Єдиний унікальний номер 448/33/20
Провадження № 1-кс/448/8/20
УХВАЛА

про арешт майна

14.01.2020 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 та власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська клопотання слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000011 від 13.01.2020 року, погоджене з прокурором Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Мостиського ВП Яворівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0000011 від 13.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, звернувся до суду із зазначеним клопотанням, покликаючись на те, що 12.01.2020 року в Мостиське ВП надійшов рапорт старшого зміни прикордонних нарядів ОСОБА_7 про те, що 12.01.2020р. о 14:55год. в МАПП «Шегині», що у с.Шегині Мостиського району Львівської області, на в`їзд в Україну прибув автомобіль марки «Mercedes-Benz GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та під час здійснення прикордонного контролю відбулось спрацювання бази даних "Гарт/1" БД «Інтерпол» про те, що даний автомобіль знаходиться в розшуку, країна ініціатор Республіка Чехія.

Зазначає, що 12.01.2020р. автомобіль марки «Mercedes-Benz GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , із метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, доставлено на територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Мостиського ВП Яворівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області за адресою: м.Мостиська, вул.Будзиновського, 6 Львівської області.

Вказує, що 13.01.2020р. відомості за вказаним вище фактом було внесено до ЄРДР за №0000011 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

З огляду на наведене, просить накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , а також на свідоцтво про реєстрацію на вищевказаний транспортний засіб серії НОМЕР_3 , зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів та слідів кримінального правопорушення оскільки даний автомобіль підпадає під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про арешт майна та просить таке задовольнити з наведених у ньому мотивів.

Особа, щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечив та ствердив, що він в червні 2019р. на ринку в м.Києві придбав даний автомобіль та офіційно 20.06.2019р., після проведення відповідних експертиз та перевірок, поставив такий на облік в органах поліції, при цьому жодних зауважень від офіційних державних органів з приводу автомобіля не було. Зазначив, що 02.01.2020р. вперше перетинав на вказаному автомобілі держаний кордон України, оскільки прямував на відпочинок в країну Італію та жодних спрацювань бази даних «Інтерпол» не відбулось. У січні 2020 року ні він, ні вказаний автомобіль не перебували на території Республіки Чехія, а в період з 04.01.2020 року по 11.01.2020 року перебував у Республіці Італія. Просить повернути в користування належний йому автомобіль марки «Mercedes-Benz GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобов`язується не відчужувати такий до прийняття відповідного рішення працівниками поліції.

Заслухавши думку учасників провадження, проаналізувавши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

З витягу кримінального провадження №0000011 вбачається, що 13.01.2020 року було внесені до ЄРДР відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Із матеріалів клопотання відомо, що 12.01.2020 року, надійшло повідомлення від працівників ДПСУ про те, що 12.01.2020р. о 14:55год. в МАПП «Шегині», що у с.Шегині Мостиського району Львівської області, на в`їзд в Україну прибув автомобіль марки «Mercedes-Benz GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та під час здійснення прикордонного контролю відбулось спрацювання бази даних "Гарт/1" БД «Інтерпол» про те, що даний автомобіль знаходиться в розшуку, країна ініціатор Республіка Чехія. В подальшому 12.01.2020р. в ході огляду місця події вищевказаний транспортний засіб доставлений на територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Мостиського ВП Яворівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області за адресою: м.Мостиська, вул..Будзиновського, 6 Львівської області.

Відповідно до інформації, наданої Департаментом Міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, від 12.01.2020р. №ІР/341/20/D18/827/CA1/16/3 станом на 12.01.2020р. транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLS 350», номер кузова: НОМЕР_2 , значиться на обліках Генерального секретаріату МОКП-Інтерпол, який викрадений 09.01.2020р., країна-ініціатор розшуку Чеська Республіка.

Згідно матеріалів справи, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля марки «Mercedes-Benz GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 , дата реєстрації вказаного автомобіля за останнім 20.06.2019р.

Слід зазначити, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 дата першої реєстрації вказаного автомобіля в Україні зазначена 06.10.2017 року.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч.ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу..

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.п.2, 3 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, ч.2 ст.131 КПК відносить арешт майна до заходів забезпечення кримінального провадження.

З аналізу загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження вбачається, що арешт майна може мати місце, зокрема коли існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вважаю необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, наявні достатні підстави вважати, що вилучений транспортний засіб може мати доказове значення у кримінальному провадженні №0000011, внесеному до ЄРДР 13.01.2020 року, за ознаками ст. 198 КК України.

13.01.2020 року автомобіль марки «Mercedes-Benz GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , постановою слідчого визнано речовим доказом.

При цьому ОСОБА_4 надав суду документи, які підтверджують добросовісне набуття ним даного транспортного засобу.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим, оскільки для повного та всебічного розслідування кримінального правопорушення, вилучена річ може містити на собі інформацію, що має суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.

Проте, згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий у клопотанні про арешт автомобіля марки не навів обставин на виконання вимог ч.11 ст.170 КПК України.

Також слідчим не обґрунтовано розумність і співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_4 , причетність якого до інкримінованого злочину не встановлено, завданням кримінального провадження.

Слідчим суддею враховується можливість настання наслідків, розумність та співрозмірність накладення такого арешту, а саме враховується розумний баланс між забезпеченням інтересів, задля яких застосовується арешт майна, з метою сприяння у розслідуванні кримінального правопорушення та притягнення винних до відповідальності, а також забезпеченням інтересів інших осіб, недопущення необґрунтованого порушення прав та свобод.

Також, враховуються вимоги п.2 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A№98).

Також суд вертає увагу на те, що мета накладення арешту на майно, а саме питання збереження речового доказу у виді автомобіля може бути досягнути шляхом передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання особи його власника (фактичного володільця).

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою недопущення необґрунтованого порушення прав та свобод власника автомобіля на користування ним, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність накладення арешту шляхом позбавлення права відчужувати та розпоряджатись автомобілем марки «Mercedes-Benz GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 та передачі вказаного автомобіля на зберігання його власнику ОСОБА_4 , а відтак подане слідчим клопотання слід задовольнити частково.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000011 від 13.01.2020 року, погоджене з прокурором Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати та розпоряджатись автомобілем марки «Mercedes-Benz GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ), що належить ОСОБА_4 , та передати вказаний автомобіль на зберігання його власнику ОСОБА_4 .

Арешт майна може бути скасовано в порядку та за підстав, зазначених в ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Слідчий суддя ОСОБА_1