Номер провадження: 11-сс/813/526/20
Номер справи місцевого суду: 947/6101/20 1-кс/947/2936/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 20.03.2020 р., якою в рамках кримінального провадження №0000188 від 18.03.2020 р. відносно:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хімки Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, із середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, без місця реєстрації на території України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та відносно підозрюваного ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком з моменту фактичного затримання до 16.05.2020 р. в межах строків досудового розслідування без визначення розміру застави.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджена матеріалами, доданими до клопотання слідчого, та органом досудового розслідування була доведена наявність в зазначеному провадженні ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих в зазначеному провадженні, можливого знищення речей та документів, які мають значення доказів, а також вчинення іншого корисливого кримінального правопорушення, обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання винуватим, а також тим, що підозрюваний є громадянином іноземної держави, офіційного не працевлаштований, тобто не має законних засобів існування, має процесуальну можливість знайомитись із матеріалами провадження, в яких містяться анкетні дані потерпілих осіб, на теперішній час не відшукані всі речі, які мають значення доказів у вказаному провадженні.
Враховуючи те, що ОСОБА_9 інкримінується ймовірне готування до нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 не погодився із оскаржуваною ухвалою та зазначив, що вважає її незаконною та упередженою з наступних підстав:
- підозра у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому злочину не є обґрунтованою, оскільки в матеріалах, доданих до клопотання слідчого, відсутні будь-які докази того, що його підзахисним та іншими підозрюваними особами здійснювались дії з підготовки до вчинення злочину та сам факт наявності в них корисливого умислу; обшуки житла та автомобілів були проведені, всупереч вимогам ст. 233 КПК України, без ухвали слідчого судді; до проведення особистого обшуку були допущені поняті, які не мали при собі документів, що посвідчують особу та зазначена слідча дія не фіксувалась за допомогою відеозапису безперервно; в повідомленні про підозру не було встановлено та визначено розподіл ролей в злочинній групі;
- 18.03.2020 р. його підзахисного ОСОБА_9 було затримано та поміщено до ІТТ, 20.03.2020 р. було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, проте станом на момент подання апеляційної скарги підозрюваний досі не доставлений до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», що становить загрозу для його здоров`я, оскільки в нього наявний діагноз миготлива аритмія, було замінено клапан серцевої артерії та встановлено кардіостимулятор;
- жодний із ризиків, якими орган досудового розслідування обґрунтовує необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою насправді не існує, є лише припущеннями;
- слідчий суддя залишив поза увагою те, що підозрюваний ОСОБА_9 має постійне місце проживання, є батьком шістьох дітей, які знаходяться на його утриманні, має згадані вище серйозні проблеми зі здоров`ям.
Посилаючись на наведені доводи, захисник, уточнивши в судовому засіданні апеляційного суду свої вимоги, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою, застосувавши відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту із зобов`язанням носити електронний браслет за місцем мешкання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що 19.03.2020 р. ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: готування до нападу поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства (розбій), спрямованого на заволодіння майном, вчиненого організованою групою (а.с. 49-52).

Так, ОСОБА_9 органами досудового розслідування підозрюється у тому, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці він, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , із корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом скоєння злочину, заздалегідь розподіливши між собою ролі, досягли спільної згоди на здійснення нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства (розбій), спрямованого на заволодіння майном, а саме грошовими коштами, які знаходились на зберіганні у відділені №7 в м. Одесі АТ «АБ «Рада Банк», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 86.

Відповідно до єдиного, узгодженого та відомого всім учасникам організованої групи плану, дотримуючись заходів конспірації, з метою скоєння злочину, ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 в невстановлений час та місці, придбали автомобіль марки «Мercedes ML», д.н.з. НОМЕР_1 , сріблястого кольору, автомобіль марки «Nissan Murano», д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору та автомобіль «Аudi А4», д.н. Придністровської реєстрації НОМЕР_3 , а також вогнепальну зброю: пістолет ПМ з магазином та глушником, 8 патронів калібру 9 мм, автомат з магазином та глушником, 50 патронів калібру 7,62х25мм, радіостанцію та радіолокаційне обладнання, в`язані маски чорного кольору з прорізями для очей і рота, неоригінальні пластини державних реєстраційних номерів НОМЕР_4 та інші предмети, з метою використання їх під час розбійного нападу.

Згідно розробленого плану, для створення більш сприятливих умов під час скоєння розбійного нападу ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 вирішили використати автомобіль «Nissan Murano», д.н.з. НОМЕР_2 , для прибуття та залишення безпосереднього місця вчинення злочину.

Після чого, дотримуючись заздалегідь розробленого плану, з метою безперешкодного та конспіративного зникнення та переховування від правоохоронних органів, повинні були пересісти на автомобіль «Мercedes ML», д.н.з. польської реєстрації НОМЕР_1 , на якому згідно заздалегідь розробленого плану змінили пластини державного реєстраційного номеру на номер НОМЕР_5 та в подальшому, доїхавши до автомобіля «Аudi А4», д.н. Придністровської реєстрації НОМЕР_3 , безперешкодно переміщатися після скоєння злочину.

Так, 18.03.2020 р., діючи відповідно до узгодженого та заздалегідь розробленого плану, згідно розподілених ролей, ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 залишили автомобіль «Аudi А4», д.н. Придністровської реєстрації НОМЕР_3 , з метою безперешкодного переміщення після скоєння злочину в с. Хлібодарське Біляївського р-ну Одеської області, а використовуючи автомобілі «Nissan Murano», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Мercedes ML», д.н.з. польської реєстрації НОМЕР_1 , із вогнепальною зброєю, радіостанціями та радіолокаційним обладнанням, в`язаними масками чорного кольору з прорізями для очей і рота та іншими предметами, заздалегідь заготовленими для використання їх під час розбійного нападу, виїхали до м. Одеси.

З метою усунення перешкод, для швидкої втечі з місця злочину, автомобіль «Мercedes ML», д.н.з. польської реєстрації НОМЕР_1 , всі перелічені особи залишили за адресою: м. Одеса, вул. Приморська 23, який розташований неподалік від місця можливого вчинення злочину.

Приблизно о 10:15 год. 18.03.2020 р. ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 прибули до відділення №7 в м. Одеса АТ «АБ «РадаБанк», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська 86, де здійснили безпосередню підготовку до вчинення злочину, а саме привели у готовність вогнепальну зброю, з метою маскування та неможливості їх ідентифікації наділи в`язані маски чорного кольору з прорізями для очей і рота та розпочали очікування потерпілого, який повинен був вийти з приміщення відділення №7 в м. Одеса АТ «АБ «РадаБанк».

В той же час співробітниками поліції було розпочато затримання вказаних осіб, однак ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , не бажаючи настання для себе негативних наслідків у виді притягнення до кримінальної відповідальності, здійснили спробу втекти з місця події. Відтак, в ході переслідування останні, використовуючи автомобіль «Nissan Murano», д.н.з. НОМЕР_2 , прибули за адресою: м. Одеса, вул. Михайла Грушевського, 63 де покинули автомобіль та продовжили втечу, однак в процесі переслідування були затримані.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри та вважаючи їх безпідставними, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.03.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.03.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 18.03.2020 року, протоколами обшуку від 18.03.2020 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.03.2020 року та, іншими матеріалами кримінального провадження.

На даній стадії досудового розслідування вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

З огляду на це, доводи захисника про необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_9 не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги. Окрім того, колегія суддів, наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Щодо доводів сторони захисту про те, що в повідомленні про підозру не було встановлено та визначено розподіл ролей в злочинній групі, апеляційний суд зауважує наступне.

Статтею 277 КПК України передбачений, вичерпний перелік відомостей, які мають міститься в повідомленні про підозру.

