Номер справи 289/2174/19
Номер провадження 1-кс/289/3/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2020 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000114, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2019 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000114 від 27.05.2019 за ч. 1 ст. 246 КК України.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 18.03.2019 за заявою ОСОБА_3 щодо законності вирубки дерев в селах Ірша та Межирічка до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000114 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України. Постановою старшого слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_4 27.05.2019 кримінальне провадження № 0000114 закрито за відсутності складу злочину. Скаржник вважає цю постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування проведено неповно, зокрема, не оглянуті і не задокументовані ділянки місцевості населених пунктів с. Ірша та с. Межирічка з виготовленням фото таблиць місць вчинених злочинів, не були допитані працівники-спеціалісти Державної екологічної інспекції України у Житомирській області, які проводили обстеження і зафіксували незаконні порубки, склали розрахунок завданої шкоди, слідчим не вилучені, не оглянуті і не долучені до матеріалів провадження письмові документи, які стали підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення за № 28 від 10.09.2018 про видалення аварійних та сухостійних дерев. Ні слідчим, ні оперативним шляхом не встановлювалися особи, які безпосередньо здійснювали порубки дерев, не з`ясовано подальший рух отриманих внаслідок вирубки лісоматеріалів і отриманих за їх реалізацію коштів. В порушення вимог ст.ст. 55, 56 КПК України слідчим не вирішувалося питання щодо потерпілого по справі. Заявника ОСОБА_3 за час проведення слідства по даному провадженню не було допитано жодного разу.
ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав та просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Старший слідчий СВ Радомишльського ВП ОСОБА_4 , повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини своєї неявки.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Зважаючи на вказані положення закону, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності слідчого.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.
27.05.2019 старшим слідчим СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 000014, внесеного до ЄРДР 19.03.2019 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Із наявного на копії постанови запису вбачається, що ОСОБА_3 копію постанови про закриття кримінального провадження отримав тільки 23.12.2019.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено.
Відсутність самих матеріалів кримінального провадження позбавляє суд перевірити, які дії проводилися слідчим по кримінальному провадженню та чи достатньо встановлених слідством доказів для закриття кримінального провадження.
Однак, слідчий суддя, аналізуючи подану ОСОБА_3 скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, враховує наступне.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові від 22.01.2019 у справі № 673/902/16-к, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 246 КК України, відноситься до категорії злочинів проти довкілля. Диспозиція вказаної норми передбачає, що одним з обов`язкових елементів складу цього злочину є наявність істотної шкоди, завданої об`єкту злочинного посягання, тобто довкіллю.

Відповідно до абз. 3 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» від 10 грудня 2004 року № 17, у справах про злочини, відповідальність за які передбачена ст. 246 КК, шкода визнається істотною, коли: були знищені певні види дерев у тій чи іншій місцевості; погіршилися породний склад, якість, захисні, водоохоронні й інші екологічні властивості лісу; виникли труднощі у відтворенні заліснення в певній місцевості; знизилась якість атмосферного повітря; змінились ландшафт місцевості, русло річки; сталась ерозія ґрунту; тощо. Якщо внаслідок незаконної порубки дерев, чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав несе відповідальність за ст.ст. 64-67 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наявність шкоди довкіллю та її розмір має бути доведено визначеними законом засобами доказування. П. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України передбачено, що розмір шкоди довкіллю визначається на підставі висновку експерта.

Як вбачається із наявної в справі копії постанови про закриття кримінального провадження, слідчий ґрунтував свій висновок про наявність істотної шкоди лише на підставі розрахунку Державної екологічної інспекції, який не може вважатися висновком експерта. Отже, вимоги ст. 91 КПК України щодо обставин, які підлягають обов`язковому доказуванню в кримінальному провадженні слідчим належним чином не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 2 ст. 8 КПК України регламентовано, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних проваджень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Частиною 2 ст. 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Проаналізувавши постанову про закриття кримінального провадження № 0000114 від 27.05.2019 в сукупності із викладеними в скарзі обставинами, враховуючи принцип змагальності сторін та свободу в поданні ним своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відповідно не спростування слідчим зазначених в скарзі фактів неповноти та однобічності досудового слідства, не проведення всіх необхідних слідчих дій під час досудового розслідування, про які у скарзі зазначає заявник, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова про закриття провадження прийнята слідчим передчасно, без повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 від 27.05.2019 про закриття кримінального провадження № 0000114 скасувати.

Копію ухвали направити до СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області для проведення досудового розслідування та прокурору Коростишівської місцевої прокуратури для організації контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом
Слідчий суддя ОСОБА_1

"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)