Справа № 152/1228/15-к
У Х В А Л А
іменем України

24 лютого 2020 року м. Шаргород

Справа №152/1228/15-к

Провадження №1-в/152/7/20

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 у порядку виконання вироку,

з участю сторін кримінального
провадження

зі сторони обвинувачення:
начальника Шаргородського
відділу Жмеринської місцевої
прокуратури ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:
засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

03.02.2020 року у провадження Шаргородського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_3 у порядку виконання вироку.

У клопотанні ОСОБА_3 просить зарахувати у строк покарання день за два дні 12.01.2017 року, 25.01.2018 року, 30.09.2019 року.

Із матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі «Миколаївська ВК (№50)» (с. Заклад Миколаївського району Львівської області).

Судове засідання для розгляду клопотання ОСОБА_3 призначено у режимі відеоконференції з ДУ «Миколаївська ВК (№50)», відповідно до ухвали суду від 10.02.2020 року (а.с.33-34 т.3).

ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання мотивував тим, що після засудження його Шаргородським районним судом Вінницької області неодноразово етапувався для ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень щодо нього у СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1, у зв`язку із чим вважає, що строк перебування його в умовах попереднього ув`язнення слід перерахувати у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, що діяла у попередній редакції, тобто один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_4 вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки не підсудне Шаргородському районному суду.

Розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_3 , вислухавши сторони кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала (ст.350 КПК України).

Частиною 2 ст.43 КПК України встановлено, що засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок щодо якого набрав законної сили.

Крім того, правовий статус засудженого зберігається за ним і при виконанні судових рішень (розділ 8 КПК України).
Правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення встановлено ст.72 КК України.

Відповідно до діючої редакції ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Згідно із попередньою редакцією ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання щодо виконання судових рішень у кримінальних справах регулюються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Розділом VІІІ КПК України передбачено виконання судових рішень.

Статтею 537 КПК України встановлено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Пунктом 14 частини 1 статті 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, в тому числі: 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Статтею 539 КПК України встановлено порядок вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Пунктом 1 частини 2 статті 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконання вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В провадженні Шаргородського районного суду перебувала кримінальна справа за №152/1228/15 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України.

Вирок суду у кримінальній справі ухвалено 29.10.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 засуджено за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України (а.с.95-106 т.2).
Означений вирок набрав законної сили 30.11.2015 року і 02.12.2015 року, відповідно до розпорядження суду про виконання вироку, що набрав законної сили, звернений до виконання (а.с.136 т.2).

Крім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.12.2015 року ОСОБА_3 засуджений вироком Шаргородського районного суду Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, поглинувши покарання, призначене за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.10.2015 року у виді позбавлення волі на строк п`ять років, і остаточно до відбування ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців (а.с.43-47 т.3).

Таким чином, остаточне покарання, яке на теперішній час відбуває засуджений, у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців ОСОБА_3 призначено за вироком від 02.12.2015 року у кримінальній справі №152/1754/15-к, у зв`язку із чим клопотання про питання, що виникають у порядку виконання вироку, можуть розглядатися тільки за вироком суду, яким ОСОБА_3 визначено остаточне покарання.

Також, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі «Миколаївська ВК (№50)» .

Отже, вирішення клопотання про інші питання у порядку виконання вироку не відноситься до компетенції Шаргородського районного суду Вінницької області, тобто не підсудне цьому суду, оскільки, в силу вимог п.1 ч.2 ст.539 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання, тобто до Миколаївського районного суду Львівської області.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України, порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, порушення правил підсудності є, на думку суду, порушенням права засудженого на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України.

Так, згідно із ст.6 Конвенції, кожен при (…) встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Таким чином, «суд, встановлений законом» є структурним елементом права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції, оскільки перебуває у тісному взаємозв`язку із такими процесуальними інститутами, як: компетенція судів щодо розгляду справ, підсудність, склад суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, який не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, клопотання ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, так як подане до Шаргородського районного суду з порушенням правил підсудності.

Керуючись ст.72 КК України, ст.ст.43, 395, 372, 537, 539 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 у порядку виконання вироку, відмовити у зв`язку з порушенням правил підсудності.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що вирішення клопотання про інші питання у порядку виконання вироку, в силу вимог п.1 ч.2 ст.539 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, тобто до Миколаївського районного суду Львівської області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії ухвали надіслати Державній установі «Миколаївська ВК (№50)» для відома та для вручення засудженому ОСОБА_3 , в тому числі, на електронну адресу ДУ.

Суддя: