24.04.2020
Справа № 642/7187/18
Провадження № 1-в/642/73/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові подання заступника начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_4 для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку,

встановив:

Заступник начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській обл. ОСОБА_5 звернулася з поданням про звільнення від покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_4 , вказуючи, що останній засуджений 21.12.2018 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.3 ст. 190, ч.ч.1,4 ст. 358 КК України з урахуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. За період іспитового строку засуджений нового правопорушення не вчинив, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується задовільно, протягом перебування на обліку ОСОБА_4 зарекомендував себе також задовільно, від відбування призначеного судом покарання не ухилявся, заплановані заходи в індивідуальному плані виконав повністю. Іспитовий строк наразі закінчився, тому заступник начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській обл. ОСОБА_5 звернулась із вказаним поданням.
Представник органу пробації в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд подання без її участі.
Прокурор також в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд подання без його участі, у разі неявки засудженого просив застосувати до останнього привід.
Засуджений в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання цих осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Вивчивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що воно може бути розглянуто за відсутності осіб, що не з`явились.
Згідно положень ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Щодо клопотання прокурора про застосування до засудженого приводу суд зазначає наступне.
Прокурор у своєму клопотанні про застосування приводу до засудженого посилається на положення ч.4 ст. 539 КПК України, яким передбачено розгляд клопотання (подання) про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) та про примусове годування засудженого та не стосується положень про застосування приводу.
Згідно ч.3 ст. 140 КПК України, привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка, а не засудженого.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 140 КПК України, рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження.
Відтак, чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено можливість застосування приводу до особи, яка має статус засудженого на стадії виконання вироку, тому клопотання прокурора задоволенню не підлягає.
Вивчивши матеріали подання, суд вважає, що воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до п.9 ст.537 КПК України, судом під час виконання вироків вирішується питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно зі ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.08.2019 ОСОБА_4 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України. При призначенні покарання Жовтневим районним судом м.Харкова на підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України враховано покарання, призначене вироками Ленінського районного суду м.Харкова від 02.05.2018 та 21.12.2018, та остаточно призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з урахуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.02.2020 вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.08.2019 залишено без змін.
Таким чином, враховуючи, що покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 21.12.2018 враховано в покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.08.2019, який 11.02.2020 набрав законної сили, а також, що вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.08.2019 не ухвалено про виконання вказаних вироків окремо, у задоволенні подання необхідно відмовити.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про застосування до засудженого ОСОБА_4 примусового приводу - відмовити.
У задоволенні подання заступника начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_4 для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.
Головуючий