ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква кримінальне провадження № 0002725 внесене до ЄРДР 15 червня 2018 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 24 травня 2000 року за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до трьох років позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 52 КК України (в редакції 1960 року) з невідбутим строком покарання один рік чотири місяці сімнадцять днів;

вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 25 січня 2002 року за ч. 2 ст. 125, ст. 386, ст. 70, ст. 71 КК України до двох років чотирьох місяців сімнадцять днів обмеження волі, яке відбув повністю, звільнений 03 грудня 2003 року;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2005 року за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі

вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 29 квітня 2005 року за ч. 1ст. 187 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, за постановою Березанського міського суду Київської області від 20 грудня 2006 року визначено рахувати засудженим за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, від відбування якого звільнений за ухвалою Березанського міського суду Київської області від 10 жовтня 2007 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком покарання один рік два місяців три дні;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2008 року на підставі ст. 69, ст. 71, ч. 4 ст. 187 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна, від відбування якого звільнений на підставі ст. 81 КК України ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04 червня 2013 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання один рік шість місяців;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2014 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст.ст. 70, 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2014 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років дев`яти місяців позбавлення волі;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2014 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років дев`яти місяців позбавлення волі;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2014 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 1 ст. 309 КК України до п`яти років позбавлення волі;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2014 року Березанським міським судом Київської області на підставі ст. 71 КК України за ч. 1 ст. 309 КК України до п`яти років позбавлення волі;

за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого зі слів останнього за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

вироком Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 1990 року за ч. 1 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до одного року позбавлення волі, звільнений рішенням Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 21 березня 1992 року по відбуттю строку покарання;

вироком Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 1995 року за ч. 4 ст. 81, ст. 44, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до чотирьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 15 вересня 1997 року на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію» від 26 червня 1997 року;

вироком Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 1999 року за ч. 2 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до трьох років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 45 КК України в редакції 1960 року) від відбування покарання з іспитовим строком два роки;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2002 року за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки;

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2005 року за ч. 2 ст. 121, ст. 69, ч. 1 ст. 129, КК України на підставі ст. 70, 71 КК України до чотирьох років двох місяців позбавлення волі;

вироком Білоцекрівського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до двохсот сорока годин громадських робіт;

вироком Білоцекрівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту строком три місяці дванадцять днів;

вироком Білоцекрівського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2015 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 1 ст. 121 КК України до шести місяців арешту;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2018 року за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком один рік, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком один рік;

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до одного року та шести місяців позбавлення волі;

за ознаками злочину, передбаченому ч. 2 ст.185 КК України,

УСТАНОВИВ:

31 жовтня 2018 року близько 14:43 год., перебуваючи неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , підійшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та впевнившись у тому, що його дії залишатимуться непоміченими сторонніми особами, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, вчинив крадіжку електронних плат формових ваг марки «Domotec», TCS SYSTEM ELECTRONIC SCALE, MAX. 350 кг., які стояли біля приміщення магазину, чим спричинив ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 856,08 грн.

У подальшому, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 856,08 грн.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

28 лютого 2019 року близько 16:22 год., ОСОБА_7 разом із невстановленою особою знаходились неподалік кафе «Ліпша садиба», що по вул. Шевченка, буд. 7, м. Біла Церква Київської області. В цей час у них виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , за попередньою змовою із невстановленою особою, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи узгоджено, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, відчинив двері водія на автомобілі марки «Таврія», д.н.з. НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_10 , звідки дістав будівельний фен марки «БОШ», вартістю 750 грн. і передав вказану річ невстановлені особі, а той взявши дану річ, відійшов від автомобіля. Після чого, ОСОБА_7 взяв із автомобіля подовжувач білого кольору, вартістю 150 грн. та чоловічу шапку чорного кольору, вартістю 40 грн. також пішов від автомобіля.

