Справа № 474/749/18
Провадження № 1-кс/474/134/20
УХВАЛА
про повернення скарги

15.06.20року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 під час вирішення питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчої СВ Врадіївського ВП ГУНП України в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 від 10.02.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного 10.11.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

встановив:

12.06.2020р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_2 (далі - скаржник) на постанову слідчої СВ Врадіївського ВП ГУНП України в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 від 10.02.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного 10.11.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (далі - оскаржувана постанова). Скарга подана особисто скаржником через канцелярію суду та 12.06.2020р. зареєстрована за вх. № 2580.

Водночас зі скаргою скаржник також подав заяву, в якій просить поновити йому термін для подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження з огляду на те, що хоча з моменту отримання ним оскаржуваної постанови пройшло більше 10 днів, однак він дізнався про нові факти щодо закриття слідчою ОСОБА_3 кримінального провадження, які можуть суттєво допомогти слідству.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України надано право заявнику, потерпілому, його представнику чи законному представнику на досудовому провадженні оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно п. 1 ч. 3 та ч. 3 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно ч.ч. 1, 3, 5, 7 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.
При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.
При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Згідно ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Відповідно ч.ч. 1 та 2 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Із сукупного аналізу вищезазначених положень КПК України слідує висновок, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу. До їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії постанови слідчого); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.
У своїй заяві, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення зі скаргою, скаржник вказує, що оскаржувану постанову він отримав особисто в квітні 2020 року. Ознайомившись із текстом постанови він відразу не погодився із підставами, якими керувалася слідча для закриття кримінального провадження. За час коли скаржнику стало відомо про закриття кримінального провадження він звернувся до ОСОБА_4 , яка була відповідачем за позовом ОСОБА_5 , щоб вона витребувала із Врадіївського районного суду копію технічного запису судового засідання про справі № 474/186/16-ц за участю позивача - ОСОБА_5 та встановлення його особи на підставі паспорта, який він власноручно додав до свого позову. Ця дія зайняла певний час, і вплинути на його пришвидшення скаржник не мав ніяких повноважень. ОСОБА_4 отримала копію технічного запису судового засідання 18.05.2020р., а 19.05.2020р. диск із копією запису вона передала скаржнику для ознайомлення.
Отже у своїй заяві скаржник сам вказує, що оскаржувану постанову він отримав у квітні 2020 року, поважні причини пропуску звернення зі скаргою, на які останній вказує як на підставу для поновлення пропущеного строку, перестали існувати 19.05.2020р.
Як вбачається із матеріалів судової справи скаргу скаржник подав особисто 12.06.2020р. через канцелярію Врадіївського районного суду Миколаївської області, тобто зі спливом майже двох місяців від дня отримання оскаржуваної постанови та майже одного місяця від дня припинення існування поважних причин, на які останній вказує як на підставу для поновлення пропущеного строку.
Отже скаржником жодним чином не мотивовано та необґрунтовано поважність причин пропуску строку звернення зі скаргу в період з 20.05.2020р. по 12.06.2020р., а тому підстави для поновлення пропущеного строку в цій частині відсутні.
При чому, в ракурсі вищезазначеного, слід також наголосити на тому, що із змісту скарги та заяви про поновлення пропущеного строку вбачається, що скаржник вказує на існування однієї поважної причини пропуску строку звернення зі скаргою, а саме - необхідність отримання копії технічного запису судового засідання по справі № 474/186/16-ц. Водночас, як зазначає сам скаржник, отримавши в квітні 2020 року оскаржувану постанову та ознайомившись із змістом останньої, він відразу не погодився із підставами, якими керувалася слідча для закриття кримінального провадження. Крім того із змісту скарги вбачається, що копія технічного запису судового засідання по справі № 474/186/16-ц є не єдиною підставою для оскарження постанови про закриття кримінального провадження, а скаржник, як на підстави для скасування постанови, посилається також на не виконання слідчою вказівок прокурора та вказівок слідчого судді викладені в ухвалі від 22.08.2018р. по справі № 474/749/17.
Таким чином, з огляду на ті обставини, які зазначені скаржником у скарзі та заяві про поновлення пропущеного строку, необхідність отримання копії технічного запису судового засідання по справі № 474/186/16-ц не є поважною причиною пропуску строку звернення зі скаргою на оскаржувану постанову, оскільки хоча ця обставина і не залежала від волі скаржника, однак остання сама по собі жодним чином не перешкоджала скаржнику звернутися зі скаргою в строки, встановлені ч. 1 ст. 304 КПК України.
Отже, вищевикладене свідчить про необґрунтованість вимог заяви про поновлення строку звернення зі скаргою, а відтак остання не підлягає задоволенню, а скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню скаржнику.
Згідно приписів ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст.ст. 117, 303, 304, 370-372 КПК України, -

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку звернення зі скаргою на постанову слідчої СВ Врадіївського ВП ГУНП України в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 від 10.02.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного 10.11.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчої СВ Врадіївського ВП ГУНП України в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 від 10.02.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного 10.11.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, разом з усіма доданими до неї матеріаламиповернути скаржнику ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1