ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/104/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/3582/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року колегіясуддівсудовоїпалати у кримінальних справах Харківськогоапеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2019 року про продовження запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2019 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 26 січня 2019 року.
Органами досудового розслідування вищевказана особа обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.187 КК України.
Суд мотивував ухвалу наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: того що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років, раніше неодноразово судимий, за вчинення корисливих злочинів проти власності, злочинів проти громадського порядку та моральності, а також злочину проти здоров`я особи, що беззаперечно свідчить про стійку антисоціальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 та схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_8 після відбуття покарання на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини, що свідчить про продовження існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. До того ж, з врахуванням особи обвинуваченого, існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів, може переховуватися від суду, крім того, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідка, вказані ризики на даний час продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.
На вищевказану ухвалу суду першої інстанції захисником подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу районного суду постановити ухвалу апеляційним судом та обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції провів підготовче судове засідання від 28.11.2019 року з порушеннями КПК України, оскільки була відсутня повноважна сторона обвинувачення. Так прокурор ОСОБА_9 , який приймав участь в підготовчому судовому засіданні надав суду постанову про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні. У вищевказаній постанові не зазначені підстави для зміни прокурора у відповідності до ст.37 КПК України, однак суд не звернув на це увагу прийняв постанову та продовжив судове засідання. При розгляді клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб, було порушено право її підзахисного на захист. Так прокурор не вручив обвинуваченому ОСОБА_8 клопотання про продовження строків тримання під вартою, їм не відомо хто підписав клопотання, та які документи додавалися до тексту клопотання, через що обвинувачений був позбавлений можливості підготуватися до розгляду даного клопотання чим були порушені його права. Крім того дане клопотання необґрунтоване, та таке, що не містить доказів наявності ризиків передбачених ст.178 КПК України, прокурор голослівно вказує на надумані ним ризики без жодних фактичних доказів, хоча законодавство зобов`язує сторону обвинувачення довести реальну наявність ризиків, а не тільки вказати на гіпотетичну їх можливість існування.
Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисника, яка підтримала апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги захисника щодо неправомірної участі в судовому засіданні прокурора ОСОБА_9 колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Як вбачається з наданих суду матеріалів прокурор ОСОБА_9 відповідно до постанови заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області від 28.11.2019 року належить до групи прокурорів у кримінальному провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с. 54).

Крім того захисник ОСОБА_12 в судовому засідання 28.11.2019 року заявила відвід прокурору ОСОБА_9 , в задоволенні якого було відмовлено законною та вмотивованою ухвалою районного суду( а.с. 57).

Якщо захисник не згоден з діями керівника органу прокуратури , який одноособово визначає склад групи прокурорів у кримінальному провадженні, і вважає , що його дії не узгоджуються з вимогами ч.3 ст. 37 КПК України , вказане питання може бути вирішено шляхом оскарження дій прокурора прокурору вищого рівня або шляхом притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 7, 26 КПК України , враховуючи диспозитивність як основну засаду кримінального провадження, слідчий суддя , суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
При цьому, ч.1 ст.183 КПК Українипередбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігтиспробам:
переховуватисявідорганівдосудовогорозслідування та/або суду;
незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншогопідозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальномупровадженні;
вчинити іншекримінальнеправопорушеннячипродовжитикримінальнеправопорушення, у якомупідозрюється, обвинувачується.
Ціризикипідтверджуютьсятим, що ОСОБА_8 раніше двічі судимий за скоєння корисливих злочинів проти власності, злочинів проти громадського порядку та моральності, а також злочину проти здоров`я особи. Такідані про особу обвинуваченогобеззаперечносвідчать, що з врахуваннямпокарання, яке загрожує ОСОБА_8 вінможепереховуватисьвідслідства та суду; впливати на потерпілого, оскількипровадженняще не розглянуто судом; вчинитиіншекримінальнеправопорушення.
Крім того колегія суддів враховує, що обвинувачений до затримання офіційно не працював; з 2010 року систематично скоював злочини та будучи 04.04.2013 року звільнений з ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» умовно-достроково, знову 13.03.2017 року скоїв злочин, передбачений ч.3 ст. 296 КК України. Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_8 під вартою суду не надано.
Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме : тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам , передбаченим ст. 177 КПК України.

Не вручення прокурором її підзахисному копії клопотання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не є підставою для скасування обґрунтованої ухвали районного суду, оскільки не впливає на об`єктивно встановлені судом ризики та неможливість застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу , не пов`язаного з триманням під вартою .

Вказане порушення , як зазначено вище, може бути вирішено шляхом оскарження дій прокурора прокурору вищого рівня або шляхом притягнення до дисциплінарної відповідальності.

При цьому колегія суддів враховує , що 28.11.2019 року захисником було надано до районного суду письмові заперечення щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою(а.с. а.с. 59-63), а отже вказане свідчить про те, що стороні захисту було відомо про наявність зазначеного клопотання.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку щодо безпідставності доводів апеляційної скарги захисника в цій частині.

Керуючисьст.ст. 405, 407 КПК України, колегіясуддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2019 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набираєчинності з моменту їїпроголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді