Провадження №: 1-кп/752/869/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001128, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з освітою середньою, працюючого водієм тролейбуса в тролейбусному ремонтно-експлуатаційному ДЕПО № 1 КП «Київпастранс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 05.12.2018, приблизно о 15.00 год., керуючи тролейбусом «ЛАЗ-Е301D1», бортовий номер НОМЕР_1 , сумарний люфт у рульовому керуванні якого перевищував граничне значення - більше ніж 20 градусів, за наявності якого забороняється експлуатація транспортних засобів, та який водій міг виявити перед початком експлуатації тролейбуса, прямуючи по маршруту № 11 «Вулиця Маршальська - Музей архітектури України», перебував на зупинці громадського транспорту «Торговий центр», розташованій напроти будинку № 48-А по вулиці Академіка Заболотного в місті Києві, де виконував зупинку для висадки пасажирів.
В цей час, в салоні даного тролейбусу серед інших перебував пасажир ОСОБА_9 .
ОСОБА_6 допустив порушення вимог пунктів 2.3 підпункт «б», 10.1, 21.4 та 31.4.2 підпункт «а» Правил дорожнього руху України, перед початком та під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не зачинивши пасажирських дверей, розпочав рух та став рухатись по проїзній частині вулиці Академіка Заболотного від вказаної зупинки громадського транспорту в напрямку Столичного шосе. Внаслідок чого відбулося падіння пасажира ОСОБА_9 з салону тролейбуса на вулицю через відчинені пасажирські двері з послідуючим наїздом на нього вказаним тролейбусом, внаслідок чого він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 2.3 підпункт «б», 10.1, 21.4 та 31.4.2 підпункт «а» Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.
Тобто, ОСОБА_6 визнається винним за ч.1 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним та підтвердив вищезазначені обставини вчинення ДТП, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що працював та на даний час продовжую працювати водієм тролейбуса. 05.12.2018 року був на маршруті та під`їхав до зупинки «Торговий центр», що на вул. Академіка Заболотного в м. Києві. Хтось з пасажирів повідомив, що загорівся токоприймальник, а тому дав вказівку всім пасажирам вийти з салону, щоб від`їхати від зупинки. Почав вирулювати, дивився лише в ліве дзеркало, потерпілого не бачив. Коли зупинився, до нього підійшов чоловік і сказав, що він накоїв, тобто, вчинив наїзд на людину. Підійшов до зупинки і побачив дідуся, в якого нога була в крові. Викликав лікарів та поліцію. На тролейбусі пошкоджень не було, лише кров біля заднього колеса, мабуть дідусь посковзнувся і впав під колесо. У вчиненому вину визнає повністю. З потерпілим не зустрічався. На утриманні має неповнолітнього сина, на якого платить аліменти. Водій тролейбуса, єдина професія, інших джерел заробітку немає.
Згідно висновку експерта № 042-539-2019, у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зафіксовані такі тілесні ушкодження: а) розлога розчавлено-забійна рана правої гомілки; б) рана у ділянці правої брови; в) садна у ділянці правої кисті.
Всі виявлені тілесні ушкодження могли утворитися, у тому числі, у строк, вказаний у описовій частині ухвали, тобто, 05.12.2018 року, цілком ймовірно, внаслідок автомобільної травми падіння потерпілого з салону транспортного засобу (який рухався). Виявлене тілесне ушкодження, вказане у пункті а), відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Суд, ураховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
А тому, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідження висновку експерта, інші докази, що стосуються фактичних обставин, за погодженням з учасниками, не досліджувалися.
Предметом дослідження був цивільний позов і матеріали на його обґрунтування та документи, які стосуються особи обвинуваченого та даних які його характеризують.
Так, потерпілий ОСОБА_9 , який діє через свого представника адвоката, звернувся з позовною заявою, в якій просить, згідно вимог ст.ст. 1167,1172,1187,1188,1195 ЦК України, стягнути з цивільного відповідача Комунального підприємства «Київпастранс», як власника транспортного засобу, 8043 (вісім тисяч сорок три) грн. 15 коп. матеріальної шкоди та 300 (триста) тисяч моральної шкоди.
Представник цивільного відповідача КП «Київпастранс», заперечувала проти цивільного позову. Просила відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог до КП, треті особи: тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо № 1 та ОСОБА_6 . Посилалася на те, що цивільним позивачем належним чином не доведено завдання матеріальної та моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір, а також не надано суду належних доказів та обґрунтувань, що підтверджують наявність, обсяг та розмір матеріальної та моральної шкоди. Підтвердила, що дійсно, ОСОБА_6 був прийнятий на посаду та працює водієм тролейбуса тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 1 КП «Київпастранс».
Дослідивши докази, що стосуються цивільного позову, враховуючи вимоги Цивільного кодексу України, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілим та його вік, суд прийшов до висновку що, цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди, слід задовольнити частково та на користь потерпілого ОСОБА_9 , стягнути з комунального підприємства «Київпастранс» (ідентифікаційний код юридичної особи 31725604; 04070, м. Київ, вул. Набережне Шосе, 2;) як власника транспортного засобу «ЛАЗ-Е301D1», бортовий номер НОМЕР_1 , яким, відповідно, до шляхового листа № 008621 від 05.12.2018 року на момент ДТП керував ОСОБА_6 , 100 000 ( сто тисяч) гривень.
Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю та, на користь потерпілого ОСОБА_9 , стягнути з комунального підприємства «Київпастранс» 8043 (вісім тисяч сорок три) грн. 15 коп.
Доводи представника цивільного відповідача про необхідність відмови в задоволенні позову потерпілого, суд до уваги не бере та відкидає, оскільки в розпорядження суду надано достатньо належних та переконливих доказів завдання збитків потерпілому, які, згідно вимог ЦК України, підлягають стягненню з власника транспортного засобу.
При призначенні покарання суд враховує, тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, працюючого водієм тролейбуса, який раніше не судимий, виключно позитивно характеризується за місцем роботи.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Суд, зважаючи на обставини вчинення злочину, позицію прокурора, висловлену в ході судових дебатів, щодо покарання обвинуваченому, особу винного, вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу та не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений працює водієм, і заробіток, який він отримує в зв`язку з виконанням цієї роботи, є єдиними джерелом доходу отримуваного ним та його сім`ї.
На підставі ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 ( п`ять тисяч сто) грн. без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілого, задовольнити частково. Стягнути з комунального підприємства «Київпастранс» (ідентифікаційний код юридичної особи 31725604; 04070, м. Київ, вул. Набережне Шосе, 2;) на користь потерпілого ОСОБА_9 , - 8043 (вісім тисяч сорок три) грн. 15 коп. матеріальної шкоди та 100 000 (сто тисяч) грн. моральної шкоди.

На підставі ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів:

1144 грн. на проведення авто технічної експертизи № 12-2/463;

2002 грн. на проведення експертизи № 12-2/71;

5308 грн.90 коп. на проведення експертизи № 042-539-2019.

Речовий доказ: тролейбус «ЛАЗ», бортовий номер 1601, який на зберіганні в тролейбусному депо № 1 КП «Київпастранс», - залишити власникам за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1