Справа № 467/495/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою воно розгладяться
Засуджений звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області із клопотанням, яким просив зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2015 року по 10 серпня 2016 року (період перебування в СІЗО м. Йошкар Ола) та з 12 лютого 2020 року по 05 березня 2020 року (період перебування в СІЗО м. Харків та м. Миколаїв) у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, виходячи із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Позиція учасників судового провадження

Сам засуджений у судове засідання не прибув, про його дату, час і місце повідомлений через адміністрацію установи виконання покарань, просив розглядати справу за його відсутності.

Прокурор та представник Арбузинської ВК № 83 в судове засідання також не прибули, причин своєї неявки не вказали, хоча належно були повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання засудженого.

Та з огляду на положення абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України суд не вбачав об`єктивних перешкод для розгляду порушеного перед ним питання по суті за відсутності учасників судового провадження, оскільки останні про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належно, у той час, як їх явка судом обов`язковою не визнавалась.

Установлені фактичні обставини

Тому, суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, перевіривши обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, прийшов до наступного.

Зокрема, суд установив, що ОСОБА_3 був затриманий 20 жовтня 2015 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 228 КК РФ.

Постановою Йошкар Олінського міського суду Республіки Марій Ел від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В подальшому строку тримання ОСОБА_3 під вартою продовжувався неодноразово, а засуджений він був вироком Йошкар Олінського міського суду Респубілки Марій Ел від 11 серпня 2016 року за п. «а» ч.4 ст. 228.1, ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ із застосуванням ст. 64 того ж Кодексу до 5 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у колонії суворого режиму.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 11 серпня 2016 року та зараховано у нього строк перебування під вартою з 20 жовтня 2015 року по 10 серпня 2016 року.

Вирок набрав законної сили 26 серпня 2016 року, що підтверджується відповідним розпорядженням ( а.о.с.41).

15 лютого 2019 року постановою судді Йошкар Олінського міського суду Республіки Марій Елзасудженому ОСОБА_3 замінено невідбуту частину покарання по вказаному вище вироку більш м`яким видом покарання - примусовими роботами на трок 2 роки 2 місяці та 4 дні з утриманням 15% від заробітної плати в дохід держави.

Проте, постановою Президіуму Верховного Суду Республіки Мрій Ел від 05 липня 2019 року вказана постанова судді Йошкар Олінського міського суду Республіки Марій Ел від 15 лютого 2019 року була скасована, а матеріали справи направлені на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Постановою судді Йошкар Олінського міського суду Рспубліки Марій Ел від 07 серпня 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невібутої частини покарання більш м`яким залишено без задоволення.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2018 року вирок Йошкар Олінського міського суду Респубілки Марій Ел від 11 серпня 2016 року приведено у відповідність до законодавства України та визначено, що ОСОБА_4 визнаний винуватим за вказаним вироком за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України , а строк позбавлення волі становить 5 років 6 місяців.

При цьому, строк відбування покарання належить рахувати з 11 серпня 2016 року і зарахувати у нього строк попереднього ув`язнення з 20 жовтня 205 року по 10 серпня 2016 року.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення ( ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення»).

У свою чергу, підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, що прямо визначено ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Тобто, виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, можна зробити висновок, що попереднє ув`язнення починається з моменту затримання особи і закінчується моментом набрання вироком законної сили.
Та у цьому випадку, суд установив, ОСОБА_3 був затриманий 20 жовтня 2015 року, що підтверджується відповідним протоколом.

При цьому, вирок Йошкар Олінського міського суду Респубілки Марій Ел від 11 серпня 2016 року набрав законної сили 26 серпня 2016 року.

Таким чином, заходи попереднього ув`язнення у розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» були застосовані до ОСОБА_3 у період з 20 жовтня 2015 року (з моменту затримання) і до 26 серпня 2016 року (до набрання вироком законної сили).

При цьому, ОСОБА_3 було засуджено за злочин, учинений ним у період з січня 2015 року по 20 жовтня 2015 року.

Тож, суд, вирішуючи порушене засудженим питання, виходив із такого.

З 24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VII.

Цим Законом в новій редакції було викладено ч.5 ст.72 КК України, яка дозволяє у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадити зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання у вигляді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

У своїй постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Таким чином, зарахуванню у строк відбування ОСОБА_3 покарання підлягає строк його попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2015 року по 26 серпня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ураховуючи, що цей строк не був зарахований вироком, виходячи саме із такого розрахунку.

Період з 12 лютого 2020 року по 05 березня 2020 року не є строком попереднього ув`язнення, оскільки перебування в установі попереднього ув`язнення мало місце у період відбування покарання, після набрання вироком законної сили і не було пов`язане із необхідністю запобігання можливому ухиленню особи від слідства і суду.

З цих мотивів, клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню, а саме : зарахуванню у строк відбування покарання підлягає строк попереднього ув`язнення за період з 20 жовтня 2015 року по 26 серпня 2016 року.

Тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 376, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі задовольнити частково.

Зарахувати засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2015 року по 26 серпня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1