У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5

на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2019 року

у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рубівка Компаніївського району Кіровоградської області,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

засуджений ОСОБА_5 ( в режимі відео конференції з приміщення

ДУ «Снігурівська виправна колонія №5»

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає рішення про відмову у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання необґрунтованим. Просить врахувати, що він характеризується задовільно, непогашених стягнень не має, дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання, чим довів своє виправлення. Вказує, що він є учасником бойових дій, знаходиться на довготривалому лікуванні від туберкульозу, на даний час в нього є прояви вірусного гепатиту, він потребує повноцінного лікування. Із-за хвороби йому протипоказані навантаження, тому працювати він не може.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Мотивуючи рішення про відмову у задоволенні клопотанні засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому немає підстав для задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали судової справи та особової справи засудженого ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

З цими висновками суд не погоджується.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2017 року за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі. Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.08.2016 до 20.03.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку 08.08.2016, кінець строку 26.12.2020.

Відбутий строк покарання засудженим, станом на 03 вересня 2019 року, є більше, ніж 2/3 строку покарання.

Як вбачається з наданих матеріалів особової справи ОСОБА_5 раніше не судимий. За весь час відбування покарання з 18 серпня 2016 року характеризувався загалом позитивно, на виробництві не працевлаштований за станом здоров`я. Згідно характеристики, не конфліктний, намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, дбайливо ставиться до майна установи, підтримує зв`язок з рідними, на профілактичному обліку не перебуває. За весь період відбування покарання мав лише одне стягнення 07.09. 2018 за зберігання заборонених предметів, а саме зарядного пристрою до мобільного телефону, яке на даний час погашено.

З огляду на наведені позитивні дані про особу засудженого, суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про недостатність позитивних змін у особистості засудженого.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про умовне-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , оскільки апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 24 жовтня 2017 року за умисний тяжкий злочин, відбув понад двох третин покарання, призначеного судом, та сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

З огляду на наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 537,539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2019 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_5 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2017 року за ч.1 ст.121 КК України, звільнити на невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 02 дні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3