Справа № 461/4863/19
Провадження № 1-кп/461/190/20
УХВАЛА

27.04.2020 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Львові об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки такий закінчується 04.05.2020 року. Подане клопотання мотивує тим, що є достатні підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачений може: переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого; вчиняти інші кримінальні правопорушення; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Відтак, менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків, передбачених та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечила, просила обрати домашній арешт.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та вказав, що має дружину та двох малолітніх дітей, а також зазначив, що раніше працював на підставі угоди.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши надане прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, встановив, що в межах даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 08.10.2019 року під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави. Ухвалою суду від 06.03.2020 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 04.05.2020 року.

Відповідно до ч.ч 2,3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження (яке включає в себе підготовче судове засідання) не було завершене до спливу 2-х місячного строку.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу вже було вирішено питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченого, з яким суд погоджується у повному обсязі.

Положеннями ст.199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно об`єднаних обвинувальних актів, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, а саме: незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в приміщення та у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Суд погоджується з позицією сторони обвинувачення, що ризики які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існувати на момент розгляду клопотання та не відпали. Зокрема, ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Також, суд не виключає можливість вчинення ОСОБА_4 , як особою раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності громадян, який до взяття під варту не мав джерел доходів та засобів до існування, іншого кримінального правопорушення, з метою здобуття засобів для існування. Крім того, доказів перебування обвинуваченого в шлюбі, наявності в нього дітей на утриманні та офіційного працевлаштування суду не надано.

Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд бере до уваги, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи те, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу з об`єктивних причин не забезпечить законослухняну поведінку обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25 червня 2020 року.

Разом з тим, альтернативний запобіжний захід у виді застави, який визначений ухвалою слідчого судді від від 08.10.2019 року продовжує діяти.

Керуючись ст.ст.199, 331, 369, 371-372 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» на строк 60 днів, тобто до 25 червня 2020 року включно.

Вважати продовженим застосований альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент. Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення. Обвинувачений, який перебуває під вартою, має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку у строк сім днів з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1