НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою
05 травня 2020 року Справа № 322/407/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
30.04.2020 до суду надійшов обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2020 за № 0000059, з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що ризики, про які було зазначено в ухвалі слідчого судді від 10.03.2020 про обрання запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати.

Представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні заперечили проти задоволення цього клопотання.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, суд визнає клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відсутні будь-які дані, підтверджені доказами, які б свідчили про істотне зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, порівняно з тим, коли обвинуваченому ОСОБА_4 обирався даний запобіжний захід, з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10.03.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 06 травня 2020 року.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було взято до уваги те, що хоча ОСОБА_4 одружений та має на утриманні малолітню дитину, проте він раніше судимий, інкримінований йому злочин вчинив в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, мешкає на території іншої області, постійного місця роботи та офіційного доходу не має, при затриманні приховав свої анкетні дані та дані про місце проживання, у зв`язку з чим, знаходячись на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, вплинути на свідка, або вчинити інший злочин.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений не заперечив того, що він має судимість та звільнений від призначеного йому покарання у виді позбавлення волі за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Виходячи з наведеного, суд дійшов переконання про існування ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час, як і під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заперечення захисника в частині клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт суд визнає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки захисником не наведено обґрунтованих доводів щодо зменшення ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд визнає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 331, 369 372, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

2. Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 03 липня 2020 року.

3. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1