ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/834/20 Справа № 932/5320/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну, постановлену з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та норм матеріального права, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, - цілодобовий домашній арешт.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не приділив належної і достатньої уваги дослідженню обставин конкретності дій підозрюваного та у судовому рішенні не мотивував і не обґрунтував заявлені слідчим ризики.
Вказує на те, що підозрюваний мав достатньо часу та можливостей задля перешкодженню у встановленні істини, знищити або спотворити будь-які речі чи документи у кримінальному провадженні іншим способом, проте цього не зробив, що саме по собі нівелює ті ризики, про які слідчий вказував у клопотанні, також за весь цей час не надійшло жодної заяви до поліції або прокуратури на підозрюваного ОСОБА_8 про те, що він якимось чином впливає на свідків або знищує чи спотворює якісь докази у кримінальному провадженні.
Посилається на те, що під час розгляду клопотання наполягав на безпосередньому дослідженні доказів у судовому засіданні, а саме: допитати потерпілого, прослухати диск із звукозаписом розмови потерпілого і підозрюваного, але слідчим суддею було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, чим було порушено процесуальні права на захист.
Зазначає, що слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, оскільки зареєстрований у місті Дніпрі, проживає разом із дружиною та двома малолітніми дітьми, раніше ніколи не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.
Крім того, 02 березня 2020 року ОСОБА_8 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості та тривалий час перебував на амбулаторному лікуванні і не мав можливості пересуватися, після чого виїхав до міста Києва в клініку для реабілітації, а тому він взагалі і не знав, що щодо нього відкрито кримінальне провадження, що свідчить про спростування посилання слідства на те, що він переховувався від органів досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2020 року було задоволено клопотання слідчого, та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 липня 2020 року включно.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, приховати або спотворити докази, незаконно впливати на потерпілого, свідка та експертів у цьому кримінальному провадженні, вважав за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого.
Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності, необґрунтованості та невмотивованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів враховує правову позицію, зазначену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Відповідно до наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив про обставини вчинення особами терористичних актів, шляхом підпалу торгівельних точок торгівельних мереж ІНФОРМАЦІЯ_2 і Нор Неу; протоколами оглядів мережі Інтернет і відеозаписів камер спостережень; висновком судової експертизи відео та звукозапису від 14 квітня 2020 року за № 19/104-19/102, відповідно до якого мовлення диктора у фонограмі розмови, зафіксованої у файлах-стенограмі розмови, належать громадянину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. м. п. 29-45, 48-56), а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Таким чином, доводи захисника щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину, не можуть бути взяті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину проти громадської безпеки, перебував у розшуку, тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі визнання його винним, та з метою уникнення відповідальності може переховуватись від досудового розслідування і суду, також може впливати на інших осіб, які діяли за попередньою змовою із підозрюваним, місцезнаходження яких ще встановлюється, також на експерта і потерпілого ОСОБА_10 , який надав свідчення проти ОСОБА_8 і якому про це відомо, крім того, органом досудового розслідування у рамках цього кримінального провадження ще не зібрано всі речові докази злочину, що свідчить про можливість ОСОБА_8 знищити ці докази, що ускладнить зібрання доказової бази вини підозрюваного.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він підтверджується матеріалами клопотання, отже, твердження захисника про відсутність в матеріалах провадження вищевказаних доказів не є слушним.
Тому доводи захисника щодо не дослідження в повному обсязі обставин, передбачених ст. 177 КПК України, та не надання їм оцінки, не підлягають врахуванню.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , спосіб його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані щодо особи підозрюваного, який на підставі постанови слідчого від 07 травня 2020 року був оголошений у розшук, та обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Згідно із рішенням Європейського Суду з прав людини Осипенко проти України, тяжкість обвинувачення та необхідність забезпечення виконання процесуальних рішень могло виправдовувати взяття заявника під варту.
Окрім того, ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на потерпілого підтверджується наданим в ході судового розгляду протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , який є співвласником Товариства з обмеженою відповідальністю МП-Україна, яке є власником торгових марок Море пива і Нор Неу, відповідно до якого він повідомляв, що на його мобільний номер телефону неодноразово здійснювались дзвінки з погрозами про вчинення терористичних актів шляхом підпалу приміщень та залякування співробітників всієї компанії ТОВ МП-Україна (а. м. к. п. 29-30).
Доводи захисника щодо порушення права на захист слідчим суддею, оскільки ним було відмовлено у задоволенні його клопотання про безпосереднє дослідження доказів, наданих слідчим, не є слушним, тому що питання щодо дослідження цих доказів на цій стадії провадження відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України є правом суду.
Твердження про те, що слідчим суддею не було враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та перебував на амбулаторному лікуванні тривалий час, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки надані стороною захисту документи не свідчать про перебування підозрюваного на стаціонарному лікуванні.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має двох малолітніх дітей, колегія суддів вважає таким, що не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177,178,183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Щодо визначення місця попереднього ув`язнення, в якому утримується підозрюваний, дотримання його прав, то відповідно до ст. 22 Закону України Про попереднє ув`язнення нагляд за додержанням законів у місцях попереднього ув`язнення здійснюється прокурором шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а тому доводи захисника в частині постійної зміни місця ув`язнення ОСОБА_8 не можуть бути взяті до уваги.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2020 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4