1Справа № 335/3523/20 1-кс/335/1872/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , про арешт майна, по кримінальному провадженню № 0001115, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020 року за № 0001115, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження, в ході проведення якого встановлено, що 25.04.2020 року о 14:00 годині, невстановлена особа, знаходячись за адресою м. Запоріжжя, вул. Лермонтова7/Леоніда Жаботинського 39, вчинила самоправні дії, які полягають у спилюванні гілок дерев.

Так, 25.04.2020 року, в період часу з 14:00 годин по 15:10 годин, було проведено огляд місця події за адресою м. Запоріжжя, вул. Лермонтова7/Леоніда Жаботинського 39 в ході якого було встановлено, що за вказаною адресою на пішохідній тропі припарковано автомобіль «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходяться спиляні гілки дерев, а на даху авто виявлено бензо-пилку «Efco».

Поруч з вказаним автомобілем знаходиться ділянка місцевості, приблизним розміром 15х10м, яка має земляне покриття та частково загороджена листами фанери. На вказаній ділянці місцевості, на землі знаходяться пилянні гілки дерев які складані у 2 купи, біля однієї виявлено бензо-пилку «Grand». Також на огородженій ділянці місцевості знаходиться 5 стовбурів дерев, вкопаних у землю, на яких відсутні гілки.

В ході огляду, на цеглинній стіні, яка закриває одну сторону оглядаємо ділянки місцевості виявлено дві бензо-пилки «Мотор Січ 270» та «Grand», а також шуруповерт «Гранит» та металеву каністру.

В ході проведення огляду місця події було вилучено:

?бензо-пилка «Efco», яка опечатана біркою;

?бензо-пилка «Grand», яка опечатана біркою;

?бензо-пилка «Мотор Січ 270», яка опечатана біркою;

?бензо-пилка«Grand», яка опечатана біркою;

?автомобіль «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходяться спиляні гілки дерев, який розміщено на території Вознесенівського ВП.

Разом з вище викладеним, в ході огляду місця події, ОСОБА_5 , який є водієм автомобіля «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , добровільно видав 3 ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від зазначеного автомобіля, які були вилучені та упаковані у поліетиленовий пакет.

Посилаючись на те, що вилучені 25.04.2020 року в ході огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова7/Леоніда Жаботинського 39, а саме:

?бензо-пилка «Efco»;

?бензо-пилка «Grand»;

?бензо-пилка «Мотор Січ 270»;

?бензо-пилка«Grand»;

автомобіль «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , 3 ключі і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від даного автомобіля є речовими доказами у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та мають доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження для подальшого використання як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та проведення слідчих та інших процесуальних дій, слідчий просить накласти арешт на зазначене вище майно.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання про арешт вилученого в ході огляду майна за його відсутністю.

У судове засідання власник вилученого в ході огляду майна не з`явився, до канцелярії суду надані письмові пояснення від ОСОБА_6 з додатками, відповідно до яких вказано, що санітарна обрізка дерев проводилась згідно дозволу балансоутримувача, який було погоджено начальником ЖВК ПАТ ЗФЗ ОСОБА_7 , що закріплено підписом та його печаткою. Також вказано, що 05.03.2020 року було подано звернення до виконавчого комітету Запорізької міської ради на видалення зелених насаджень на при будинковій території АДРЕСА_1 .

Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання слідчого.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні як на підставу для арешту майна, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, в даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимогКПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи постановлення судом незаконного рішення, тоді як ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
З матеріалів клопотання слідчого про арешт майна встановлено, що слідчим відділом Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020 року за № 0001115, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а саме за фактом самоправних дій, які полягають у спилюванні гілок дерев.

Як встановлено слідчим суддею, 25.04.2020 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 в рамках даного кримінального провадження було виявлено та вилучено:

?бензо-пилка «Efco»;

?бензо-пилка «Grand»;

?бензо-пилка «Мотор Січ 270»;

?бензо-пилка«Grand»;

автомобіль «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , 3 ключі і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від даного автомобіля.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до вимог ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися зокрема під час огляду.
Як вбачається зі змісту клопотання, слідчий посилається на те, що застосування арешту вказаного майна є необхідним, оскільки таке майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить у собі інформацію щодо його вчинення.
Однак всупереч наведеному, слідчим до клопотання не долучено протокол огляду вилученого під час огляду майна та відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що вказане майно використовувалось при вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР, відсутня постанова про визнання вилучених речей і документів речовими доказами у кримінальному провадженні з посиланням на конкретні дані, які дають достатні підстави для висновку про те, що вказане майно може містити у собі інформацію, яка має доказове значення у кримінальному провадженні.
Більше того, висновок слідчого про те, що вилучене майно має значення речового доказу, оскільки містить у собі інформацію щодо його вчинення, що має значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001115, є голослівним і не підтверджується відповідними доказами.
Так, слідчому судді не надано доказів, які б підтверджували, що вилучене майно містить інформацію, яка має доказове значення у кримінальному провадженні № 0001115, з огляду на диспозицію ст. 356 КК України.
Зокрема, у матеріалах клопотання не міститься і слідчому судді не надано протокол огляду такого майна або інші процесуальні документи на підтвердження доводів слідчого.
При вирішенні питання про арешт, слідчий суддя зобов`язаний виходити із засад розумності, співмірності та доведенні обставин поза розумним сумнівом.
Однак, слідчому судді не надано доказів на підтвердження необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна і справжню необхідність здійснення таких заходів, які обмежують право власності, досягнення завдань кримінального провадження.
З інших, наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів також не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події майно.
Окрему увагу слідчий суддя вважає за необхідне звернути на порушення слідчим порядку проникнення до іншого володіння особи автомобіля «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , встановленого ст. 233 КПК України.
Так, відповідно до частини 1 та 3 статті 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
При цьому, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Натомість матеріали клопотання не містять даних про надання відповідного дозволу від власника автомобіля на його огляд чи ухвали слідчого судді про проведення огляду автомобіля.
Так, стаття 22 КПК України визначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий не довів, що майно, яке вилучено 25.04.2020 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова7/Леоніда Жаботинського 39, матиме істотне значення для подальшого розслідування кримінального провадження та не спричинить негативних наслідків для третіх осіб, а втручання держави, за таких обставин не буде надмірним та не призведе до негативних наслідків і тим самим порушуватиме права, гарантовані ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.
Крім того, з даним клопотання звернувся слідчий, в той час, коли відповідно до положення частини 2 статті 64-2 КПК України, зі змісту якої слідує, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має звертатися прокурор, чим порушено порядок звернення з таким клопотанням.
Приймаючи до уваги вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого не ґрунтується на вимогах закону та не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , про арешт майна, по кримінальному провадженню № 0001115, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України залишити без задовлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Копію судового рішення, після його оголошення, негайно направити слідчому.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1