Справа № 359/839/20
Провадження №1-в/359/48/2020
У Х В А Л А

02 березня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника БВК №119 ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування поданого клопотання адвокат ОСОБА_6 послався на те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні прокурор та представник БВК №119 заперечили щодо задоволення клопотання, тому що поведінка засудженого свідчить про те, що він не став на шлях виправлення.
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах клопотання, оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов до таких висновків.
Згідно вироку Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений відбуває покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» з 16.02.2017 року, характеризується посередньо, не працевлаштований на виробництві установи, має 3 стягнення, два з яких не зняті та не погашені у встановленому законом порядку та 3 заохочення. У червні 2018 року йому відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації. У лютому 2019 року йому відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким. У серпні 2019 року був повторно розглянутий комісією установи та засудженого було переведено до дільниці соціальної реабілітації. Однак, 03 січня 2020 року за допущене злісне порушення порядку відбування покарання (зберігання забороненого предмету) був переведений з дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації.
У відповідності до ч. 2 та п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом відхиляються доводи засудженого ОСОБА_4 та його захисника про сумлінну поведінку засудженого, тому що з матеріалів справи вбачається, що у січні 2020 року на нього було накладено два стягнення у виді суворої догани, які не оскаржувалися у встановленому порядку. Крім того, згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_4 не працевлаштований.
Суд погоджується із доводами прокурора та представника БВК№119, що станом на березень 2020 року засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому відсутні достатні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1