Справа № 456/5066/19
Провадження № 1-кп/456/206/2020
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу

03 січня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001344 від 07.11.2019, відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст.296, ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України.
08 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 06.01.2020.
Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
На розгляд суду надійшло клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких умисних злочинів, один з яких вчинено загальнонебезпечним способом, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні трьох умисних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України, які не мають ознак ідеальної чи реальної сукупності, що обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримав клопотання з мотивів, зазначених у ньому.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечили проти задоволення даного клопотання.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Суд, заслухавши думку прокурора, який просить продовжити строк домашнього арешту до двох місяців, представника потерпілого, обвинуваченого, його захисника, дійшов висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, в судовому засіданні не встановлено. ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, відтак застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є недостатнім для запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме досягненню мети застосування такого забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені вище обставини дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю за місцем проживання буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178, 181, 183, 194, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність продовження домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, тобто до 02 березня 2020 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 315, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на шістдесят днів, тобто до 02 березня 2020 року включно з дотриманням попередніх умов домашнього арешту.
Ухвалу про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання Стрийському відділу поліції ГУ НП у Львівській області.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та процесуальному прокурору в кримінальному провадженні.
Встановити строк дії ухвали до 02 березня 2020 року.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 02 березня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1