Провадження № 1-кп/947/584/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представник потерпілого ОСОБА_5
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004141 від 26.09.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Захисник ОСОБА_4 діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності передбачені п.1 ч.1 ст. 49 КК України, з підстав викладених в письмовому клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив задовольнити клопотання заявлене захисником ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відносно нього, у зв`язку з закінченням строків давності.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.
Представник потерпілого ОСОБА_5 надав до суду письмові заперечення на клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , та просив відмовити в задоволенні клопотання з підстав, що ОСОБА_6 під час досудового слідства, достеменно знаючи про наявне кримінальне провадження, вчиняв такі дії що унеможливили встановити його місцезнаходження, тобто ухилявся від органів досудового розслідування та оголошувався у розшук. Таким чином, було порушено перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що унеможливлює закриття провадження по справі на підставі ст. 49 КК України. Крім того, вже тричі судом постановлювалися ухвали про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 на підставі ст. 49 КК України, оскільки ОСОБА_6 ухилявся від слідства.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання заявлене захисником ОСОБА_4 , та письмові заперечення на зазначене клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про неґрунтовність заявленого захисником ОСОБА_4 клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України самоправство, тобто звільнення, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь яких дій, правомірність яких оспорюються підприємством, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам власника, за подіями в період з 31.03.2016 року по 25.08.2016 року включно.
Відповідно до ч.1ст. 12 КК України, злочин передбачений ст. 356 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Згідно п.1 ч.1ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 ККУкраїни).
З наданої до суду довідки №43-17072017/52006 з УІТ ГУНП України в Одеській області щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , вбачається, що перевірка проводилася на момент 18.07.2017 року.
Таким чином, відсутня інформація щодо не переривання строків давності на час закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ст. 356 КК України, а саме: що ОСОБА_6 не вчинив іншого кримінального правопорушення.
Також, з реєстру матеріалів досудового розслідування № 0004141 від 26.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 був оголошений у розшук, однак, будь-яких даних про наслідки виконання постанови, про виконання розшукових дій, відсутні, а між тим, відповідно до ч.2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин ухилялась від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затриманням. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Враховуючі, що ОСОБА_6 оголошувався в розшук в період досудового розслідування, що підтверджується постановою слідчого СВ Київського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 04.10.2017 року. Повідомлення про підозру ОСОБА_6 отримав лише 26.09.2018 року, тобто знаходився у розшуку більш 10 місяців.
Згідно роз`яснень даних у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005р. №12 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Відповідно до ч.2 ст.392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
На підставі наведеного,керуючись ст. 49 КК України, ст.286, 350,369,372,392 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, - відмовити.
Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1