Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/105/20, за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28. 01. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, на строк два місяці, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває двоє неповнолітніх дітей, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
Цією ж ухвалою ОСОБА_9 заборонено залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період доби з 23 год. по 06 год., та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.
Датою закінчення домашнього арешту та покладення обов`язків на підозрюваного є 25. 03. 2020.
Клопотання подане до суду слідчий обґрунтував тим, що СВ УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000099 від 29.10.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_9 , працюючи водієм вантажного автомобіля марки «Renault Master», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та, здійснюючи перевезення вантажів, перебуваючи на території Румунії, у невстановлений досудовим слідством час та місці випадково знайшов особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальною вагою 1,07 г., який

-2-

вирішив незаконно, з приховуванням від митного контролю, перемістити через митний кордон України, для власного вживання, оскільки періодично вживає такий наркотичний засіб. З цією метою ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність власних дій, з метою недопущення виявлення вищевказаного особливо небезпечного наркотичного засобу інспекторами митниці та прикордонної служби під час митного контролю, розділив його на дві частини, одну з яких загорнув в аркуш паперу формату А 4 білого кольору з написами на іноземній мові, який помістив серед особистих речей в надбардачковій ніші кабіни керованого ним вантажного автомобіля марки «Renault Master», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а іншу частину приховав в коробці з під жуйки «Dirol» червоного кольору, яку також розмістив серед особистих речей в зовнішньому речовому ящику нижньої частини панелі приладів згаданого автомобіля, таким чином, що унеможливлювало їх виявлення під час митного контролю. В подальшому, ОСОБА_9 29.10.2019 о 13 год., перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», прибув на вищевказаному вантажному автомобілі на митний пост «Неветленфолу» Закарпатської митниці ДФС, де інспектором митниці під час митного контролю, а саме, поглибленого огляду, було виявлено та вилучено вищевказаний згорток та упаковку з під жуйки «Dirol» з прихованим від митного контролю, згідно висновку експерта № 6/642 від 13.11.2019 особливо небезпечним наркотичним засобомом канабіс, загальною вагою в перерахунку на суху речовину 0,9485 г. Згідно таблиці І списку №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 - канабіс відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено.
Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 305 КК України.
20. 01. 2020 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу, слідчий обгрунтував наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та, або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується обставинами викладеними в повідомленні йому про підозру від 20. 01. 2020, проте прокурором не доведено того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_9 буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні. При цьому єдиним обґрунтуванням неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу сторона обвинувачення вказує на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України. Також слідчий суддя зазначив, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого, прокурора про наявність у підозрюваного ОСОБА_9 наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, й не знайшли свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів. При цьому, на думку слідчого судді, існує ризик можливого незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_9 на свідків у даному кримінальному провадженні, який підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх свідків.

-3-

З врахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З врахуванням сукупності викладених висновків, характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_9 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, а дружина перебуває в стані вагітності та зважаючи на необхідність дотримання цілей та загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 28. 01. 2020 скасувати, постановити нову та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає ухвалу суду незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На його думку, слідчим суддею належно не враховано, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що може спонукати підозрюваного до вчинення дій спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та приховування майна, яке може бути конфісковане. Також прокурор вказує на те, що усвідомлюючи неминучість покарання за вчинений злочин, ОСОБА_9 не дивлячись на родинні та суспільні стосунки, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та інших підозрюваних, вживати заходів на знищення речових доказів, у зв`язку з чим застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде недостатньо ефективним запобіжним заходом, оскільки не усуне існування ризиків, зазначених в клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності підозрюваного та захисника адвоката ОСОБА_10 , які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Крім того, підозрюваний просить розглянути апеляційну скаргу прокурора у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або
-4-

засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_9 відповідає в повній мірі.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні старшого слідчого в ОВС 2 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000099 від 29. 10. 2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України. 20. 01. 2020 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосуваннязапобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей, чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК України, ураховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні старшого слідчого в ОВС 2 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_7 підстави для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора, ініціатора клопотання та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання при обрання запобіжного заходу.

-5-

Як вбачається з матеріалів судового провадження, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні старшого слідчого в ОВС 2 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області підстав, передбачених ст. 177 КПК України для застосування саме такого запобіжного заходу. Слідчий суддя при розгляді клопотання також врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , який раніше не судимий, на утриманні підозрюваного перебуває двоє неповнолітніх дітей, що стверджується свідоцтвами про народження. Крім того, надано довідку про те, що дружина підозрюваного ОСОБА_9 перебуває в стані вагітності. За місцем проживання підозрюваний ОСОБА_9 характеризується позитивно, що підтверджується інформацією з Новодавидківської сільської ради Мукачівського району, і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що до підозрюваного ОСОБА_9 можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд не задовольнив клопотання старшого слідчого, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що старший слідчий в ОВС 2 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_7 у клопотанні, прокурор в суді першої інстанції в повному обсязі не довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_9 на свободу.
Дослідивши матеріали судового провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх підстав для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Натомість, обставини судового провадження та дані про особу ОСОБА_9 свідчать, що зазначені ризики нічим не підтверджені, а одна лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється останній не може вважатись виключною підставою для попереднього його ув`язнення.

За таких обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків.
На підтвердження вказаних висновків, на думку колегії суддів, свідчить і відсутність в матеріалах судового провадження будь-яких даних про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 яка б перешкоджала досудовому розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні щодо нього.
До того ж слідчий суддя також поклав на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Отже, висновок слідчого судді про те, що клопотання не містить переконливого обґрунтування слідчого, прокурора про наявність у підозрюваного ОСОБА_9 наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не знайшли свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

-6-

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ОСОБА_9 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризик можливого незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, втім вони є недостатньо вагомі для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд, урахувавши мету й підстави застосування запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри та доказів причетності ОСОБА_9 до кримінального правопорушення, його тяжкість, конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу підозрюваного, приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого та виконанню покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні №7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі, зокрема, наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, у зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірний з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким не має.

Інші посилання прокурора в апеляційній скарзі, а саме на: ризик продовження вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється чи вчинити нове правопорушення, не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді і жодними доказами не підтверджений.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не доведено необхідності обмеження права ОСОБА_9 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби без змін.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-7-

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28. 01. 2020 про обрання щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 305 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: