справа №619/362/20
провадження №1-кс/619/163/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2020 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 ,погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської областіОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000138 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 22 квітня 2009 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України, остаточно призначене покарання 5 років 6 місяців, звільнено з місць позбавлення волі 07 квітня 2014 року, -

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 26 січня 2020 року у денний час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, з метою збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи поряд з домоволодінням АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , переконавшись, що в домоволодінні нікого немає, і що його подальші дії ніким помічені не будуть, після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно підійшов до воріт домоволодіння та переліз через них, таким чином проник до сховища, а точніше на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , надалі усвідомлюючи те, що викрасти усе майно ОСОБА_7 не має можливості, таємно викрав з його території брухт чорного металу вагою 257 кг 150 грамів, вартістю з урахуванням середньої закупівельної вартості брухту чорного металу наданого у відповідності до довідки ТОВ «МЕТІНТЕКС», 1164 гривні 89 копійок, і надалі з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

Потерпілому ОСОБА_7 спричинений майновий збиток на загальну суму 1164 гривні 89 копійок.

11 лютого 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

13.02.2020 до суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 ,погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської областіОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 28 січня 2020 року, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду місця події від 29 січня 2020 року, поряд з гаражом в ряду гаражів розташованого неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_4 ;

- протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення фотознімків осіб для впізнання свідку ОСОБА_8 , під час якого серед пред`явлених осіб він упізнав ОСОБА_5 , як особу, що 27 січня 2020 року збув йому крадений металобрухт;

- довідкою ТОВ «МЕТІНТЕКС» від 10 лютого 2020 року.

В обґрунтування клопотання слідчий, прокурор посилались на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме:

-з урахуванням суворості покарання, що передбачається за інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює незворотність уникнення покарання у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

-знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Оскільки на даний час по кримінальному провадженню не проведено усіх необхідних слідчих дій;

-незаконно впливати на свідків, які є особами з числа оточення підозрюваного ОСОБА_5 , а також на інших учасників процесу, з якими на даний час ще не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі допитів, одночасних допитів раніше допитаних осіб. Окрім цього існує ризик незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_5 на потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , адже засоби зв`язку з останніми ОСОБА_5 достовірно відомі, окрім цього останньому відомо про місце мешкання вказаних осіб. Крім того, ОСОБА_5 отримано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено певні докази і перебуваючи на свободі, остання буде мати реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідка. Зазначене в черговий раз підкреслює та доказує обґрунтованість існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, внаслідок чого ОСОБА_5 буде мати реальну можливість перешкоджати досягненню основних завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, шляхом здійснення тиску на потерпілого та свідка з метою зміни наданих ними свідчень;

- враховуючи спосіб вчиненого ОСОБА_5 корисливого злочину, останній може продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтував клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, та пояснив, що він дійсно скоїв крадіжку металобрухту у вказаному домоволодінні, але зазначив, що вартість викраденого майна становить близько 500 гривень. Просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний с триманням під вартою, оскільки він має постійне місце проживання, не переховується від органів досудового розслідування та суду, працює неофіційно.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що шкоду фактично відкшодовано, оскільки металобрухт повернутий потерпілому. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений не ухиляється від явки до слідчого, прокурора та слідчого судді, працює неофіційно, має постійне місце проживання, частково визнає вину.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя доходить наступного.

Надані стороною обвинувачення докази, які зібрані на цей час, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У відповідності до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» вказано, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 року) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В клопотанні слідчий, прокурор вказують, що підозрюваний не маєстійких соціальних зв`язків, вчинив умисний корисливий злочин проти власності повторно, а також веде антисоціальний образ життя.

Однак, слідчому судді не надано жодних доказів на підтвердження такого образу життя і прокурор в судовому засіданні пояснив, що таких доказів немає. Згідно довідки Малоданилівської селищної ради від 07.02.2020 рада матеріалами, що характеризують ОСОБА_5 не володіє. Інших даних матеріали справи не містять.

Також прокурор не довів наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як з протоколу огляду місця події від 29.01.2020 вбачається, що металобрухт був вилучений працівниками поліції, а отже можливості знищити, сховати чи спотворити це майно підозрюваний не має.

Слідчий суддя також не вбачає наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та з`являється за викликом як до слідчого, так і до слідчого судді.

Слідчий суддя доходить висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що потерпілий та свідок не допитані судом, а також непогашену судимість підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України, та про достатність підстав для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вищезазначених ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, із наданням йому можливості працювати, в межах строку досудового розслідування, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 ,погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської областіОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, суду, слідчого судді в період з 21 години до 07 години щодня.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали покласти на Дергачівський ВП ГУ НП в Харківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 11.04.2020.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1