справа № 166/521/20
провадження № 1-кс/166/199/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту
25 травня 2020 року смт. Ратне
Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ратнівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , у матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 17.05.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Мельники-Річицькі Ратнівського району Волинської області, громадянки України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, з середньою освітою, непрацюючого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.289 КК України, -
в с т а н о в и в:
З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 в період з 23 години 16 травня 2020 року по 01 години 17 травня 2020 року в с. Мельники-Річицькі Ратнівського району по вул. Підрічній, 9, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно заволодів автомобілем «Мерседес Бенц Віто 180 СDI», р.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, з об`ємом двигуна 2,2 см3, 2001 р.в., вартістю 100000 гривень, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, керуючи даним транспортним засобом спричинив його механічні пошкодження переднього бамперу, правих бокових дверець, залишивши в подальшому вказаний автомобіль між с. Поступель та с. Мельники-Річицькі Ратнівського району, де він і був вилучений працівниками поліції 19 травня 2020 року в період з 22 години 11 хвилин по 22 годину 54 хвилини, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, за яке законом відповідно до ч. 1 ст. 289 КК України, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, тобто у відповідності до ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, немає міцних соціальних зв`язків, неодружений.
Обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 17.05.2020, який було проведено за місцем проживання потерпілого в АДРЕСА_2 , відповідно до якого було зафіксовано відсутність автомобіля «Мерседес Бенц Віто 180 СDI», р.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом огляду місця події від 19.05.2020 проведеного в лісовому масиві неподалік с. Поступель Ратнівського району, відповідно до якого було виявлено та вилучено автомобіль «Мерседес Бенц Віто 180 СDI», р.н.з. НОМЕР_1 ; показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; показами потерпілого ОСОБА_7 , а також іншими доказами в сукупності.
Необхідність обрання щодо ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтовується тим, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме осіб, яким відомо про обставини вчинення заволодіння транспортним засобом, оскільки переважна більшість з них проживає з ним в одному населеному пункті, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому просить відносно підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Прокурор та слідчий підтримали подане клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечив, однак зазначив, що для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, йому необхідно працевлаштуватися, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту унеможливить його працевлаштування.
Розглянувши клопотання, заслухавши показання підозрюваного ОСОБА_5 , думки прокурора та слідчого, які підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу, вивчивши матеріали поданого клопотання, Слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав:
Відповідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
За змістом ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування та інше.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
Як було зазначено вище, Слідчим в клопотанні та Прокурором в судовому засіданні заявлено ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме осіб, яким відомо про обставини вчинення заволодіння транспортним засобом, оскільки переважна більшість з них проживає з ним в одному населеному пункті, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Однак, Слідчим та Прокурором в судовому засіданні не доведено жодного ризику. Так, ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.289 КК України, який відповідно до норми ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Проте, з долучених документів та пояснень в судовому засіданні учасників процесу вбачається, що свої процесуальні обов`язки підозрюваний ОСОБА_5 виконує належним чином, активно співпрацює з органом досудового розслідування, приймаючи участь у всіх необхідних процесуальних діях, добровільно надає покази, даних щодо намагання ОСОБА_5 впливати на свідків у суду відсутні. Разом з цим, не долучено доказів про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлнення обставин кримінального правопорушення, ризику незаконнго впливу на потерпілого чи свідка у цьому кримінальному провадженні.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у виді домашнього арешту, Слідчий суддя враховує необґрунтованість ризиків, про які зазначив Слідчий та Прокурор, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами, а грунтуються лише на припущеннях.
Отже, враховуючи дані про особу Підозрюваного, який раніше несудимий, має визначене місце проживання, беручи до уваги позитивну характеристику ОСОБА_5 , видану Забродівською сільською радою Ратнівського району Волинської області №523 від 20.05.2020 року, Слідчий суддя дійшов висновку про відсутність належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та доказів щодо їх наявності.
На підставі вищевикладеного, Слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності задоволення клопотання Слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки обставин необхідності застосування даного запобіжного заходу в даному конкретному випадку стороною обвинувачення не доведено.
Керуючись ст. ст.181, 184, 193, 194, 196 КПК України, Слідчий судя, -
у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Ратнівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1