Справа № 743/727/20
Провадження №1-кс/743/138/20
УХВАЛА

09 червня 2020 року слідча суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 ,
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні в ЄРДР №0000214 від 19 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.05.2020 в кримінальному провадженні в ЄРДР №0000214 від 19 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, із забороною розпорядження та користування, на автомобіль бортовий, зеленого кольору марки ЗИЛ моделі 130, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі б/н.
Клопотання мотивоване тим, що вищезазначеною ухвалою слідчого судді, на майно, до переліку якого входить зазначений автомобіль, накладено арешт, із забороною користування та розпорядження. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником цього автомобіля є ОСОБА_5 . По кримінальному провадженню проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, пов`язані із зазначеним транспортним засобом. Враховуючи, що при зберіганні даного автомобіля на стоянці не має належних, безвтратних умов, оскільки таке зберігання відбувається під відкритим небом, внаслідок чого через вплив погодних умов технічний стан транспортного засобу погіршується та власникові наносяться матеріальні збитки, тому заявник вважає, що потреба в подальшому застосуванні арешту автомобіля відпала.
У судовому засідання власник майна ОСОБА_5 підтримав вимоги клопотання та пояснив, що він є власником автомобіля марки ЗИЛ моделі 130, д.н.з. НОМЕР_1 , лише по документам, а саме згідно технічного паспорту. Даний автомобіль він приблизно чотири роки назад продав по технічному паспорту, тому, отримавши автомобіль, він відразу поверне його особам, яким був проданий автомобіль.
Прокурор та слідчий заперечували проти задоволення клопотання. Суть заперечень зводилась до того, що ОСОБА_5 не забезпечить належного зберігання автомобіля, який є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Вислухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідча суддя дійшла наступних висновків.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ( якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в ЄРДР №0000214 від 19 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, в ході огляду місця події 18.05.2020, а саме: території ДП «Ріпкирайагролісгосп» в кварталі 208, виділу 9, що поблизу с. Розсудів Ріпкинського району Чернігівської області, слідчим було виявлено пні дерев роду акація у кількості 87 шт., свіжоспиляні колоди дерев роду акація у кількості 147 шт., а також виявлено та вилучений автомобіль бортовий, зеленого кольору, марки ЗИЛ моделі 130, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі б/н, власником якого згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_5 .
Постановою слідчого вилучене майно визнано речовими доказами, в т.ч. знаряддями та засобами вчинення злочину. Вилучений автомобіль бортовий, зеленого кольору марки ЗИЛ моделі 130, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі б/н, поміщено на зберігання на територію Ріпкинського ВП.
Ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду від 21.05.2020 на майно, в тому числі, на вищезазначений автомобіль, накладено арешт із забороною розпорядження та користування ними. Підставами для накладення арешту на майно стало те, що воно є речовими доказами у кримінальному провадженні.
Таким чином, арешт на зазначене вище майно накладено обґрунтовано.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля бортового, зеленого кольору марки ЗИЛ моделі 130, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі б/н, є ОСОБА_5 .
Оскільки вищезазначений автомобіль має значення речового доказу, в розумінні ст. 98 КПК України, адже вилучений під час вчинення кримінального правопорушення та, відповідно, є засобом вчинення цього кримінального правопорушення, тому потреба в його арешті продовжує існувати.
Водночас, відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 року №1104, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.
Згідно положень ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, зокрема, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Як встановлено слідчою суддею у судовому засіданні, ОСОБА_5 є власником арештованого транспортного засобу ЗИЛ моделі 130, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі б/н, згідно свідоцтва про реєстрацію транспорту засобу, але фактично себе ним (власником) не вважає. Зберігати речовий доказ транспортний засіб він не збирається, а передасть його невідомим особам, які цей автомобіль в нього фактично придбали.
За таких обставин, слідча суддя дійшла висновку, що речовий доказ, а саме: автомобіль ЗИЛ моделі 130, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі б/н, не може бути повернутий власнику ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, оскільки це може призвести до його втрати, що може завдати шкоди кримінальну провадженню.
З врахуванням наведеного, слідча суддя дійшла висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_5 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 32, 170-173, 174, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, а саме автомобіля бортового, зеленого кольору, марки ЗИЛ моделі 130, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі б/н, в кримінальному провадженні в ЄРДР №0000214 від 19 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відмовити.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та проголошений 15 червня 2020 року.

Слідча суддя ОСОБА_1