Номер провадження 1-кп/754/565/20
Справа№754/1424/20
Вирок
Іменем України

10 березня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0008769 відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05.09.2007 року Деснянським районним судом м. Києва за ст..187ч.2,69 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі.

11.03.2014 року Деснянським районним судом м. Києва за ст.15ч.2,185ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

25.06.2014 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 185ч.2,71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, 21.06.2017 року звільнився по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 06.12.2019 року приблизно о 13.50год. обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в магазині «Parfum», який розташований приміщенні магазину «Сільпо» по вул. Драйзера,8 в м. Києві, переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з прилавку магазину повторно таємно викрав чуже майно, що належало потерпілому ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон «Meizu M5c», вартістю 2788грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кількість та вартість викраденого не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи. Вказав, що дійсно 06.12.2019 року приблизно о 13.50год. перебуваючи в магазині «Parfum», який розташований приміщенні магазину «Сільпо» по вул. Драйзера,8 в м. Києві, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з прилавку магазину викрав мобільний телефон «Meizu M5c» та здав його у ломбард, який у подальшому, після виклику його у поліцію, викупив та повернув потерпілому.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.185ч.2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, дані про його особу, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, його стан здоров`я, хворіє на ВІЛ, гепатит, ненастання тяжких наслідків, вжиття заходів для відшкодування шкоди, відсутність у потерпілого претензій матеріального та морального характеру.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 судом визнано щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Беручи до уваги всі вказані вище обставини у їх сукупності, визначену ч.2ст.50 КК України мету покарання, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність обтяжуючих вину обставин, відсутність претензій у потерпілого до обвинуваченого, його стан здоров`я, наявність визначеного місця проживання у м. Києві, а також і те, що обвинувачений добросовісно виконував свої процесуальні обов`язки,суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами з питань пробації за місцем його проживання, а тому застосовує до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням згідно ст.75 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, як виняток, є гуманним і справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним злочину.
Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Речові докази СД-диск зберігати при матеріалах справи, інші речові докази повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: