У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1190/20

№ 1-кс/183/347/20

27 лютого 2020 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середньо-технічну освіту, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та слідчого ОСОБА_3 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 22 листопада 2019 року приблизно о 03:00 годині, ОСОБА_4 проходив поблизу магазину «NEW MIX» по вул. Гетьманська, 40А, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться у вказаному магазині, який належить ФОП « ОСОБА_7 ».

22 листопада 2019 року приблизно о 03:20 годині, ОСОБА_4 , знаходився поблизу будинку № 40 по вул. Гетьманської, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де зустрів раніше знайомого ОСОБА_8 , якому запропонував разом проникнути до магазину та вчинити крадіжку з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_8 надав свою добровільну згоду, тим самим вступивши у злочинну змову з ОСОБА_4 попередньо домовившись про спільне вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, розподіливши між собою ролі під час вчинення злочину, а саме: ОСОБА_4 проникає до приміщення магазину та передає звідти речі через вікно ОСОБА_8 , який стоїть біля вікна зі сторони вулиці та у разі небезпеки повідомить ОСОБА_4 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, за попередньою змовою, 22 листопада 2019 року приблизно о 03:30 годині ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 підійшли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та відповідно заздалегідь домовленого плану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків ОСОБА_4 , за допомогою раніше заготовленої викрутки пошкодив віконну раму вікна зазначеного магазину та відчинив її, після чого незаконно проник в середину приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_8 залишився біля вікна зі сторони вулиці виконуючи свою роль у вчиненні злочину. Далі ОСОБА_4 , передав через вікно ОСОБА_8 речі, які знайшов у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за вищевказаною адресою, що належать ФОП ОСОБА_7 , тим самим таємно викравши їх, а саме: кухонне радіо марки «One concept», вартістю 949 грн.; інтернет радіо марки «Auna connect 90», вартістю 2375 грн.; караоке марки «Auna 10026826», вартістю 1235 грн.; магнітола марки « Auna retro anlage», вартістю 569 грн.; магнітола марки «One concept v90 1026866», вартістю 2497 грн. 50 коп.; магнітола «One concept», вартістю 1853 грн.; посилювач «Auna Av2-cd508bt», вартістю 2375 грн.; посилювача караоке «Skytronic Sky 103 hi fi», вартістю 854 гривні; бумбокс «One concept», вартістю 779 гривень; безпровідний пилосос «Aeg cx8-eb eco», вартістю 2945 грн.; пилосос «Huver whirlwind», вартістю 2850 грн.; електровіник «Aeg Ergorapido cx7-2-1360», вартістю 6175 грн.; пилосос робот марки «Vileds vr 302», вартістю 3800 грн.; пилосос робот марки «Irobot brafva get 240», вартістю 4845 грн.; парова станція «Rowenta dg8985fo», вартістю 2849 грн.; аерогриль марки «klarstein 10028290», вартістю 2375 грн., диспенсер для пива марки «klarstein 10030663», вартістю 95 грн.; кавоварка «mellita 1011-06 look de luxe», вартістю 2327 грн.; соковижималка «braun g500», вартістю 4464 грн.. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з викраденим з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши ФОП ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 46211 грн. 50 коп.
Обґрунтованість підозри у інкримінованому, ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор підтримала заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушеннях визнав, просить застосувати домашній арешт, має дружину, все виконує, буде з`являтися до слідчого, повідомив де знаходиться майно.

Захисник ОСОБА_6 вказав, що заперечує у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, та просить врахувати, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання виховує неповнолітню дитину, тому є всі підстави для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик є доведеним, який і дає підстави для задоволення клопотання.

21 лютого 2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Крім того, 20.02.2019 р. до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002011 за ст. 289 ч.2 КК України та 31.10.2019 року направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001612 за ст. 289 ч.2 КК України відносно ОСОБА_4 які на теперішній час перебувають на розгляді. Враховуючи вищевикладене, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, та перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 , матиме реальну можливість продовжити злочинну діяльність, а саме вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд встановив, що прокурор довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 продовжити злочинну діяльність, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави.

При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 42040 грн. (20х2102), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи такий розмір застави суд виходить з матеріального стану обвинуваченого, яка не маючи офіційної роботи займається діяльністю, про яку суд не повідомила, на отримання доходу від якої він утримує себе, а також те, що встановлення меншої суми застави не забезпечить належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків з урахуванням особи підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 27 квітня 2020 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 грн.
З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1