Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/417/20 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.04.2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Красноармійськ Донецької області, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 10.45 год. 02 квітня 2020 року по 10.45 год. 31 травня 2020 року.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.04.2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з 10.45 год. 02 квітня 2020 року по 10.45 год. 31 травня 2020 року.

Органом досудового слідства, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у тому, що він 27.07.2018 року о 11.30 годині перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в кімнаті будинку домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_7 та його співмешканкою ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_7 раптово виник умисел на заподіяння ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Реалізуючи даний умисел,діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_7 перебуваючи в кімнаті будинку, розташованого за вищевказаною адресою, сидячи на дивані, на якому в той час сиділа ОСОБА_8 , наніс останній не менше двох ударів кулаком правої руки в тім`яну частину голови та не менше двох ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, крововиливів в м`які тканини голови, під оболонкові крововиливи головного мозку, Забою головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №76 від 29.08.2018 року по тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.45 год. в палаті інтенсивної терапії Знамянської міської лікарні імені А.В. Лисенка, знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та є наслідком внутрішньочерепної травми з під оболонковими крововиливами та забоями головного мозку. Безпосередньою причиною смерті є набряк головного мозку.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлене клопотання про продовження на 60 днів строку дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, оскільки він не має міцних соціальних зв`язків, а ризики, які існували на час обрання міри запобіжного заходу, не зникли.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що Під час досудового розслідування та судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинуваченого, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння, може переховуватись від суду.
Крім того, у обвинуваченого утриманці відсутні, постійного місця роботи він не має. Відсутність міцності соціальних зв`язків є ризиком його зникнення у разі перебування на волі.
Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також прийняв до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано та продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту, не відпали, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на цілодобовий домашній арешт. Свої вимоги обґрунтував тим, що стороною обвинувачення не доведено наявність зазначених ризиків та не було обґрунтовано жодного із існуючих, таких як вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, переховування від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене чи вплив на свідків чи потерпілого або експертів.

Зазначив, що немає жодного наміру переховуватися чи ухилятися від суду і здійснювати вплив на свідків, потерпілого або експертів, оскільки жодних дій які б свідчили про наявність вказаного наміру він не вчиняв та зобов`язується всі покладені на нього судом процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідача, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №389/2708/18, в провадженні Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001439 від 29.07.2018, стосовно ОСОБА_7 , по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

02.04.2020 року в судовому засіданні вирішувалося клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №389/2708/18, 02.04.2020 року в судовому засіданні судом першої інстанції в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, з обґрунтуванням доцільності продовження даного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування ризиків передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинуваченого, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння, може переховуватись від суду.

Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, колегією судді не встановлено.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами, ризиками, що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи.
Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.
Крім того, на переконання колегії суддів матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.
За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та скасування ухвали суду першої інстанції та застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.04.2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_7 , продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 10.45 год. 02 квітня 2020 року по 10.45 год. 31 травня 2020 року - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4