В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2020 Справа №607/29714/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003501 від 7 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , котрий зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпіло ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

6 грудня 2019 року, близько 17 години 30 хвилин в ОСОБА_3 , який перебував неподалік будинку АДРЕСА_3 , де побачив потерпілого ОСОБА_5 , який зупинився для того, щоб прочитати смс-повідомлення, яке прийшло йому ( ОСОБА_5 ) на мобільний телефон, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

У подальшому, 6 грудня 2019 року, близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку №37 по вулиці Броварна, що в м. Тернополі, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив у вигляді збагачення за рахунок чужого майна, з метою заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_5 та шляхом ривка відкрито викрав із рук останнього належний потерпілому мобільний телефон торговельної марки «Хіаомі» моделі «Redmi 7» темно-синього кольору, вартістю 3166 гривень, після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3166 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
21 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України за встановлених у пред`явленій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, відшкодував завдані збитки.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме за ч 1 ст.186 КК України - штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим та просив її затвердити.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду про примирення та просив суд її затвердити. При цьому, обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, а також надав свою згоду на призначення йому узгодженого угодою покарання.

Прокурор в судовому засіданні завив, що дана угода підлягає до затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 1256 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити укладену 21 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 1256 грн. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1