Київський апеляційний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києвіпровадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії,

за участю скаржника ОСОБА_5

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесені відомостей в ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії, оскільки вказана скарга не підлягає розгляду у Шевченківському районному суді м. Києва.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року про повернення заявнику ОСОБА_5 скарги на бездіяльність слідчого ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР за заявами від 08.08.2019 року та 08.10.2019 року про вчинення посадовими особами НАПУ, ГПУ, іншими посадовими особами дій, які містять ознаки кримінальних правопорушень, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам, неповнотою розгляду скарги слідчим суддею, проведеного на стадії вирішення питання про призначення скарги до розгляду та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд за скаргою ОСОБА_5 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді про те, що справа не підлягає розгляду у Шевченківському районному суді м. Києва у зв`язку з порушенням заявником правил територіальної юрисдикції, апелянт вказує, що суддя проігнорував вимоги закону, не послався на ст. 32 КПК України чи главу 3 розділу 1 КПК України, де визначені питання підсудності, тобто слідчий суддя істотно порушив кримінальний процесуальний закон.
Апелянт, посилаючись на ч. 1 ст. 32 КПК України, зазначає, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення, вказує, що згідно з її заявою про вчинення кримінальних правопорушень події відбувались в Національній академії прокуратури України, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка (раніше вул. Мельникова) 81б), тобто на території Шевченківського району м. Києва.

Окрім того, апелянт посилається на тексти відповідей ДБР, наданих та приєднаних до скарги до суду, розгляд звернень відбувався за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 15, рішення про приєднання до матеріалів іншого кримінального провадження № 0000959 також прийняте за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 15. Досудове розслідування кримінального провадження № 0000959 відбувається за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 15, тобто знову ж таки на території Шевченківського району м. Києва. Зі змісту наказу, зазначеного у судовому рішенні, вбачається, що в ДБР передбачена юридична адреса проведення досудового розслідування: вул. С. Петлюри, 15 - тобто Шевченківський район м. Києва. Таким чином, висновки суду щодо відсутності підстав для підсудності розгляду скарги у кримінальному провадженні, розслідуваному на території Шевченківського району, не відповідають фактичним обставинам.

Зазначення адреси у наказі Директора ДБР № 310 від 11.11.2019 - м. Київ, вул. С.Петлюри, 15 (яка розташована на території Шевченківського району м. Києва) - свідчить про підсудність проваджень, розслідуваних за цією адресою, Шевченківському районному суду м. Києва. Зазначене свідчить про невідповідність висновків слідчого судді у судовому рішенні від 27.11.2019 фактичним обставина.

Таким чином, судове провадження за скаргою до суду на бездіяльність слідчого за всіх вищевказаних обставин відповідно до ст. 32 КПК України повинно відбуватись на території Шевченківського району м. Києва у Шевченківському районному суді м. Києва.

Повернення слідчим суддею скарги заявнику ОСОБА_5 з надуманих підстав шляхом постановлення процесуально недосконалого судового рішення із непереконливим обґрунтуванням нормами закону, які не мають відношення до конкретного провадження, свідчить про очевидну неправосудність ухвали слідчого судді, тому на дії судді має бути відповідне реагування у передбаченому законом порядку з боку Вищої Ради правосуддя, зокрема, у зв`язку з незаконноювідмовою заявниці ОСОБА_5 в доступі до правосуддя та істотним порушенням норм кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, про непідвідомчість вказаної скарги Шевченківському районному суду м. Києва,викладений в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії, відповідає фактичним обставинам провадження та ґрунтується на вимогах закону.
Так, згідно з ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень глави 26 КПК України.

При цьому, виходячи з визначення терміну "слідчий суддя", передбаченому п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, та інших норм КПК України, якими передбачено, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого розташовано орган досудового розслідування, а також положень ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, усталеною є судова практика, згідно з якою скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що визначення територіальної підсудності провадження за її скаргою на бездіяльність уповноваженої службової особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії, має проводитись на підставі ст. 32 КПК України.

Окрім того, на підставі ст. 32 КПК України проводиться визначення територіальної підсудності кримінального провадження, а не провадження за скаргою на бездіяльність слідчого чи прокурора, яке є предметом розгляду слідчим суддею під час досудового розслідування.

Отже скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії, має розглядатись слідчим суддею за місцем розташування органу досудового розслідування, у даному випадку - це Державне бюро розслідувань.

Слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було встановлено, що наказом Директора Державного бюро розслідувань від 11.11.2019 № 310 визначено місце розташування підрозділів органу досудового розслідування - слідчих відділів Центрального апарату ДБР за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26. Управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань приміщення за адресою: м. Київ, вул. М.Грушевського, 12/2 та С.Петлюри,15 використовуються у своїй діяльності як допоміжні.

Отже, на провадження за скаргами на дії посадових осіб слідчих відділів Центрального апарату ДБР, що розташовані за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, що є територією Печерського району м. Києва, не поширюється юрисдикція слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва, а тому слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва дійшов до правильного висновку про непідвідомчість скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії, Шевченківському районному суду м. Києва.

При цьому доводи апеляційної скарги про те, що на території Шевченківського району м. Києва розслідується інше кримінальне провадження, апелянт отримувала відповіді з відділу за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 15 та згадана адреса вказана у наказі Директора ДБР від 11.11.2019 № 310 не спростовують висновку, викладеного в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, оскільки вказаним наказом Директора ДБР визначено місце розташування підрозділів органу досудового розслідування - слідчих Центрального апарату ДБР, за яким визначається територіальна юрисдикція слідчих суддів по розгляду скарг на рішення дії чи бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування.

Колегія суддів не може погодитись з твердженням апеляції про те, що повернення слідчим суддею скарги заявнику ОСОБА_5 є незаконною відмовою заявниці в доступі до правосуддя, оскільки повернення скарги не позбавляє скаржницю можливості звернутись із скаргою на бездіяльність уповноваженої службової особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення до слідчого судді суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться слідчий відділі Центрального апарату ДБР.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/6892 /2019
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Доповідач ОСОБА_1