Номер провадження: 11-сс/813/631/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2020 року у кримінальному провадженні №0000541 від 07.02.2020 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000541 від 07.02.2020 року та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком до 14.06.2020 року, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костешти, Ришканського району, Республіки Молдова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має неповнолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживабючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст. 289 КК України КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000541 від 07.02.2020 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст. 289 КК України, за наступних обставин.

В період часу з 22 годин 00 хвилин 08.08.2019 до 03 години 20 хвилин 09.08.2019 року ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою особистого збагачення, знаходився за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 9, де підшукував транспортний засіб, яким можливо незаконно заволодіти.
Перебуваючи поруч з житловим будинком АДРЕСА_3 , за вказаною вище адресою, ОСОБА_8 побачив припаркований біля житлового будинку автомобіль марки «Land Rover Range Rover», номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 у кузові чорного кольору, вартістю 2700000 (два мільйони сімсот тисяч) гривень, який належить ОСОБА_10 на праві приватної власності, та вирішив ним заволодіти.
Перебуваючи за вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 розбив скло зі сторони водійського сидіння автомобіля «Land Rover Range Rover» та у такий спосіб проник всередину вказаного транспортного засобу. Після чого, ОСОБА_8 , маючи при собі заздалегідь підготовлений технічний пристрій для запуску двигуна транспортного засобу, переконався в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, після чого запустив двигун автомобіля, тим самим встановив контроль над ним, та направився в бік с. Усатове Одеської області.
В подальшому 29.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 у гаражному приміщенні, належному ОСОБА_8 , (згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта) в ході проведення обшуку співробітниками УКР ГУНП в Одеській області та СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області було виявлено транспортний засіб марки «Land Rover Range Rover», з номером кузова НОМЕР_3 та д.н.з. НОМЕР_4 , який виявився викраденим транспортним засобом «Land Rover Range Rover», номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_10 , таким чином ОСОБА_8 розпорядився викраденим автомобілем на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 2 700 000 (два мільйони сімсот тисяч) гривень.
Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці було розроблено злочинний план, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом та подальшу його реалізацію. Так, в період часу з 17 годин 00 хвилин 09.12.2019 до 01 години 00 хвилин 10.12.2019 ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , пересуваючись на автомобілі Mercedes Benz Vito д.н.з. НОМЕР_5 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , побачили припаркований біля житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 19, автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_6 у кузові білого кольору, вартістю 1320000 (один мільйон триста двадцять тисяч) гривень, що належить Бар Гіл Моше, який став предметом їх злочинного посягання.
Так, близько 23:50 год., 09.12.2019 ОСОБА_8 , доставив на автомобілі Mercedes Benz Vito д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до місця паркування автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_6 , де останні приступили до реалізації свого злочинного плану, спрямованого на власне незаконне збагачення шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом. Переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 почав контролювати обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, щоб у разі небезпеки бути викритими сторонніми особами, вжити заходів щодо попередження інших спільників. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , почали реалізацію наступної фази розробленого плану, маючи при собі заздалегідь підготовлений технічний пристрій для сканування сигналізації автомобіля («удочку»), переконались в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає. ОСОБА_11 за допомогою електронного засобу (удочка) перехопив сигнал брелка сигналізації автомобіля, який знаходився у квартирі потерпілого Бар Гіл Моше у будинку АДРЕСА_4 , та передав даний сигнал. ОСОБА_12 , що знаходився поруч з вказаним вище автомобілем та проник в середину салону автомобілю марки «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_6 у кузові білого кольору. Сівши за кермо даного транспортного засобу, ОСОБА_12 за допомогою перехопленого сигналу запустив двигун автомобіля, тим самим встановив контроль над ним та направився в бік вул. Гаванної в Приморському районі м. Одеси. Проїхавши приблизно 30 метрів, ОСОБА_12 , зробив повну зупинку транспортного засобу, після чого на пасажирське сидіння зазначеного автомобіля проник ОСОБА_11 та в подальшому транспортний засіб був відігнаний у 4-й курортний провулок, с. Усатове, Одеської області у відстійник, більш точніше місце в ході досудового розслідування не встановлено. ОСОБА_8 на автомобілі «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_5 , після викрадення автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», направився в сторону с. Усатове, Біляївського району Одеської області.
В подальшому, з метою реалізації викраденого автомобіля та доведення злочинного плану до кінця ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 приблизно о 20 годині 40 хвилин 28.12.2019 біля буд. № 1 по 6-му Курортному провулку в с. Усатове, Одеської області, почали змінювати номерні знаки автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», з зареєстрованого д.н.з. НОМЕР_6 на д.н.з. НОМЕР_7 та перевантажувати речі що знаходилися у автомобілі «Toyota Land Cruiser Prado» на узбіччя і були викриті співробітниками УКР ГУНП в Одеській області.
Тим самим ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розпорядились викраденим автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 1 320 000 (один мільйон триста двадцять тисяч) гривень.
За даним фактом 07.02.2020 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000541 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст. 289 КК України.
10.02.2020 року постановою слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , зупинено досудове розслідування та ОСОБА_8 оголошено у розшук.
10.02.2020 року слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у сумі 576300 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) гривень відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч.1,2 ст.289 КК України.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000541 від 07.02.2020 року та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком до 14.06.2020 року, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Прокурор посилається на те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки запобіжний захід у виді домашнього арешту не здатний в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та надасть підозрюваному можливість негативно впливати на хід досудового розслідування, у зв`язку з чим такий запобіжний захід не є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційній суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно врахував, що досліджені в судовому засіданні докази свідчать про наявність, на даний час, фактів, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що останній міг вчинити інкримінований йому злочин. Окрім цього, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вірно зазначив, що слідчим не було дотримано приписів КПК України під час повідомлення про підозру ОСОБА_8 , а фактично повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручено 15.04.2020 року.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді.
Метою застосованого оскаржуваною ухвалою запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 слідчий суддя зазначив: запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, вчинити інше кримінальне провадження, підозрюваний ОСОБА_8 має сім`ю, неповнолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також те, що ОСОБА_8 добровільно з`явився до суду, дізнавшись про оголошення його у розшук, про що свідчить заява підозрюваного ОСОБА_8 від 13.04.2020 року (а.с. 93), в якій містяться відомості, що він проживає в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області в недобудованому будинку своєї матері.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення, яке висунуте підозрюваному є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою та належним чином не обґрунтованою.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор наполягав на тому, що застосований запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки адреса місця проживання підозрюваного, де він має перебувати під домашнім арештом арешт, фактично є недобудованим будинком.

Апеляційний суд визнає вказані доводи прокурора непереконливими, оскільки прокурором не надано раціонального пояснення тому, в чому полягає недостатність застосованого запобіжного заходу, з урахуванням того, що в судовому засіданні апеляційного суду прокурор особисто повідомив суду, що з дня обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, органом досудового розслідування та прокурором не було зафіксовано будь-яких порушень умов перебування підозрюваного під домашнім арештом та виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний повідомили апеляційному суду, що з моменту ухвалення рішення слідчим суддею про застосування запобіжного засобу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 останній перебуває за визначеною слідчим суддею адресою цілодобово, але правоохоронним органом за місцем проживання жодного разу не перевірявся. Вказані обставини не були спростовані прокурором.

Встановлені апеляційним судом обставини, зокрема факт перебування підозрюваного під домашнім арештом, його явка до апеляційного суду за першим викликом, за умови відсутності реального контролю за перебуванням останнього за відповідною адресою з боку правоохоронних органів, на думку апеляційного суду, свідчать про відсутність у підозрюваного мети переховуватися від органу досудового розслідування та суду, або в будь-який інший спосіб заважати проведенню досудового розслідування.

Крім того, на думку апеляційного суду, наведені обставини можуть свідчити про існування суто формального підходу з боку органу досудового розслідування та прокурора щодо ініціювання питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наполягаючи на недостатності застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, правоохоронний орган не вживає будь-яких дій, направлених на контроль за поведінкою підозрюваного.

Доводи прокурора про те, що відсутність контролю за поведінкою підозрюваного з боку правоохоронних органів обумовлена тим, що ухвала слідчого судді районного суду ще не надійшла до відділу поліції, на який покладений обов`язок здійснення такого контролю, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки слідчий та прокурор, враховуючи реальний стан функціонування поштового зв`язку, не були позбавлені права отримати в районному суді копію ухвали та передати її на виконання органу Національної поліції

З урахуванням наведеного апеляційний суд констатує, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів реального існування заявлених в клопотанні ризиків, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, не забезпечує на даний час виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

За встановлених апеляційним судом обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2020 року, щодо обрання запобіжного підозрюваному ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження №0000541 від 07.02.2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3