Ухвала Іменем України
19 грудня 2019 року м. Київ
справа №756/8525/19
провадження № 51-6307ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_4 ,

встановив:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України,уродженця ( АДРЕСА_1 ) та жителя

АДРЕСА_2 , не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України
(далі КК України), на підставі ст. 46 КК Україниу зв`язк у з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року ухвалу районного суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
ОСОБА_4 02 червня 2019 року приблизно о 20:56, керуючи мотоциклом марки «Lifan» (д.н.з. НОМЕР_1 ), порушуючи вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування цим транспортним засобом, навпроти під`їзду будинку №2/58 на вул. Північній у м. Києві проявив неуважність до дорожньої обстановки, розпочав рух, не переконавшись у тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР, не дотримуючись безпечної дистанції та безпечного інтервалу всупереч вимогам п. 13.1 ПДР, не зменшив швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу та продовжив рух керованим ним мотоциклом, внаслідок чого здійснив наїзд на малолітнього ОСОБА_6 , який перебував у нерухомому положенні на дитячому велосипеді біля краю дороги в напрямку руху мотоцикла. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди малолітньому було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Стверджує про безпідставність закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, крім того, посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17 (провадження № 13-66 кс18).

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 46 КК Україниособа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як зазначено у ст. 59 Кримінального процесуального кодексу України

(далі КПК України) якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.
На підставі ч. 5 ст. 44 КПК України законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена представнику.
Відповідно до ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.
Як убачається з копій судових рішень, ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, відшкодував законному представнику потерпілого усі заподіяні ним збитки та примирився з ним.

Доводи касаційної скарги прокурора щодо необхідності врахування постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, (провадження № 13-66 кс18) не є обґрунтованими, оскільки в рішенні зроблено правовий висновок про те, що якщо внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому заподіяна смерть, то ніхто інший не може висловити його волю під час вирішення питань, пов`язаних з відшкодуванням шкоди у вигляді смерті як підстави для звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України.
Натомність у цьому кримінальному провадженні неповнолітньому потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості, тобто шкода не мала незворотного характеру, а тому мати як законний представник мала право на примирення з обвинуваченим.
З огляду на викладене суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, з таким висновком районного суду погоджується і суд касаційної інстанції.

При перегляді кримінального провадження в апеляційному порядку суд належним чином перевірив доводи, зазначені в апеляційній скарзі прокурора, та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам

ст. 419 КПК України.
Касаційна скарга не містить переконливих доводів, які потребують перевірки за матеріалами кримінального провадження. Із наданих до неї копій судових рішень видно, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва

від 11 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду

від 17 вересня 2019 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3