Так, в матеріалах провадження міститься повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 19.03.2020 року (а.п. 49), в якому вказані всі необхідні відомості та попередня кваліфікація злочину, яка в процесі досудового розслідування може бути змінена (уточнена), в тому числі і щодо участі кожного підозрюваного та його ролі у вчиненні злочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали, зазначивши, що на даній стадії досудового розслідування є реальним ризик, що підозрюваний, який є громадянином іншої держави, без стійких соціальних зв`язків, сім`ї чи постійного місця роботи в Україні, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, а, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, в тому числі спільно з іншими особами, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів проти життя і здоров`я, вважає реальним ризик передбачений в п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що існує також ризик впливу з боку ОСОБА_9 на потерпілих та свідків, які безпосередньо судом не допитані, а їх дані містяться в матеріалах провадження та доступні стороні захисту.

Також апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про наявність ризику можливого знищення підозрюваним ОСОБА_9 речей, які мають значення доказів в рамках даного кримінального провадження, оскільки підозрюваний намагався зникнути з місця вчинення злочину та був затриманий працівниками поліції.

Щодо доводів захисника з приводу неврахування слідчим суддею обставин, визначених ст. 178 КПК України, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею надана оцінка всім обставинам, а саме обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, відсутність офіційного працевлаштування, а отже не маючого законних засобів до існування, не одруженого, що свідчить відсутність соціальних зв`язків, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України прийшов до обґрунтованого висновку, що виключно тримання під вартою здатне забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Щодо доводів захисника про незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 через наявний діагноз: миготлива аритмія, заміна клапана серцевої артерії та встановлення кардіостимулятору, підтвердження цього апеляційному суду не надані, однак колегія суддів, з метою дотримання прав підозрюваного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 206 КПК України, вважає за необхідне доручити службовим особам філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України в Одеській області» забезпечити надання підозрюваному ОСОБА_9 необхідної медичної допомоги.
Також, апеляційний суд вважає голослівними доводи захисника про те, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що підозрюваний ОСОБА_9 має постійне місце проживання, є батьком шістьох дітей, які знаходяться на його утриманні, має згадані вище серйозні проблеми зі здоров`ям, оскільки документи та докази на підтвердження цих доводів апеляційному суду не надав.
Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні, особливо тяжкого злочину, а також усі обставини справи, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Колегія суддів вважає, що підозрюваними у зазначеному кримінальному проваджені, в тому числі ОСОБА_9 , були вчинені всі дії до готування до нападу поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства (розбій), спрямованого на заволодіння майном, вчиненого організованою групою, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України.

Апеляційний суд враховує, що кримінальне провадження зареєстроване 18.03.2020 року о 11 год. 30 хв., а підозрюваний ОСОБА_9 затриманий в той же день о 18 год. 10 хв. після його переслідування робітниками поліції, що свідчить про наявність ризику його можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, обшуки житла та автомобілів були проведені, всупереч вимогам ст. 233 КПК України, без ухвали слідчого судді; до проведення особистого обшуку були допущені поняті, які не мали при собі документів, що посвідчують особу та зазначена слідча дія не фіксувалась за допомогою відеозапису безперервно.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Так, згідно з матеріалами провадження, 18.03.2020 року, після затримання осіб, причетних до вчинення злочину, слідчими поліції були проведені обшуки, зафіксовані і в протоколах обшуку від 18.03.2020 року.
Згідно відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі судових рішень, старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 , звернувся до слідчого судді із клопотаннями про надання дозволу на проведення обшуку в рамках кримінального провадження №0000188, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.14, ч.4 ст. 187 КК України, які задоволені.
Щодо невідповідності протоколів обшуку вимогам КПК України, апеляційний суд вважає, що дані обставини повинні бути перевірені під час досудового розслідування, оскільки на дані стадії досудового розслідування з протоколів не вбачається порушень вимог КПК України, оскільки в них не містяться жодні зауваження з боку учасників провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, слідчим суддею встановлено, а під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_9 саме такого виду запобіжного заходу, знайшли своє підтвердження.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 206, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2020 р., якою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.05.2020 р. без визначення застави залишити без змін.
Зобов`язати службових осіб філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України в Одеській області» забезпечити проведення медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та надання йому необхідної медичну допомогу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4