Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року

м. Київ
справа № 754/5102/18
провадження № 51- 1067 км 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Київського апеляційного суду від 7 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001670, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено: за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна.
Строк відбування ОСОБА_7 покарання визначено рахувати з 3 березня 2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено тримання під вартою у Київському СІЗО.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Вироком Київського апеляційного суду від 7 жовтня 2019 року вирок Деснянського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасовано в частині призначеного покарання.
Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено: за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він у невстановленому досудовим розслідуванням місці, часі та обставин незаконно придбав та незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збуту небезпечний наркотичний засіб кокаїн у великих розмірах та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс.
1 березня 2018 року, близько 2 год 30 хв ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою свого проживання, був викритий працівниками поліції, які виявили та вилучили у нього два поліетиленові пакетики з порошкоподібною речовиною білого кольору та один поліетиленовий пакетик із речовиною рослинного походження зеленого кольору - кокаїном, загальною масою 1,009 г та відповідно канабісом, масою 0,28 г, які затриманий зберігав з метою збуту.
Крім того, ОСОБА_7 в невстановленому досудовим розслідуванням місці, часі та обставин повторно, незаконно придбав психотропну речовину амфетамін в особливо великих розмірах, психотропну речовину кетамін у великих розмірах, кокаїн, психотропну речовину дронабінол та особливо небезпечну психотропну речовину - МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін) в особливо великих розмірах з метою збуту, які зберігав з метою подальшого збуту.
1 березня 2018 року в період із 2 год 47 хв до 2 год 55 хв за добровільною письмовою згодою ОСОБА_7 проведено огляд у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено та вилучено електроні ваги, ємкості з нашаруванням порошкоподібних речовин та поліетиленові пакети в розфасованому, упакованому вигляді, заповнені порошкоподібними та кристалоподібними речовинами, а саме: амфетаміном, загальною масою 27,616 г, що є особливо великими розмірами; МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін) загальною масою в речовинах 21,109 г (об`єкти 1-34), що є особливо великими розмірами; кетаміном загальною масою в наданих речовинах 72,136 г (об. 1-87), що є великими розмірами; а також психотропною речовиною, обіг якої обмежено, дронабінол ((-)-транс-дельта-9-тетрагідроканабінол) загальною масою 0,083 г.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник просить змінити вирок Київського апеляційного суду від 7 жовтня 2019 року, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Захисник зазначає, що призначене апеляційним судом покарання є надмірно суворим, оскільки суд належним чим не врахував усіх обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , даних про його особу, які, на його думку, є підставами для призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК.

Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважає касаційну скаргу захисника необґрунтованою та просить відмовити у її задоволенні.
Захисник ОСОБА_6 підтримав подану касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Мотиви Суду
Відповідно ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції згідно зі ст. 438 КПК є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
За статтею 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частиною 1 ст. 420 КПК встановлено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК, за вчинення яких його засуджено, та кваліфікація вчиненого у касаційному порядку не оскаржуються.
Незаконність вироку суду апеляційної інстанції захисник убачає у неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність, а саме у незастосуванні ст. 69 КК, невідповідності призначеного засудженому судом апеляційної інстанції покарання тяжкості кримінального правопорушення і його особі.
За змістом ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин.
За матеріалами кримінального провадження встановлено, що постановою Верховного Суду від 24 липня 2019 року у зазначеному кримінальному провадженні ухвалу Київського апеляційного суду від 4 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасовано. З висновком суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК колегія суддів не погодилась, призначивши новий розгляд у суді апеляційної інстанції, за результатами якого ухвалено оскаржуваний вирок апеляційного суду від 7 жовтня 2019 року.
Вирішуючи питання про призначення засудженому виду покарання, апеляційний суд дотримався вказаних вимог закону, врахував висновки щодо застосування ст. 69 КК, викладені у постанові Верховного Суду, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК є тяжким та особливо тяжким, дані про особу засудженого, який раніше не судимий, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання та дійшов обґрунтованого висновку про те, що необхідним і достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, призначене за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності, тобто у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 307 КК.
Апеляційний суд врахував конкретні обставини кримінального провадження, відповідно до яких ОСОБА_7 з метою отримання прибутку зберігав, маючи намір отримання прибутку збуту особливо небезпечні наркотичні та психотропні засоби, а саме: 1,009 г кокаїну; 27,616 г амфетаміну, що є особливо великим розміром; 21,109 г МДМА, розфасованого по 34 пакетиках, що є особливо великим розміром; 72,136 г кетаміну, розфасованого по 87 пакетиках, що є великим розміром.
Рішення апеляційного суду про скасування вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням ч. 1 ст. 69 КК, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та ухвалення нового вироку в цій частині, належним чином обґрунтоване та вмотивоване, вирок апеляційного суду відповідає вимогам ст. 420 КПК.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання засудженому та дані про його особу не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, тому застосування до засудженого ст. 69 КК є неприпустимим, оскільки не забезпечить досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК, а саме виправлення особи, а також запобігання вчинення ним нових злочинів. Додаткових даних, які не були надані судам попередніх інстанцій та які давали б можливість застосувати ст. 69 КК захисником не надано.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Київського апеляційного суду від 7 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3