Провадження № 1-кп/947/509/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000994 від 15.03.2019, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні доньку, 2011 року народження, працює за наймом, є інвалідом 3-ої групи з дитинства, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так 15 березня 2019 року обвинувачений ОСОБА_4 вирішив незаконно придбати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено- PVP для особистого вживання, без мети збуту.
Реалізуючи вказаний умисел, того ж дня, близько 10 години, обвинувачений ОСОБА_4 у невстановленому місці та особи, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, замовив особливо небезпечну психотропну речовину PVP, за допомогою платіжного терміналу «EasyPay», що знаходився поблизу будинку №64 по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі, перевів грошові кошти у сумі 200 гривень на розрахунковий рахунок вказаної особи, після чого отримав адресу місця знаходження замовленої ним особливо небезпечної психотропної речовини PVP, а саме: м. Одеса, вул. Тульська, 75.
Близько 13 години цього ж дня, обвинувачений ОСОБА_4 , прибувши за вищевказаною адресою, під камінням забрав полімерний пакет, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, всередині якого знаходилася порошкоподібна речовина червоного кольору, яку ОСОБА_4 помістив до правої зовнішньої кишені куртки, що була одягнена на ньому, тим самим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP та з вказаного часу почав зберігати при собі без мети збуту.
15 березня 2019 року близько 13 години, обвинувачений ОСОБА_4 перебував неподалік будинку №91 по вул. Тульська у м. Одесі, де був виявлений працівниками поліції, яким, в ході огляду місця події, із правої кишені куртки, щ обула одягнена на ньому, видано полімерний пакет, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, із порошкоподібною кристалічною речовиною червоного кольору, яка згідно висновку експерта містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, маса якої у перерахунку на масу представленої речовини складає 0,198 г.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 всупереч закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», незаконно придбав та зберігав без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що віднесена до психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою КМУ №770 від 06 травня 2000 року.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Крім того, 20 березня 2019 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_4 , який знаходився в приміщенні парадної будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, обвинувачений ОСОБА_4 впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись за вищевказаною адресою, таємно, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Хridis Target 400», червоно-чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на суму 1530 гривень.
Після чого обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме він 15.03.2019 року замовив та придбав через мережу інтернет психотропну речовину PVP, вартість якої сплатив через платіжний термінал. Потім йому повідомили місце де він може забрати психотропну речовину, він її забрав та зберігав при собі для особистого вживання. Крім того, 20.03.2019 року він знаходячись в парадної будинку АДРЕСА_2 таємно викрав велосипед, з яким з місця вчинення злочину зник. У скоєному щиро кається та просив його суворо не карати, він викрав велосипед у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії наступним чином:
- за ч.1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
-за ч.1 ст.309 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не одружений, має на утриманні дитину, є інвалідом 3-ої групи з дитинства, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, в силу ст. 89 не судимого, позитивно характеризується за місцем мешкання, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність у потерпілого вимог матеріального характеру, та відсутність обставин які обтяжують покарання,враховуючи вищезазначені обставини, та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з застосуванням ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави;

- за ч.1 ст.309 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 в межах кримінального провадження за № 0000994 від 15.03.2019 року не обирався
Речовій доказ: особливо небезпечна психотропна речовина PVP, масою 0,198 г., знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави за проведення судової експертизи грошові кошти 1570 гривень 10 копійок.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1