Справа № 473/5162/19
Номер провадження 1-кс/473/1651/2019

УХВАЛА
Іменем України

"27" грудня 2019 р. м. Вознесенськ
Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря- ОСОБА_2 , слідчого- ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подане в кримінальному провадженні № 0001984 від 20.12.2019 року, за ознаками ч.1 ст.203-2 КК України, клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2019 року на адресу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області поштою надійшло клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про арешт майна за кримінальним провадженням № 0001984.
Слідчий ОСОБА_3 посилався на ту обставину, що СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001984 від 20.12.2019 року за ознаками ч.1 ст. 203-2 КК України, за фактом організації невстановленими особами грального бізнесу в м. Вознесенську.
Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що у м. Вознесенську Миколаївської області у нежитловому приміщенні розташованому по АДРЕСА_1 , невстановленими особами під виглядом здійснення господарської діяльності пов`язаної із розповсюдженням лотерейних білетів, організовано надання послуг у сфері грального бізнесу, а саме діяльності, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах та комп`ютерних стимуляторах.
При цьому зазначив, що 20.12.2019року в період з часу 03:40-05:24 проведено огляд місця події під час якого у нежитловому приміщенні розташованому за адресою : АДРЕСА_1 виявлено та вилучено наступне майно : 16 системних блоків персонального комп`ютера; 16 оптичних мишок ПК; 14 клавіатур ПК; 1 принтер чеків « BIKOLON SAP 35011»; свіч «GT CM 0401» ; 2 роутери « TP- LINK»; 1 роутер « DETIS WFZUIIE».
Ухвалою суду від 23.12.2019 року зазначене клопотання було повернуто слідчому ОСОБА_3 , оскільки в порушення п. 3 ч 2 ст.171 КПК України, в ньому не зазначено документів, які підтверджують право власності, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження на вилучене під час огляду майно, щодо якого ініційовано питання про арешт, встановлено 72 години строку для усунення вказаних недоліків.
26.12.2019 року слідчим подано клопотання, в якому усунуто недоліки зазначені в ухвалі слідчого судді від 23.12.2019 року із зазначенням, що майно, вилучене під час огляду у нежитловому приміщенні розташованому за адресою : Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Центральна 6/75-2А 20.12.2019 року належить ТОВ « ЛОТО-ПЛЮС», суду надані документи щодо зазначеної юридичної особи.
Слідчий зазначив, що в м. Вознесенську по вул. Центральній, 6/75-2а діяльність пов`язану з нібито розповсюдженням державної грошової миттєвої лотереї «КОСМОЛОТ» здійснювало ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС», працівниками якого для надання вигляду законності своїх дій надавались контролюючим суб`єктам документи, що містять ознаки фіктивності та простроченого строку дії, а саме договір доручення №2025/02 від 09.04.2018 на розповсюдження грошової миттєвої лотереї «КОСМОЛОТ», укладений з ПІІ «Українська Національна Лотерея», що є ліцензійним оператором лотерей в Україні, строк дії якого закінчився 18.04.2019 та фактично припиняв повноваження на будь які дії у сфері розповсюдження лотерей.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, основним видом господарської діяльності ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» є «Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами», також 06.07.2019 згідно інформації опублікованої на офіційному веб-сайті ПІІ «УНЛ» припинено розповсюдження державної грошової миттєвої лотереї «КОСМОЛОТ», що вказує на фіктивність документів які засвідчують законність дій ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС», щодо розповсюдження лотерей за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Центральна, 6/75-2А.
Вилучені системні блоки персональних комп`ютерів містять програмне забезпечення яке в сукупності з іншим комп`ютерним обладнанням відтворюють ігрові алгоритми.
Все вилучене майно використовувалось, як засоби вчинення кримінального правопорушення, є речовими доказами, що містять в собі інформацію про вчинене кримінальне правопорушення, а тому для запобігання можливості їх приховування, відчуження та своєчасності виконання необхідних слідчих дій з даними речами, вказує на необхідність накладені на них арешту.
В судовому засіданні слідчий просив накласти на зазначені речі арешт з метою збереження їх в якості речових доказів.
Власник рухомого майна ТОВ « ЛОТО-ПЛЮС» в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про розгляд клопотання листом на адресу м. Київ, вул. Верхній Вал № 16, інша інформація для термінового зв`язку із представником товариства у суда відсутня.
Згідно зі ст.172 ч.1 КПК України неприбуття учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.
Дослідивши також матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
З матеріалів клопотання та доданих до них матеріалів можна встановити, що виявлені та вилучені під час проведення огляду приміщення закладу «Космолот», за адресою : Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Центральна 6/75-2А, що відбувалось 20.12.2019 року в період з часу 03:40год по 05:24 год. : 16 системних блоків персонального комп`ютера; 16 оптичних мишок ПК; 14 клавіатур ПК; 1 принтер чеків « BIKOLON SAP 35011»; свіч «GT CM 0401» ; 2 роутери « TP- LINK»; 1 роутер « DETIS WFZUIIE», які належать ТОВ « ЛОТО-ПЛЮС» визнано речовими доказами.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
1)правова підстава для арешту майна.
2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої стаття 170 КПК України).
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставах ухвали слідчого судді, передбаченого статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Дане клопотання слідчим надіслано по пошті, отримано судом 23.12.2019 року, після усунення недоліків, зазначених в ухвалі слідчого судді від 23.12.2019 року надійшло до суду 26.12.2019 року, тобто вищевказані вимоги ч.5 ст.171 КПК України в даному випадку були виконані, оскільки у передбачений законом строк органом досудового розслідування подано зазначене клопотання.
Однак відповідно до норм ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.
У даному випадку вилучені 16 системних блоків персонального комп`ютера; 16 оптичних мишок ПК; 14 клавіатур ПК; 1 принтер чеків « BIKOLON SAP 35011»; свіч «GT CM 0401» ; 2 роутери « TP- LINK»; 1 роутер « DETIS WFZUIIE», були вилучені не під час санкціонованого судом обшуку, хоча по даному кримінальному провадженню № 0001984 слідчим суддею 21.12.2019 року надано кілька дозволів на обшук за іншими адресами.
Тобто зазначене майно ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук не охоплювалось, що на підставі ч.7 ст.236 КПК України зумовлює надання йому статусу тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
З наданих в судовому засіданні слідчим документів вбачається, що під час огляду місця події 20.12.2019 року за адресою АДРЕСА_1 власник майна не був присутній, а особа на прізвище ОСОБА_5 офіційно не працює в ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС», тому вилучене майно не можна вважати наданим добровільно.
Згідно зі ст. 233 КПК України право слідчого, прокурора на проникнення до житла і проведення в ньому обшуку може виникати у трьох випадках, а саме за ухвалою слідчого судді, без постановлення такої ухвали на підставі згоди власника житла чи іншого володіння особи й до постановлення ухвали слідчого судді лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
Таким чином, правові наслідки отримання слідчим згоди від власника житла чи іншого володіння особи є рівноцінними з ухвалою слідчого судді та правовою підставою для проникнення до житла, іншого володіння особи і здійснення в ньому огляду.
Частиною 3 статті 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Відмова у задоволенні клопотання про накладення арешту означає, що таке майно негайно потрібно повернути особі, у якої воно було вилучене.
Крім того у клопотанні наведений перелік майна ( монітори) із використанням загальних назв, найменувань предметів без зазначення їх індивідуальних ознак, які відрізняють їх від будь-яких інших аналогічних речей.
Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 98, 131, 170-173, 233, 236 КПК України, слідча суддя
УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Вилучене під час огляду приміщення за адресою м. Вознесенськ вул. Центральна 6/75-2А, проведеного 20.12.2019 року 16 системних блоків персонального комп`ютера; 16 оптичних мишок ПК; 14 клавіатур ПК; 1 принтер чеків « BIKOLON SAP 35011»; свіч «GT CM 0401» ; 2 роутери « TP- LINK»; 1 роутер « DETIS WFZUIIE» - повернути власнику ТОВ « ЛОТО-ПЛЮС, розташованого за адресою м. Київ, вул. Верхній Вал № 16.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 310 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1