ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/947/17 Номер провадження 11-кп/814/804/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000117 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
До Полтавського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000117, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України повернуто прокурору для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Автоматизованою системою документообігу Полтавського апеляційного суду визначено колегію суддів для розгляду кримінального провадження № 11-кп/814/804/20 у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Після вивчення матеріалів провадження суддя ОСОБА_2 по даному провадженню, на підставі ч.1 п.4 ст. 75 КК України, заявив самовідвід, оскільки не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 та матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
З матеріалів провадження, вбачається, що після внесення до ЄРДР за № 0000117 відомостей про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, останній неодноразово звертався із скаргами на дії керівників місцевої прокуратури та інших осіб, які здійснювали досудове розслідування у провадженні за його обвинуваченням та просив притягнути їх до кримінальної відповідальності шляхом внесення відповідних даних до ЄРДР.
Вказані скарги подавалися ОСОБА_7 в рамках вказаного кримінального провадження та були предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.
Зокрема, 30.03.2017 колегією суддів апеляційного суду Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_2 та суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , постановлена ухвала по даному кримінальному провадженню під час досудового розслідування, за якою апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково, ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.02.2017 скасовано, а скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність керівника Кременчуцької місцевої прокуратури направлено на новий розгляд зі стадії вирішення клопотання про поновлення строку.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 оскаржувалася бездіяльність керівників Кременчуцької місцевої прокуратури, яка стосувалася безпосередньо подій з якими повязане його кримінальне провадження та посадові особи, які були зазначені у його скарзі мають безпосереднє відношення до досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що участь у даному кримінальному провадженні судді ОСОБА_2 може викликати сумнів у його неупередженості.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Веттштайн проти Швейцарії»).
Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).
Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
Полтженнями п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23, також зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
З урахуванням зазначеного, а також вимог ст. 80 КПК України про те, що за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити про самовідвід, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, які виключають участь судді ОСОБА_2 у розгляді даного кримінального провадження.
З огляду на вказане заява про самовідвід судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 76, 81 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Заяву про самовідвід судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 задовольнити.
Провадження № 11-кп/814/804/20 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 27 травня 2020 року, передати на повторний розподіл автоматизованою системою документообігу апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4