У подальшому, ОСОБА_7 разом із невстановленою особою з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 940 грн.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_7 надав покази, що узгоджуються і відповідають викладеному вище, кваліфікацію своїх дій не оспорював, вину у межах пред`явленого йому обвинувачення визнав, розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати, врахувати, що він має проблеми із здоров`ям, а також має на утриманні батьків похилого віку.

В свою чергу, ОСОБА_8 надав покази, що узгоджуються і відповідають викладеному вище, кваліфікацію своїх дій не оспорював, вину у межах пред`явленого йому обвинувачення визнав, розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників судового провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювалась, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а діяння ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , обтяжуючих - не встановлено.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_11 злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшують покарання - має на утриманні двох батьків похилого віку, які потребують допомоги, відсутність обставин що обтяжують покарання, дані про його особу, який раніше судимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, відповідно виписки № 1103 із медичної карти амбулаторного хворого, має ряд тяжких хвороб, на обліку військовозобов`язаних солдатів та сержантів не стоїть, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, а саме виправлення ОСОБА_11 і попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів неможливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку із чим йому потрібно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року п`яти місяців позбавлення волі.

Судом обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_8 не встановлено.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, який є злочином середньої тяжкості відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу, який раніше судимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, на обліку військовозобов`язаних солдатів та сержантів не стоїть, за місцем проживання характеризується негативно, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, а саме виправлення ОСОБА_8 і попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів неможливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку із чим йому потрібно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді два роки позбавлення волі.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначене покарання один рік позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2018 року і остаточно до відбуття ОСОБА_8 визначено покарання два роки позбавлення волі.

За вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року ОСОБА_8 вчинив злочин 04 січня 2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Отже, зважаючи на те, що злочин вчинений ОСОБА_8 31 жовтня 2018 року, а за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року 04 січня 2019 року, суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком два роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 належить зарахувати у строк покарання строк їхнього попереднього ув`язнення з розрахунку день за день.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Суд вважає, що запобіжний захід обраний ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, належить залишити без змін до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж, на шістдесят днів, тобто до 31 липня 2020 року.

Керуючись, ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком один рік п`ять місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 28 лютого 2019 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити без змін у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж, на шістдесят днів, тобто до 31 липня 2020 року.

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком два роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 28 лютого 2019 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишити без змін у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж, на шістдесят днів, тобто до 31 липня 2020 року.

Речові докази:

мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E1080i», IMEI: НОМЕР_2 , стартовий пакет «Київстар», мобільний телефон марки «View Sonic VS14032», IMEI: НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), стартовий пакет «Київстар» - повернути власнику ОСОБА_8 , ліхтарик, канцелярський ніж та шило, - знищити, подовжувач довжиною 5 м., побутовий фен марки «БОШ», чоловічу шапку, - вважати повернутим власнику ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «Нокіа» 1616-2 IMEI НОМЕР_5 з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Нокіа» 2330с-2 IMEI НОМЕР_7 , - вважати повернутими власнику ОСОБА_12 , флеш-накопичувач марки «Ergo» на 4 Гб, сумка типу спортивна червоно-чорного кольору з назвою «Адідас» в якій містяться будівельний лазерний рівень (в комплекті) марки «BOSCH» PCL10 603007799 з двома батарейками марки «Дюраселл» в чорному чохлі та будівельний стиплер синього кольору марки «Master TOOL» із скобами, - повернути власнику, паспорт на електронні платформові ваги марки Domotec», TCS SYSTEM ELECTRONIC SCALE, MAX. 350 кг., електронні платформові ваги марки Domotec», TCS SYSTEM ELECTRONIC SCALE, MAX. 350 кг., - вважати повернутими власниці ОСОБА_9 , диск «CD-R» із написом «крадіжка від 28.02.2019», на якій зафіксовано відеозапис з камер відеоспостереження кафе «Липова садиба» від 28 лютого 2019 року, ДВД-Р диск з відеозаписом з місця вчинення злочину, - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_13 від 04 травня 2018 року.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1
Київської області