Справа № 450/1080/20 Провадження № 1-кп/450/285/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 25.03.2020 року щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, із вищою освітою, громадянина України, українця, фізичної особи-підприємця, неодруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, місце реєстрації у якого відсутнє та такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , в перід часу з вересня 2017 року по 08.02.2020 року, будучи особою, яка зобов`язана дотримуватися правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, діючи із необережністю у формі злочинної самовпевненості, проявляючи бездіяльність та не виконуючи дії, спрямовані на дотримання вимог нормативних актів, що містять правила виконання відповідних робіт, в порушення ч. З ст. 21 Закону України «Про охорону праці», Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1107 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки» та НПАОН 0.00-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці», затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 №15, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 15 лютого 2005 р. за № 231/10511, не отримавши в установленому Законом порядку дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, не організувавши дотримання охорони праці та протипожежного стану на потенційно небезпечному об`єкті, за адресою : Львівська область, Львівська кільцева дорога (Західний об`їзд м. Львова), Пустомитівського району, неподалік АЗС «WOG» на території паркувального майданчика «TIR», за координатами глобального позиціонування GPS широта: 49,768180, довгота: 24,022208 здійснював експлуатацію модульної АЗС, яка складалась з резервуару сірого кольору для зберігання дизпалива об`ємом 8000 л, паливороздавальну колонку марки Shelf типу Шельф 100 90-1-1-1 в комплекті з паливороздавальним краном, паливороздавальну колонку марки Adam Pumps типу РАЇ 70 230V в комплекті з паливороздавальним краном, а також роботи з заправлення транспортних засобів, ємностей дизельним паливом. Порушення правил безпеки на вказаній модульній АЗС, що належить ОСОБА_5 , створило реальну загрозу загибелі людей, настання інших тяжких наслідків або заподіяння шкоди здоров`ю людей.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, будучи особою, яка зобов`язана їх дотримувати, так як це порушення створило реальну загрозу загибелі людей, настання інших тяжких наслідків або заподіяння шкоди здоров`ю людей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 272 КК України.

Сторони кримінального провадження ініціювали укладення угоди про визнання винуватості. Між прокурором відділу нагляду за додержаннням законів органами СБУ та державної прикордонної служби Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000022, внесеного до ЄРДР 25.03.2020 року, та ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 була укладена та підписана 27.03.2020 року угода про визнання винуватості. Дана угода про визнання винуватості була скерована до суду 30.03.2020 року разом з матеріалами обвинувального акту щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №№ 0000022, внесеного до ЄРДР 25.03.2020 року.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України, в обсязі згідно повідомленої йому 27.03.2020 року підозри. Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 272 КК України у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста ) грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 272 КК України і така кваліфікація є вірною. Відповідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Встановлено, що умови угоди жодним чином не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди та відсутність будь-якого тиску з метою укладення угоди. Обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду не має.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань немає.

Судом з`ясовано, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам КК України, які діяли на час вчинення злочину. При визначенні узгодженого покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Таким чином, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, приходить до переконання, що вказана угода підлягає затвердженню виходячи із вищевказаних мотивів.

На підставі вищенаведеного, проаналізувавши матеріали обвинувального акту та угоду про визнання винуватості, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставини вчинення злочину, обставини, що пом`якшують покарання: повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальної шкоди фізичним або юридичним особам, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе, застосувавши покарання у виді та в межах санкції ч. 1 ст. 272 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержаннням законів органами СБУ та державної прикордонної служби Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000022 від 25.03.2020, внесеного до ЄРДР 25.03.2020 року, та ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , який, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід не обирався.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11.02.2020 року в частині накладення арешту на резервуар сірого кольору із вмістом дизельного палива, об`ємом 2083,5 літрів, разом з автозаправною колонкою марки «Shelf», що належить ОСОБА_5 .

Речовий доказ - резервуар сірого кольору із вмістом дизельного палива, об`ємом 2083,5 літрів, разом з автозаправною колонкою марки «Shelf», що належить ОСОБА_5 (постанова про визнання речовим доказами від 08.02.2020 року) та який відповідно до постанови про передачу на зберігання речових доказів від 08.02.2020 року передано на зберігання до Військової частини НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

СуддяОСОБА_1