Центральний районний суд м. Миколаєва
1 - кс/490/1471/2020
У Х В А Л А
20 березня 2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0002100від 25.09.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.01.2020р. було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївської області та накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

18.03.2020р. ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва із клопотаннями про скасування арешту з вищезазначеного транспортного засобу.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що згідно довідки Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 20.03.2020р. вих. № 31/14/2 Т 02, 16.11.2019р. на ім`я ОСОБА_5 перереєстровано автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортному засобу НОМЕР_3 , видане 16.11.2019р. ТСЦ № 4841 РСЦ МВС в Миколаївській області. За такого оскільки він являється власником транспортного засобу, просив суд скасувати накладений арешт.

Вислухавши доводи заявника та його адвоката, вивчивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.01.2020р. вбачається, що автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002100від 25.09.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, з яким необхідно провести ряд слідчих дій та проведення судових експертиз, а за такого з метою запобігання відчуження або знищення вказаного речового доказу, встановлено достатньо підстав для накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положенням ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положення ч. 10 ст. 170 КПК України, декларують, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні не встановлено доказів того, що ОСОБА_5 не є добросовісним набувачем транспортного засобу, з огляду на надану та досліджену в судовому засіданні копію відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 20.03.2020р. № 31/14/2-Т-02.

Крім цього, не встановлено доказів, що надання можливості користування арештованим майном ОСОБА_5 призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі згадуваного майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчим, на даній стадії досудового розслідування доводи заявника не спростовано, не доведено, що є необхідність у продовженні забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобіля та з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як, верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 170 - 174 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт з автомобілю марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.01.2020р. та повернути власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1