Справа № 504/3567/19
Номер провадження 1-кп/504/591/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2020 смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в смт. Доброслав кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Полянка, Арбузинського району, Миколаївської області, українки, громадянці України, одруженої, з середньою професійною освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

встановив:

Судовим розглядом обвинувального акту встановлено, що 05.06.2018 року ОСОБА_4 укладено контракт з ТВО командиром військової частини НОМЕР_1 про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України терміном на 3 (три) роки.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 23-РС від 05.06.2018 року ОСОБА_4 прийнята на військову службу за контрактом на посаду механіка радіорелейної станції взводу зв`язку польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №118 від 05.06.2018 року ОСОБА_4 зарахована до списків особового складу частини, поставлена на всі види забезпечення та вважається такою, що прийняла вищезазначену посаду та справи 05.06.2018 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 141 від 02.07.2018 року ОСОБА_4 призначено на посаду кухара їдальні групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 144 від 05.07.2019 року солдату ОСОБА_4 було надано щорічну основну відпустку терміном на 15 діб.
Відтак 05.06.2018 року тобто з моменту підписання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_4 набула статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня була зарахована до списків особового складу та розпочала виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення військової частини остання дотримувалась встановленого порядку несення служби та виконувала покладені на неї завдання.
Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинна була свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків; виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 була зобов`язана дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
22.07.2019 року солдат ОСОБА_4 з метою ухилитися від обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явилась із щорічної основної відпустки до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
24.09.2019 року солдат ОСОБА_4 добровільно з`явилась військової частини НОМЕР_1 , та повідомила про себе, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до військової частини з відпустки, та ухиляється від обов`язків військової служби.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2019 солдата ОСОБА_4 повернуто з розпорядження командира та зараховано до списку військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду солдата.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді кухаря їдальні групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 8 год. 22.07.2019 року, не з`явилась вчасно без поважних причин зі щорічної чергової відпустки на військову службу - військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилялась від проходження служби до 08 год. 30 хв. 24.09.2018 року, проводячи свій час на власний розсуд у АДРЕСА_4 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби тривалістю понад один місяць, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Обвинувачена ОСОБА_4 допитана в суді, в інкримінованому їй злочині передбаченому ч.4 ст.407 КК України винною себе, визнала повністю та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому злочині ОСОБА_4 щиро розкаялась не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо неї в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції немає. Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку, вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, доведена, а дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану
Судом при визначенні обвинуваченій ОСОБА_4 міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, її особу, а також те, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується посередньо.

Крім того, суд бере до уваги висновок досудової доповіді від 22 січня 2020 року складеної Лиманським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Одеській області яким встановлено середню ймовірність вчинення обвинуваченою повторного правопорушення, у зв`язку з чим орган з питань пробації вважав, що виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнала та щиро розкаялась, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КПК України, оскільки її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

До обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України суд,

УХВАЛИВ:
Обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1