ЄУН № 336/2198/20
пр. № 1-кс/336/314/2020
УХВАЛА
Іменем України
04 травня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001135 від 29.04.2020 року за ст. 290 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 29.04.2020 року звернувся до суду з клопотанням по кримінальному провадженню № 0001135 від 29.04.2020 року за ст. 290 КК України про арешт автомобілю Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключ від замку дверей автомобілю та ключ запуску двигуна.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з?явились, не сповістивши про причини неявки.

В матеріалах справи відсутні відомості про власника автомобілю, що позбавило суд можливості сповістити його про розгляд клопотання.

При вивченні копій документів, доданих до клопотання, слідчим суддею з`ясовано наступне.

29.04.2020 року до ЄРДР внесено відомості про злочин, передбачений ст. 290 КК України, а саме про те, що 28.04.2020 року працівниками поліції був зупинений автомобіль, номер кузову якого «набитий кустарним способом».

Інші документи, додані до клопотання, не виявилось можливим дослідити, адже якість наданий копій не дозволяє прочитати текст.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 170 ч. 10 КПК України вказує, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Натомість у клопотанні не зазначено будь-яких підстав чи мети накладення арешту на автомобіль, свідоцтва про реєстрацію ТЗ та ключів, адже ці речі та документи не визнавались речовими доказами, немає підстав вважати, що вони підлягають конфіскації, цивільного позову не заявлено, про підозру у скоєнні злочину будь-яким особам не повідомлено.

Враховуючи таке, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на вказане майно, документи, адже подане клопотання не обґрунтоване, не містить зазначення ані мети, ані підстав для накладення арешту на майно.
Керуючись ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001136 від 29.04.2020 року за ст. 290 КК України про арешт автомобілю Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключа від замку дверей автомобілю та ключа запуску двигуна, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1