Ухвала
Іменем України
31 березня 2020 року
м. Київ
справа № 503/2427/18
провадження № 51-1315 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_5 ,
встановив:
Прокурор ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування вищезазначеного судового рішення та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Разом із поданою касаційною скаргою, до Верховного Суду надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року. В обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку прокурор посилається на те, що в період з 02 березня 2020 року по 16 березня 2020 року перебував у щорічній відпустці, що стало перешкодою для своєчасного оскарження в касаційному порядку зазначеного рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
Проте заява прокурора про поновлення строку на касаційне оскарження не містить обґрунтованих підстав для цього, а також переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які прокурор не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення рішення суду апеляційної інстанції. Посилання прокурора на те, що він що в період з 02 березня 2020 року по 16 березня 2020 року перебував у щорічній відпустці не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження з огляду на приписи вищевказаних статей.
За таких обставин Суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження прокурором ухвали Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_5 . Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі, яка її подала.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 та 441 КПК України, Суд
постановив:
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року відмовити.
Касаційну скаргупрокурора ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_5 повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ій ОСОБА_3