправна колонія №85», розташована за адресою: смт. Гостомель, вул. Мирна, б. 3.

В ході проведення перевірки прокурор ОСОБА_7 та інспектор праці ОСОБА_8 ознайомились із внутрішньою документацією ДУ «Бучанівська ВК №85», а саме: журналом інструктажів на робочому місці, який розпочатий 24.06.2019, журналом медичних оглядів засуджених, які допущені до роботи на їдальні установи, журналом колюче-ріжучого інструменту в їдальні для засуджених, розпочатого 19.08.2019, рознарядками про вивід на роботи засуджених на їдальню установи, журналом реєстрації укладених із засудженими договорів та іншими документами, спілкувались та відібрали пояснення від засуджених осіб, які працювали на їдальні установи для харчування засуджених.

В ході перевірки прокурор ОСОБА_7 та інспектор праці ОСОБА_8 встановили, що із 24 засуджених, які 13.01.2020 були виведені на роботу до їдальні установи та зазначені в журналі інструктажу з правил техніки безпеки, 12 засуджених працювали на їдальні без оформлення трудових відносин, що у свою чергу свідчить про грубе порушення керівництвом Державної установи «Бучанська виправна колонія №85» законодавства про працю. У зв`язку з цим, для фіксації цих порушень прокурор ОСОБА_7 здійснив фотографування службової документації установи на власний мобільний телефон Redmi Note 5, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

В подальшому, на виконання вимог ст. 26 Закону України «Про прокуратуру» для здійснення копіювання вказаної службової документації ОСОБА_7 звернувся до начальника відділу контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_11 для надання технічної можливості здійснення копіювання документації з використанням офісної техніки, яка знаходилась у останньої та отримав згоду на це.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення впливу стосовно ОСОБА_7 з метою унеможливлення здійснення ним законних повноважень прокурора щодо фіксації правопорушень норм трудового законодавства шляхом використання свого службового становища.

Так, ОСОБА_12 , використовуючи своє службове становище, зателефонував до начальника відділу контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_11 , яка безпосередньо підпорядковується останньому та повідомив її про те, щоб вона надала можливість здійснення копій документів ОСОБА_7 тільки після надання останнім відповідного письмового запиту.

13.01.2020 о 15 год. 39 хв. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 з проханням надати технічну можливість здійснити копіювання службової документації на виконання законних повноважень прокурора.

В цей час, начальник установи ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на вчинення впливу на прокурора ОСОБА_7 для унеможливлення останнім виконання законних повноважень прокурора, останній під час телефонної розмови словесно повідомив ОСОБА_7 про відмову у наданні здійснення копіювання службової документації без відповідного запиту, додавши, що у подальшому прокурору ОСОБА_7 будуть надаватись копії документації виключно на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів.

Враховуючи вказане, ОСОБА_4 безпосередньо висловив небажання виконати законну вимогу прокурора ОСОБА_7 , будучі службовою особою керівником установи не надав відповідних розпоряджень на забезпечення ОСОБА_7 умов для здійснення копіювання службової документації.

Вказана телефона розмова записана на мобільний телефон ОСОБА_7 в автоматичному порядку, що підтверджено протоколом огляду мобільного телефону останнього від 20.01.2020.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи службовою особою керівником установи, безпосередньо висловив небажання виконати законну вимогу прокурора ОСОБА_7 про надання копій службової документації, надаючи при цьому відповідні розпорядження підлеглим працівникам про відмову в наданні доступу до техніки прокурору ОСОБА_7 для здійснення копіювання службової документації.

13.01.2020 приблизно о 15.40 год. після завершення вищевказаної телефонної розмови начальник установи ОСОБА_13 увійшов до кабінету заступника начальника інтендантського та комунального забезпечення Державної установи «Бучанська виправна колонія №85», де в цей час перебували прокурор ОСОБА_7 , інспектор праці ОСОБА_8 та помічник начальника установи ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на вчинення впливу стосовно ОСОБА_7 , використовуючи власне службове становище, ОСОБА_4 вирішив застосувати фізичний вплив до ОСОБА_7 , який мав виразитися у примусовому відібранні службової документації установи з рук ОСОБА_7 таким чином, щоб унеможливити вчинення цих дій при свідках.

Розуміючи протиправність такої своєї поведінки, ОСОБА_4 попросив всіх присутніх ( ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ) вийти з кабінету, що вони і зробили.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному кабінеті, після того, як вище вказані свідки вийшли, підійшов до прокурора ОСОБА_7 та з метою перешкодити останньому виконанню ним своїх службових обов`язків, шляхом вчинення фізичного впливу ухопив документи, журнали обліку установи та особистий записник ОСОБА_7 , які силоміць намагався відібрати їх в ОСОБА_7 . Останній, у свою чергу, намагався втримати зазначені документи обома руками та з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 висловлював законну вимогу їх припинити.

Під час вказаних протиправних дій, які виразились у намаганні відібрання у прокурора ОСОБА_7 вищевказаної документації, начальник установи ОСОБА_4 , з метою доведення свого наміру до кінця, правою рукою штовхнув ОСОБА_7 у груди, внаслідок чого ОСОБА_7 не втримався на ногах та впав на підлогу спиною вперед, вдарившись при цьому задньою частиною лівого плеча на рівні лопатки об металеву батарею опалення.

Після падіння, у ОСОБА_7 залишилась частина журналів та документації, наданих на перевірку, а саме: журнал обліку укладених із засудженими договорів, журнал реєстрації інструктажів засуджених, які працюють на їдальні установи синього кольору, а також договори цивільно-правового характеру із засудженими, залучені до роботи в установі в якості господарської обслуги.

Решту журналів, а саме: медичного огляду засуджених, обліку колюче-ріжучого інструменту в їдальні для засуджених, реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці та особистий записник ОСОБА_7 . ОСОБА_4 вихопив з рук останнього внаслідок застосування до нього фізичної сили, та швидко вийшов з кабінету.

Таким чином, ОСОБА_4 , використовуючи службове становище, реалізував злочинний умисел, направлений на вчинення впливу на прокурора ОСОБА_7 у фізичній формі, що унеможливило проведення подальшої перевірки ОСОБА_7 та фіксації її результатів.

На вимогу ОСОБА_7 щодо припинення протиправних дій ОСОБА_4 не реагував та відібрану у ОСОБА_7 службову документацію не повернув.

Згідно довідки Головного управління Держпраці у Київській області №43/2/20/570 від 15.01.2020 та атку інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №КВ15/56/АВ від 21.01.2020 за результатом проведеної 13.01.2020 перевірки Установи підтверджено факт грубого порушення норм трудового законодавства, яке полягає у залученні до праці на Установі засуджених без будь-яких розпорядчих документів. Зокрема встановлено відсутність трудових договорів з рядом засуджених осіб, які залучені до роботи, у зв`язку із чим встановлено достатньо підстав вважати, що в установі праця осіб з числа засуджених використовується в порушення вимог ст. 24 КЗпП України без належного оформлення трудових відносин.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у втручанні в діяльність працівника правоохоронного органу з метою перешкоджання виконання ним службових обов`язків, шляхом використання свого службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК України.

Крім того, в момент конфлікту, 13.01.2020 приблизно о 15 год. 40 хв., перебуваючи в службовому кабінеті заступника начальника інтендантського та комунального забезпечення Державної установи «Бучанська виправна колонія №85», що знаходиться за адресою: сел. Гостомель, вул. Мирна, 3, усвідомлюючи неможливість досягнення мети злочинного умислу по заволодінню службовою документацією, що перебувала у ОСОБА_7 , шляхом фізичного впливу на останнього, у начальника установи ОСОБА_4 , виник умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень прокурору Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , який являється працівником правоохоронного органу та на законних підставах здійснював перевірку державної установи «Бучанська виправна колонія (№85)», тобто виконував свої службові обов`язки.

Для реалізації свого умислу, ОСОБА_4 правою рукою штовхнув ОСОБА_7 у груди, внаслідок чого ОСОБА_7 не втримався на ногах та впав на підлогу спиною вперед, вдарившись при цьому задньою частиною лівого плеча на рівні лопатки об металеву батарею опалення.

13.01.2020 Комунальним некомерційним підприємством Ірпінської міської Ради Київської області «Ірпінська центральна міська лікарня» ОСОБА_7 надано медичну допомогу за вказаним фактом та складено довідку №364 від 13.01.2020.

Згідно з висновком експертного дослідження Ірпінського відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» №2 від 14.01.2020 у ОСОБА_7 виявлено синець лівої лопаткової ділянки, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, який міг утворитися 13.01.2020.

Відповідно до висновку судової медичної експертизи Ірпінського відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 1/2 від 23.01.2020 у ОСОБА_7 виявлено синець лівої лопаткової ділянки, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, який міг утворитися 13.01.2020 за обставин, що викладені у постанові про призначення судової медичної експертизи від 15.01.2020.

Враховуючи вказане, встановлено, що внаслідок вищевказаних дій начальника установи ОСОБА_4 , ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження, що відповідають механізму їх отримання, описаного ОСОБА_7 на слідчому експерименті від 17.01.2020 та протоколах допиту останнього.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

10.02.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, із копії довідки № 364 від 13.01.2020, виданої Комунальним некомерційним підприємством Ірпінської міської Ради Київської області «Ірпінська центральна міська лікарня» ОСОБА_7 , якою підтверджено наявність тілесних ушкоджень на тілі останнього; висновку експертного дослідження Ірпінського відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» №2 від 14.01.2020, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено синець лівої лопаткової ділянки, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, який за давністю утворення міг утворитися 13.01.2020; висновку судової медичної експертизи Ірпінського відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 1/2 від 23.01.2020 відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено синець лівої лопаткової ділянки, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, який міг утворитися 13.01.2020 за обставин, що викладені у постанові про призначення судової медичної експертизи від 15.01.2020, що підтверджує механізм утворення тілесних ушкоджень за обставин викладених у слідчому експерименті від 16.01.2020; протоколу слідчого експерименту, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_7 від 17.01.2020; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 (інспектор Держпраці); протоколу допиту свідка ОСОБА_14 (слідчий нац.поліції, яким здійснюється досудове розслідування у КП за фактом порушення законодавства про працю); протоколу допиту свідка ОСОБА_9 (помічник начальника колонії); протоколу допиту свідка ОСОБА_10 (заступник начальника колонії); протоколу допиту свідка ОСОБА_4 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 ; копії постанови про визнання речовим доказом від 14.01.2020 у кримінальному провадженні № 0000052, якою визнано речовим доказом вилучену в ході огляду службову документацію ДУ «Бучанська виправна колонія №85»; копії протоколу огляду місця події від 13.01.2020, який складено в ході вилучення службової документації ДУ «Бучанська виправна колонія №85», слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК України, особу підозрюваного та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що відносно підозрюваного наявний такий ризик, як незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи особу підозрюваного, його матеріальний стан, міцність соціальних зв`язків, те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивну характеристику за місцем роботи та проживання, наявність чисельних нагород, грамот та подяк, його процесуальну поведінку під час досудового розслідування, а також те що прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме особистого зобов`язання, котрий згідно зі ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, зокрема:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ч. 6 ст. 194, 179, ст. 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, що поширює свою діяльність на Київську область, прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, але в межах строків досудового розслідування, тобто до 10 квітня 2020 року, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1