Справа № 161/1442/20 Провадження №11-сс/802/88/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчої судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2020 року (ЄРДР № 0000442),

В С Т А Н О В И В

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся в суд із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, працює директором КП «Полігон».

Ухвалою слідчої судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2020 року в задоволенні поданого старшим слідчим клопотання-відмовлено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 27 березня 2020 року включно із забороною залишати без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді чи суду місце проживання в період з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Таке своє рішення слідча суддя мотивувала тим, що матеріалами клопотання об`єктивно не доведено неможливості запобігання заявленим та доведеним стороною обвинувачення ризикам, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Також встановлено, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно працює, є особою похилого віку. І сукупність наведених обставин дає підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Прокурор у поданій ним апеляційній скарзі вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчої судді від 28 січня 2020 року через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Подану апеляцію мотивує обґрунтованістю підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, один із яких відноситься до категорії особливо тяжких, наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України та недостатністю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання. У зв`язку із цим, просить ухвалу слідчої судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання старшого слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 844 261 грн. 20 коп.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора та слідчого, які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, скасувати ухвалу слідчої судді та постановити нову, підозрюваного, його захисника, які, кожен окремо, відносно її задоволення заперечили, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно із ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Даних вимог закону слідчою суддею при розгляді клопотання про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було дотримано.
З матеріалів клопотання убачається, що 02 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000442 внесено відомості про вчинені злочини з попередньою кваліфікацією за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, а 27 січня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у їх вчиненні.

В розумінні ст.177 КПК України «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Апеляційний суд, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів, вбачає, що обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 злочинів, в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема: невчасно прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, апеляційний суд встановив, що такі доводи є частково обґрунтованими.

Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.199 КК України (санкція статті передбачає покарання на строк від 7 до 12 років позбавлення волі), характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на відсутність належного обґрунтування, інші ризики заявлені стороною обвинувачення та передбачені ст.177 КПК України, у встановленому процесуальним закон порядку, не доведені.

Відтак, слідча суддя при розгляді клопотання, у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, правильно дійшла висновку про обґрунтованість підозри та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України та про те, що прокурор та слідчий не довели, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не може запобігти вказаному ризику, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, як і не навели виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право підозрюваного на свободу, а тому відмовила в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувала інший більш м`який запобіжний захід. При цьому, врахувала і те, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, є особою похилого віку, одружений, має постійне місце проживання та роботи, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.
За таких обставин, слідча суддя обґрунтовано відмовила у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрала інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчої судді і постановлення нової ухвали з мотивів наведених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчої судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: