Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3046/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судового засідання в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000761 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, не працюючої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2019 року близько о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, шляхом відкриття вхідних дверей воріт без дозволу власника ОСОБА_5 , незаконно проникла в середину належного їй дворогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , чим самим порушила особисті права власника вказаного дворогосподарства, передбачені ст.30 Конституції України, а саме право на недоторканність володіння особи.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.162 КК України, а саме як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Вона ж, 23 липня 2019 року, близько 22 години 35 хвилин, незаконно проникнувши в середину належного ОСОБА_5 дворогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень підійшла до ОСОБА_5 , та безпричинно нанесла їй дерев`яною ручкою віника два удари в область правого плеча та правого передпліччя.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 , було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: «синців шкірних покровів правого плеча в середній третині по зовнішній поверхні та задньо-внутрішній поверхні», «синців шкірних покровів правового передпліччя по зовнішній верхній третині поверхні», які не спричинили розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно пунктом 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 88 від 31.07.2019 року.

У судовому засіданні ОСОБА_4 дала показання, якими підтвердила усі фактичні обставини пред`явленого їй обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованих їй діянь визнала повністю.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Просила засудити обвинувачену згідно закону.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачена переконала суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності її позиції суд не має.

Крім цього, судом було взято до уваги наступні докази:

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_4 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності (а.п.71);

- характеристика Буківської сільської ради №02-10/223 від 29.07.2019 року на ОСОБА_4 , 1967 р.н., згідно якої остання зарекомендувала себе з позитивної сторони ( а.п.70);

- довідка Виноградівської районної лікарні від 05.08.2019 року №540, згідно якої ОСОБА_4 , 1967 р.н., на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. (а.п.74).

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце. Ці діяння містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи; ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_4 винна у вчиненні цих кримінальних правопорушень та підлягає покаранню за вчинені нею кримінальні правопорушення.

Обвинувачена не вчинила кримінальні правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальних проваджень, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги досудову доповідь відділу пробації, згідно якої виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченої ОСОБА_4 за вчинення даних кримінальних правопорушень, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчинених злочинів, враховує наслідки та обставини вчинених злочинів (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винної - її вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої з обранням покарання у межах санкцій статей, за якими кваліфіковано її дії у виді штрафу.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченої та для попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.) гривень.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять грн. 00 коп.) гривень.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1