Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/486/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13 квітня 2020 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про зарахування в строк відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення, а саме з 14 жовтня 2016 року по 18 вересня 2018 року, за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_7 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі в межах об`єднаного кримінального провадження № 0000198 та № 0001056 вже було предметом судового розгляду та відповідно вже було зараховано у строк покарання перебування ОСОБА_7 під вартою з 26.04.2016 по 25.07.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Однак, починаючи з 14.10.2016 року засудженому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у іншому кримінальному провадженні, а саме № 0002191 розгляд якого ще триває і остаточне судове рішення не прийнято, а тому в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу місцевого суду вказуючи на неправильне обчислення строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання призначеного за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2018 року та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення починаючи з 14.10.2016 року по 18.09.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року визначено, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю та застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою.
Із змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Згідно з роз`ясненнями Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі за №22320/00/416 від 11 січня 2016 року, незалежно від процесуального порядку ( КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

За правилами абз. 1 ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, ч.5 ст.72 КК України викладена в іншій редакції, згідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Зазначений закон набрав чинності 21.06.2017 року.
Згідно з ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Статтею 58 Конституції України також передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин, до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII).

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 18 вересня 2018 року ОСОБА_7 засуджений Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст..124, ч.3 ст.185 та ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення, а саме з 26 квітня 2016 року по 25 липня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Даний вирок вступив в законну силу 19 жовтня 2018 року.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 з 14 жовтня 2016 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах іншого кримінального провадження, а саме № 0002191 від 30.06.2016 року, яким ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289, ч.2 ст.357, ч.3 ст.357 КК України по якому судовий розгляд ще триває та остаточного судового рішення не прийнято.

Таким чином, оскільки вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2018 року у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000198 та № 0001056 строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , а саме з 26 квітня 2016 року по 25 липня 2016 року вже було зараховано у строк покарання, а вимоги засудженого ОСОБА_7 стосуються кримінального провадження № 0002191 по якому судовий розгляд ще триває, а тому підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4