ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3221/19

25 лютого 2020 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Костопільського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000722 від 14.11.2019 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець c.Данчиміст Костопільського району Рівненської області, проживає по АДРЕСА_1 , українець, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, громадянин України, освіта повна загальна середня, не працює, державних нагород та пільг не має, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого не з`явився
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 22:00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів з метою власного матеріального збагачення, шляхом пошкодження вікна, проник до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 кросівки фірми «Progress service» вартістю 111 грн. 07 коп., приставку цифрового телебачення Т-2 марки «Ergo» вартістю 300 грн., портативну колонку марки «Atlanfa АТ-9157» вартістю 252 грн., сім переходників для різних типів вхідних роз`ємів живлення ноутбука вартістю 200 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 863 грн. 07 коп. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Отже, своїми умисними діями, які виразились в умисному викраденні чужого майна, поєднане з проникненням у житло, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав, надав показання на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий у судовому засіданні надав показання на підтвердження обставин викладених у рбвинувальному акті.

У судовому засіданні прокурор, враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та всі встановлені обставини справи, просить суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений не заперечував щодо визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, кваліфікуються як тяжкий злочини.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину повторно.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Санкція ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Суд, враховуючи обставини справи та особу ОСОБА_3 , вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.
Однак, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за ним та звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З довідок про витрати на проведення експертиз вбачається, що розмір витрат на проведення судової товарознавчої експертизи становить 1256,08 грн., на проведення судової дактилоскопічної експертизи 785,05 грн., що в загальному становить 2041,13 грн., а відтак суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.
Речові докази кросівки фірми «Progress service», портативну колонку марки «Atlanfa АТ-9157» та сім переходників для різних типів вхідних роз`ємів живлення ноутбука, які упаковані до спец пакету Україна МВС Експертна служба №4144999 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .

Стаття 70 КК, що установлює порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, не передбачає можливості поглинення чи складання іспитового строку, визначеного різними вироками.
За правовим висновком Верховного Суду від 27 березня 2018 року в провадженні № 51-717км18 щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 був раніше судимим за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року у справі №564/2247/19 за ч.1,2 ст. 185 КК до покарання у виді 2 років позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Вирок набрав законної сили 11.01.2020.
З огляду на викладене вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року у справі №564/2247/19 підлягає самостійному виконанню.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 /два/ роки.

Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст.76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року у справі №564/2247/19 виконувати самостійно.

Речові докази кросівки фірми «Progress service», портативну колонку марки «Atlanfa АТ-9157» та сім переходників для різних типів вхідних роз`ємів живлення ноутбука, які упаковані до спец пакету Україна МВС Експертна служба №4144999 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 2041 /дві тисячі сорок одна/ гривня 13 копійок витрат на проведення судових експертиз.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1