ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5069/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/115/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

за участю в режимі відеоконференції підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда ІІІ групи, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України терміном до 23 год. 59 хв. 18 травня 2020 року.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , підтримане підозрюваним ОСОБА_8 , про відмову в продовженні строку тримання під вартою відмовлено.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 в межах кримінального провадження 0000235 від 11 червня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 309, ч.2 ст.345 КК України, звернувся із клопотанням, яке погоджено з заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою, яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин у м. Тернопіль особам, схильним до їх вживання.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року№ 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно придбав кристалічну речовину блакитно-білого кольору, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та яка, згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (із наступними змінами та доповненнями), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку надалі незаконно перевіз та передав ОСОБА_8 для зберігання з метою збуту по місцю його проживання, а саме у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою із ОСОБА_11 , 25 червня 2019 року, близько 11.00 год., з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, перебуваючи у приміщенні «Державна лотерея», що по вул. Симоненка, 5А в м. Тернопіль, маючи в наявності незаконно придбану з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,0410 грама, незаконно збув її ОСОБА_12 (анкетні дані змінено), за що отримав від останньої грошові кошти в сумі 200 (двісті) гривень 00 (нуль) копійок.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_8 , який раніше вчинив злочин, передбачений ст. 307 КК України, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, ОСОБА_8 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, незаконно придбав кристалічну речовину, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та яка, згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (із наступними змінами та доповненнями) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку зберігав без мети збуту за місцем свого проживання у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

23 січня 2020 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, та яку ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно зберігав без мети збуту по місцю свого проживання.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якому 24 січня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, тому суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ч.3 ст.199 КПК України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник підозрюваного просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22.00 до 07.00.

Свої доводи аргументує тим, що у судовому засіданні слідчим та прокурором не було надано жодних реальних доказів, що б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, що всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, слідчим суддею враховано не було.

Зазначає, що повідомлена підозра є необґрунтованою, розмір застави з огляду на матеріальне становище підозрюваного є завідомо непомірним, судом не враховано, що підозрюваний є інвалідом ІІІ групи.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував зокрема тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

Такий висновок є вірним, оскільки з урахуванням наданих матеріалів справи, а також практики Європейського суду з прав людини щодо визначення поняття «обґрунтованої підозри» (рішення Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Гусинський проти Росії», «Нечипорук і Йонкало проти України» та інші) в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні прокурором доведено існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_8 міг вчинити правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає також вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно протоколу про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 25.06.2019 року та протоколу аудіо-відеоконтролю особи, складеного 20.08.2019 року, ОСОБА_8 25.06.2019 року збув ОСОБА_12 (анкетні дані якої змінено) кристалоподібну речовину із відтінком блакитного кольору, яка містилася у поліетиленовому пакеті із застібкою, за кошти у сумі 200 грн..

Згідно висновку експерта №2.1-376/19 від 13.08.2019 року у наданій експерту на дослідження речовині, яку ОСОБА_12 (анкетні дані якої змінено) 25.06.2019 року придбала у ОСОБА_8 , знаходилася кристалічна речовина блакитно-білого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в перерахунку на діючу речовину становить 0,0410 грама.

Також, відповідно до протоколу обшуку від 23.01.2020 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 грудня 2019 року, за місцем проживання ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено, окрім іншого, речовина бірюзового кольору .

Згідно висновку експерта №2/1-82/20 від 24 січня 2020 року, маса наданої на експерте дослідження речовини бірюзового кольору, яка була вилучена під час проведення вищевказаного обшуку становить 0,8146 грама. Надана на експерте дослідження кристалоподібна речовина бірюзового кольору містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Крім того, відповідно до висновку експерта №2/1-183/20 від 04.03.2020 року маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яка була вилучена в ході вищевказаного обшуку за місем проживання ОСОБА_8 , в перерахунку на основу становить 0,4420 грама.

На переконання колегії суддів сукупність вказаних обставин повністю підтверджує обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України, санкція останнього з яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років років, що в силу вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.

25 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25.01.2020 року у справі № 607/1373/20 щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00.00 год. 23 березня 2020 року.

20.03.2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000235 від 11 червня 2019 року до шести місяців.

Крім обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, підставою продовження строку тримання під вартою є також наявність обставин, які вказують на те, що передбачені ст.177 КПК України ризики, наявність яких стала підставою для застосування цього запобіжного заходу не зменшилась, вони продовжують існувати або з`явились нові.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про продовження строку тримання під вартою, зазначивши про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка, потерпілих та/або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається із клопотання, завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, внаслідок особливої складності провадження, так як у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 даних кримінальних правопорушень, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, здійснювати тиск на свідків чи експерта або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюються ще й інші особи, а отже існує ризик їх вільного спілкування з підозрюваним, що перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також існує ризик незаконного впливу на свідків з боку підозрюваного.

