Справа № 463/8056/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/959/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:
цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Львівську область прокуратури Львівської області ОСОБА_8 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем його фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 год. до 06:00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду, та покладено відповідні обов`язки.

Строк дії ухвали становить 60 днів, а саме з 29 листопада 2019 року по 27 січня 2020 року.

ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 15 серпня 2019 року), а саме у зловживанні своїм службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для особи суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності ПП «УКРАВТОЛЕНД», що виразилося у незаконному здійсненні митного оформлення та пропуску на митну територію України товару автомобільного крану марки «Liebherr» UTM 645, VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 » без забезпечення сплати митних платежів, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам у вигляді недоотримання державою податків та зборів в розмірі 1 930 444,56 грн.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала суду є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Наголошує, що не погоджується із сумнівами слідчого судді щодо кримінально-правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст. 364 КК України, а також покликаннями про недоведеність прокурором необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Зазначає, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується отриманими у встановленому КПК України порядку доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження.

Акцентує, що в ході судового розгляду слідчим суддею також не в повній мірі дано оцінку наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім цього, звертає увагу на те, що слідчим суддею не враховано і тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 та необґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2019 року, та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі 1 930 444,56 грн. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, а саме прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та іншими працівниками Львівської митниці Державної фіскальної служби; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_9 про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, в ході розгляду клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 , не здобуто належних доказів на підтвердження всіх підстав, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відтак, колегія суддів вважає, що оскільки прокурор в судовому засіданні не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя обґрунтовано відмовила в задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 та прийшла до вірного висновку про можливість застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, мотивувавши це в своїй ухвалі з врахуванням вимог ст. 178 КПК України.

На думку колегії суддів, сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наявність зазначених ризиків, не можуть бути безумовною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, врахувавши особу підозрюваного, підставно, на думку колегії суддів, застосувала більш м`який запобіжний захід ніж зазначений у клопотанні слідчого.

Також, колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4