Справа № 589/4586/18
Провадження № 1-кп/589/765/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинувачуваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.
Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які з моменту застосування запобіжного заходу і до цього часу не зменшились та не перестали існувати.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати відносно її підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, зважаючи на те, що ОСОБА_4 в м. Шостка має міцні соціальні зв`язки, він утримує малолітню доньку, має стабільний дохід, та те, що стан здоров`я ОСОБА_4 погіршився і він потребує лікування.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, зазначив, що жодним чином перешкоджати судовому слідству не буде та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу. ОСОБА_6 зазначив, у нього міцні соціальні зв`язки, у м. Шостка проживають його близькі родичі, на утриманні знаходиться малолітня донька, він займається ремонтними роботами, від яких має стабільний дохід. Також обвинувачений зазначив, що його стан здоров`я погіршився і він потребує медичного обстеження і лікування.
Заслухавши думки учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
Відображення принципів вирішення питання про продовження дії щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Згідно зазначених норм, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, та у вчиненні злочину середньої тяжкості, раніше судимий за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів. Обвинувачений проживає без реєстрації в м. Шостка, неодружений, як встановлено в судовому засіданні має на утриманні малолітню доньку, офіційно не працює, але, зі слів обвинуваченого, займається ремонтними роботами і від цього виду діяльності отримує регулярний дохід. При цьому, суд вважає зауважити, що наявність у обвинуваченого постійного джерела доходу та соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, не стало стримуючим фактором у його поведінці.
Таким чином, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , що істотно підвищує ризик ухилення обвинуваченого від слідства і суду, схильність обвинуваченого до вчинення злочинів даної категорії, у сукупності з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність істотних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Викладені обставини в повному обсязі свідчать про те, що у кримінальному провадженні застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання доведеним ризикам, що виключає собою можливість обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.
Виключність підстав для такого рішення є доведеною.
На підставі викладеного, суд погоджується з доводами клопотання прокурора про необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та вважає, що його слід задовольнити.
Що стосується скарг обвинуваченого на неналежне медичне обстеження та лікування в умовах СІЗО, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього в СІЗО створюється медична частина, яка є її структурним підрозділом.
Статтею 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» на адміністрацію місць попереднього ув`язнення покладений обов`язок забезпечити особам, взятим під варту, медичне обслуговування.
Положеннями наказу Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
З огляду на викладене та на скарги обвинуваченого, що він не отримує належне медичне обстеження та лікування, суд вважає за необхідне зобов`язати Начальника Державної установи «Сумський СІЗО» забезпечити належне медичне обстеження ОСОБА_4 з метою надання медичної допомоги.
Керуючись ст. 177, 178, 331, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк тримання під вартою щодо ОСОБА_4 до 11.02.2020 року.
Зобов`язати Начальника Державної установи «Сумський СІЗО» забезпечити належне медичне обстеження ОСОБА_4 з метою надання медичної допомоги.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1