справа №619/14/19
провадження №1-кс/619/526/20
Ухвала
3 червня 2020 року Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та представник адвокат ОСОБА_4 ,
скаргу підтримали, про обставини справи пояснили, як зазначено вище.
Слідчий СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд скарги без його участі, проти задоволення скарги заперечує.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши пояснення потерпілого та його представника, перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність і рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін та свобода в поданій ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 7 КПК України).
Пункт 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
При розгляді даної скарги суд виходить з того, що інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.
Приорітетними завданням кримінального провадження визначено захист осіб від кримінальних правопорушень (ст. 2 КПК України).
Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В обґрунтування зазначеної вище постанови указано, що в ході проведення досудового розслідування було проведено необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин кримінального провадження та осіб, причетних до його вчинення, проте вжитими заходами не теперішній час встановити причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення осіб та повідомити їм про підозру не надалось можливим. Злочин, передбачений ч. 1 ст. 192 КК України є злочином невеликої тяжкості, строк досудового розслідування закінчився.
Згідно абз. 2 п. 10 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.
Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Ухвалу направити керівнику Дергачівської місцевої прокуратури та начальнику Дергачівського ВП ГУНП в Харківської області для організації подальшого досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1