В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35», кримінальне провадження за № 0003221 від 28.10.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання у ДУ Білоцерківська виправна колонія № 35, раніше судимого: 1) 10.02.2006 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки; 2) 18.01.2007 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 296, ст. 304, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на три роки шість місяців. 04.02.2009 Указом Президента України про помилування від 28.01.2009 з іспитовим строком на один рік звільнений з Бориспільської виправної колонії №119. 3) 30.07.2010 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень; 4) 13.02.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт. 04.07.2017 знятий з обліку УІІ Білоцерківського району Київської області по відбуттю покарання; 5) 19.06.2015 Таращанським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 203-2 КК України до штрафу в розмірі 170000,00 гривень з конфіскацією майна. На підставі ухвали Таращанського районного суду Київської області від 23.01.2019, знятий 06.02.2019 з обліку Білоцерківського МРВ Київської області по питанням пробації у зв`язку зі спливом строків давності; 6) 28.05.2015 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки; 7)13.09.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк шість років. Ухвалою Апеляційного суду від 01.12.2016 застосована ст. 72 ч. 5 КК України до строку відбування покарання зарахований період часу з 13.09.2016 по 01.12.2016; 8) 01.11.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років 180 днів. 10.05.2017 вирок приведений у відповідність Березанським міськрайонним судом Київської області на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на шість років, штраф в розмірі 170000,00 грн. з конфіскацією майна.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 , обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту-Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2, «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.05.2000 №770 (далі по тексту-Перелік), зокрема метадон (фенадон) включеного до списку №1 таблиці №2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону засуджений ОСОБА_3 , 27.10.2019 приблизно о 16 годині 15 хвилин, знаходячись поряд з магазином «Адара», за адресою: місто Біла Церква Київської області, вулиця Василя Симоненка, 3, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», повторно, незаконно придбав - знайшов на землі, поліетиленовий згорток чорного кольору, в якому знаходиться згорток фольги з вмістом кристалічної речовини білого кольору що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено метадон (фенадон).

Маючи досвід періодичного вживання наркотичних засобів, оглянувши, та по зовнішньому вигляду, впевнившись, що виявлені ним речовини є наркотичним засобом, поклав в шкарпетку, яка була одягнена на лівій нозі, після чого повторно, незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту вказану речовину.

Надалі, 28.10.2019 приблизно о 16 годині 38 хвилин в ході особистого обшуку ОСОБА_3 в кімнаті прийому передач засуджених дільниці соціальної реабілітації ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35 )» в присутності понятих, в шкарпетці лівої ноги виявлено та в подальшому вилучено поліетиленовий згорток чорного кольору, в якому знаходився згорток фольги з вмістом кристалічної речовини білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон).

Маса метадону (фенадону), який ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», повторно, незаконно, придбав-знайшов та зберігав для власного вживання без мети збуту становить 0,084 г.

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 309 КК України, розкаювався та показав, що він 27.10.2019 приблизно о 16.15 год. при поверненні з роботи в ДСР ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35», біля магазину «Адара» в м. Біла Церква знайшов на землі, поліетиленовий згорток чорного кольору, в якому знаходився згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору на смак впевнившись, що це був наркотичний засіб метадон, який поклав собі в шкарпетку, яка була одягнута на ліву ногу. Після чого переніс наркотичний засіб на територію ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35», де 28.10.2019 приблизно о 16.38 год. був оглянутий в кімнаті прийому передач засуджених дільниці соціальної реабілітації та працівниками колонії вилучений наркотичний засіб з вказаної шкарпетки. В скоєному злочині каявся, просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки останній вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, судом встановлено обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - визнання вини, обставину яка обтяжує його покарання - рецидив злочину, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, на теперішній час відбуває покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016 за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, розлучений, який не має утриманців, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо призначення покарання у вигляді позбавлення волі та позицію обвинуваченого, який просив суворо не карати, врахувати визнання його вини, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв зазначений злочин до повного відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016, згідно з яким ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочинів, передбачений за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років 180 днів. На підставі ч. 4 ст. 72 КК України вирок Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 у вигляді штрафу та конфіскації майна виконувати самостійно, однак 10.05.2017 вирок приведений Березанським міськрайонним судом Київської області у відповідність на підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на шість років, зі штрафом у розмірі 170000,00 грн. з конфіскацією майна. Однак, згідно ухвали Таращанського районного суду Київської області від 23.01.2019 ОСОБА_3 знятий 06.02.2019 з обліку Білоцерківського МРВ Київської області по питанням пробації у зв`язку зі спливом строків давності по вироку Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015. Отже, ОСОБА_3 необхідно призначити покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016 у вигляді позбавлення волі, а вимоги, передбачені ч. 1 ст. 71 КК України щодо приєднання покарання призначеного вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 у вигляді штрафу та конфіскації майна не застосовується з вищевказаних підстав.
З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів, а також відповідати цілям та меті покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положень закону, якими керувався суд.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.
Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України стягнути з ОСОБА_3 у порядку ст. ст. 122, 124 КПК України.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 статтями 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбите їм покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016 та остаточне призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді двох років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 10.03.2020.

Речовий доказ по справі, а саме метадон (фенадон), який зберігається за квитанцією № 849 від 29.112019, в камері зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області - знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 1256, 08 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень вісім копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1