Єдиний унікальний номер 448/616/20
Провадження № 1-кп/448/148/20
В И Р О К
Іменем України

26.06.2020року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000177 від 12.05.2020р., про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого згідно вироку Мостиського районного суду Львівської області від 14.05.2020р. за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 12.05.2020р. близько 16:10год., знаходячись на ділянці автомобільної дороги загального користування місцевого значення 014-1002 «Нагірне-Добромиль», 0км+700м, що між населеними пунктами Нагірне та Ганьковичі Мостиського району Львівської області та керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з порушенням п.2.3в Правил дорожнього руху України, - керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки, на підставі п.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції №1 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, а саме: начальником сектору-капітаном поліції ОСОБА_6 та старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , які згідно книги нарядів Мостиського ВП виконували свої обов`язки по охороні громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху на території Мостиського району. Під час спілкування із водієм у працівників поліції виникла підозра в тому, що він може перебувати в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки ОСОБА_3 не заперечував вживання алкогольних напоїв напередодні, йому запропоновано пройти тест на встановлення факту алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».
Так, з метою уникнення відповідальності та невчинення службовими особами працівниками СРПП №1 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області певних дій в інтересах ОСОБА_3 , які полягали у непроходженні тестування за допомогою приладу «Драгер», він усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди службовій особі є незаконним, спершу в усній формі висловив пропозицію, а в подальшому передав працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, поклавши вказані кошти на сидіння службового автомобіля марки «Шкода Рапід», д.н.з. НОМЕР_2 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України, - у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням наданого їй службового становища.
20.05.2020 року між прокурором Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 , з другого боку, з участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.369 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Також, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, сторони узгодили про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим обрати остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500грн.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Представник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого та наполягала на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу, міра покарання відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, наслідки її укладання та затвердження були роз`ясненні всім учасникам провадження.
Прокурор Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 також не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердила в суді, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Як відомо із змісту п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення обвинувачений визнав беззастережно. У даному кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.
Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.
З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 20.05.2020 року між прокурором Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.
Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 14.05.2020 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850грн.
Згідно ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив даний злочин, передбачений ч.1 ст.369 КК України, до ухвалення вироку Мостиським районним судом Львівської області від 14.05.2020р., суд вважає необхідним призначити обвинуваченому узгоджене сторонами остаточне покарання відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 14.05.2020 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, - грошові кошти в розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) гривень, що становить шість куп`юр номіналами по 200 грн. з наступними серійними номерами: СЖ1873116, КЖ3920916, ТД9264845, УЄ7846141, УФ3129658, ХД4191758, які були вилучені під час проведення огляду місця події 12 травня 2020 року зі службового автомобіля Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області «Шкода Рапід», реєстраційний номер 1320.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно,- відсутні.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначались (використовувались) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді грошових коштів, а саме: грошових коштів в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, які передані на зберігання у Львівську філію ПАТ КБ «Приват Банк» в спец.пакет №3546645 (акт прийому передачі майна зі зберігання від 22.06.2020р.), на підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України,- застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Питання решти речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме диск DVD-R із відеозаписами із нагрудних камер начальника СРПП ОСОБА_6 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000177 від 12.05.2020р. укладену 20.05.2020 року між прокурором Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.369 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання штраф в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Мостиського районного суду Львівської області від 14.05.2020 року більш суворим покаранням за даним вироком суду,- у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 14.05.2020 року на грошові кошти в розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) гривень, що становить шість куп`юр номіналами по 200 грн. з наступними серійними номерами: СЖ1873116, КЖ3920916, ТД9264845, УЄ7846141, УФ3129658, ХД4191758, які були вилучені під час проведення огляду місця події 12 травня 2020 року зі службового автомобіля Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області «Шкода Рапід», реєстраційний номер 1320 - скасувати.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України грошові кошти в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень , які передані на зберігання у Львівську філію ПАТ КБ «Приват Банк» в спец.пакет №3546645 (акт прийому передачі майна зі зберігання від 22.06.2020р.),- в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави.

Речовий доказ: диск DVD-R із відеозаписами із нагрудних камер начальника СРПП ОСОБА_6 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1