У даному кримінальному провадженні відносно деяких свідків застосовані заходи безпеки у вигляді зміни їх анкетних даних, підозрюваний, знаючи безпосередньо особу, який збув особливо небезпечну психотропну речовину та, та не перебуваючи під вартою, зможе встановити дійсні дані про особу свідків та чинити на них тиск. Також прокурор зазначив, що розслідування у даному кримінальному провадженні, на даний момент, здійснюється щодо ще десяти осіб, у тому числі й рідного брата підозрюваного. В ході розслідування вживаються заходи по встановленню усіх речових доказів у справі та причетних до вчинення злочину інших осіб. Також зазначив, що в ході досудового розслідування було виявлено та вилучено велику кількість наркотичних засобів та психотропних речовин у підозрюваних по даному кримінальному провадженні і на даний момент проводиться велика кількість експертиз.

Таким чином, слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги посилання слідчого у клопотанні на те, що провести ряд слідчих та процесуальних дій у передбачений законом строк неможливо з об`єктивних причин у зв`язку із тяжкістю та особливою складністю кримінального провадження, встановленням та допиту великої кількості осіб, а також тривалим проведенням експертними установами відповідних експертиз у зв`язку зі складністю проведення та тривалістю досліджень за наданими матеріалами, що має значення для повноти та правильної кваліфікації тяжкого злочину.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

У даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 20.03.2020 року продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, отже строк запобіжного заходу слідчий суддя в даному випадку продовжив в межах строку, необхідного для завершення досудового розслідування.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а у провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, слідчий суддя, з врахування вимог, передбачених ст.199 КПК України, прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, особу підозрюваного та його соціальні зв`язки.

Перед початком апеляційного розгляду даного судового провадження захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 долучив фотографії підозрюваного на яких зафіксовано синець на його лівому оці.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_8 , з приводу отриманого тілесного ушкодження він не звертався до адміністрації установи у якій перебуває чи до органів прокуратури, а також повідомив, що він не бажає звертатися зі скаргою чи заявою та категорично відмовився повідомляти за яких обставин ним було отримане дане тілесне ушкодження.

Крім цього, під час апеляційного розгляду даного провадження захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 повідомив, що має намір самостійно, цього ж дня, звернутися до органів прокуратури для проведення перевірки факту отримання підозрюваним вказаного тілесного ушкодження, а отже за таких обставин у колегії суддів відсутні підстави для вжиття заходів, передбачених ст.206 КПК України.

Також в апеляційній скарзі захисник підозрюваного вказує на те, що ОСОБА_8 є інвалідом ІІІ групи, на даний час по усій території України запроваджено карантин у зв`язку із поширенням коронавірусної інфекції, а тому вважає, що існує ризик того, що він може заразитися вірусною інфекцією, що на його думку дає підстави для скасування ухвали слідчого судді та застосування до підозрюваного альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби.

Так, згідно ст.ст.3,49 Конституції України, ст.6 Основ законодавства про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону здоров`я. Відповідно до ст.ст.7,11 Закону України Про попереднє ув`язнення в місцях попереднього ув`язнення відповідно до законодавства про охорону здоров`я організуються і проводяться медичний огляд осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, їх медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота.

Таким чином, у випадку захворювання чи погіршення стану здоров`я підозрюваного, йому буде забезпечена відповідна медична допомога, а отже такий довід апелянта не є підставою для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та скасування по суті правильного судового рішення. Також, сама по собі наявність у особи інвалідності не може бути свідченням неможливості перебування особи в умовах установи слідчого ізолятора.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 ..

Крім того, приймаючи рішення про продовження терміну запобіжного заходу, слідчий суддя також залишив попередньо визначений розмір застави, в межах, встановлених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25 січня 2020 року, вірно врахувавши при цьому об`єктивні обставини кримінальних правопорушень, встановлені в судовому засіданні дані про особу підозрюваного та обсяг встановлених у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для визначення застави в межах визначених судом та не вбачає підстав для її зменшення як про це просять захисник та підозрюваний.

Оцінюючи інші доводи захисника під час апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до переконання, що вони не спростовують правильність вказаних висновків слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність, передбачених ст.177 КПК України ризиків, та правильність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 194, 197-199, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2020 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді