Справа № 369/1972/20
Провадження №1-кс/369/446/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації та проживання, раніше не судимого, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003283 від 01.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч.2 ст. 358, ч.2 ст. 358, ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України.

Слідчий свої вимоги мотивує тим, що У провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження за № 0003283 від 01.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3

ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст.

Встановлено, що ОСОБА_4 приблизно 19.10.2009 року (більш точна дата на досудовому слідстві не встановлена) перебуваючи по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 маючи прямий умисел спрямований на підробку офіційного документу паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 вчинене в групі осіб, з метою його подальшого використання для шахрайського заволодіння грошовими коштами за продаж земельної ділянки належної ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою домовленістю отримав від ОСОБА_8 його фотокартку формату 3Х4 та використовуючи заздалегідь замовлений та придбаний ним у невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_9 , бланк паспорту громадянина України з перфорованим номером і даними оригінального паспорту ОСОБА_7 , вклеїв у нього отриману від ОСОБА_8 фотокартку, після чого раніше заготовленим підробленим круглим гербовим відтиском штампу паспортного столу поштампував вклеєне фото, на другому аркуші вказаного паспорту наніс відтиск раніше заготовленою підробленою круглою гербовою печаткою Міністерства внутрішніх справ України, вніс на сторінку паспорту яка призначена для відміток про реєстрацію раніше заготовленим підробленим штампом Дарницького РУ ГУ МВС України в місті Київ відбиток даного штампу, власноручно у вказаному штампі здійснив запис про реєстрацію за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 повторно, 19.10.2009 року (більш точна дата на досудовому слідстві не встановлена) ОСОБА_4 перебуваючи по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 маючи прямий умисел спрямований на підробку офіційного документу ідентифікаційного коду номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , з метою його подальшого використання для шахрайського заволодіння грошовими коштами за продаж земельної ділянки належної ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою електронної бази «Кронос» за анкетними даними здобув номер ідентифікаційного коду ОСОБА_7 після чого на комп`ютері у текстовому редакторі «Word» виготовив типовий бланк довідки про присвоєння ідентифікаційного коду вніс туди анкетні дані ОСОБА_7 і його код отриманий з бази «Кронос», роздрукував дану довідку на принтері та раніше заготовленим підробленим кліше відбитку печатки «Для довідок №1» наніс відбиток на довідку та розписався за посадову особу яка її видала.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність 20.10.2009 року ОСОБА_4 маючи прямий умисел спрямований на використання завідомо підроблених документів саме: паспорту і ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_7 в групі осіб, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами отриманими за продаж земельної ділянки належної ОСОБА_7 прибув до приміщення нотаріальної контори розташованої за адресою АДРЕСА_3 де біля приміщення контори передав ОСОБА_8 завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 з вклеєної туди його фотокарткою та підроблену довідку про присвоєння ідентифікаційного коду на вказану особу. Після цього ОСОБА_8 використовуючи підроблений ОСОБА_4 паспорт і ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_7 представляючись, як ОСОБА_7 , здійснив продаж земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_4 громадянам ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за 20 000 доларів США.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 маючи прямий умисел спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайського заволодіння грошовими коштами отриманими за продаж земельної ділянки належної ОСОБА_7 , яка розташована за адресою АДРЕСА_3 шляхом використанняоригіналу державного акту на право власності на вказану земельнуділянкусерія ЯЖ № 421703, який ОСОБА_4 отримаввідневстановленоїслідством особи, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та двоманевстановленимислідством особами на ім`я ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Реалізуючи свійзлочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення приблизно 01.08.2009 року (точна дата на досудовому слідстві не встановлена) ОСОБА_4 звернувся до брокера ОСОБА_14 з проханням знайтипокупців на земельну ділянкуналежну ОСОБА_7 , яка розташована за адресою АДРЕСА_4 , при цьому надавши йому ксерокопію державного акту на ділянку та повідомивши не правдиві відомості про те що він являється довіреною особою власника даної земельної ділянки, діє за його згодою і бажанням та повідомившищо сам займатись питаннями пошуку покупців і продажу ділянки не має часу познайомив ОСОБА_14 з невстановленимислідством особами на ім`я ОСОБА_12 і ОСОБА_13 представивши їх ,як посередників, які будутьздійснювати переговори з потенційнимпокупцем і доставку власника ділянки для укладення угоди. Надалі ОСОБА_14 діючи добросовісно та виконуючи свої брокерські обов`язки знайшов покупців на вказану земельну ділянку саме: ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які після огляду ділянки погодились її придбати та на підтвердження добросовісності своїх вимог 14.10.2009 року надали брокеру ОСОБА_14 завдаток в сумі 5000 гривень, який був одразу переданий ОСОБА_12 . Після отримання згоди на придбання вказаної земельної ділянки ОСОБА_4 перебуваючи в змові з ОСОБА_8 , який згідно розробленого ним плану мав представитись власником ділянки - ОСОБА_7 , отримав від останнього його фотокартку формату 3Х4, яку 19.10.2009 року вклеїв в бланк заздалегідь заготовленого підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_7 , а також особисто підробив ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_7 .

19.10.2009 року ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 і повідомив що йому необхідно бути 20.10.2009 року біля будинку «Художника» на Львівській площі в місті Київ де його буде чекати автомобіль який відвезе до нотаріуса в м. Вишневе, де він має представитись як ОСОБА_7 та підписати всі надані йому документи.

20.10.2009 року ОСОБА_4 прибув до приміщення нотаріальної контори розташованої за адресою м.Вишневе вулиця Лесі Українки 58 де біля приміщення контори передав ОСОБА_8 підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 з вклеєної туди його фотокарткою та підроблену довідку про присвоєння ідентифікаційного коду на вказану особу, а невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_12 , передав оригінал державного акту серія ЯЖ № 421703 на ділянку належну ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_8 на підставі підробленого ОСОБА_4 паспорта і ідентифікаційного коду та оригіналу державного акту представляючись як ОСОБА_7 здійснив продаж земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_4 громадянам ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за 20 000 доларів США, частину з яких в сумі 5000 гривень було надано в якості завдатку 14.10.2009 року і 19400 доларів США безпосередньо після укладення угоди купівлі-продажу в приміщенні нотаріальної контори.

Своїми шахрайськими діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілим ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на суму 5000 гривень і 19400 доларів США, що при встановленому Національним банком України на момент отримання грошових коштів курсі долара США, яка складала на 20.10.2009 року за 1 долар США 7.9700 грн., складає 154618 грн., загалом спричинивши матеріальну шкоду на суму 159618 гривень, яка становить на момент скоєння злочину великий розмір.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 01.11.2009 року ОСОБА_4 перебуваючи по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 маючи прямий умисел спрямований на підробку офіційного документу паспорту громадянина України серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_15 , з метою його подальшого використання для шахрайського заволодіння грошовими коштами за продаж земельної ділянки належної ОСОБА_15 , вчинене в групі осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання використовуючи заздалегідь замовлений та придбаний ним у невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_9 , бланк паспорту громадянина України з перфорованим номером і даними оригінального паспорту ОСОБА_15 які він отримав з електронної бази «Кронос», вклеїв у нього отриману від невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_12 фотокартку невстановленої слідством особи, яка мала представитись як ОСОБА_15 після чого раніше заготовленим підробленим круглим гербовим відтиском штампу паспортного столу поштампував вклеєне фото, на другому аркуші вказаного паспорту наніс відтиск раніше заготовленою підробленою круглою гербовою печаткою Міністерства внутрішніх справ України, вніс на сторінку паспорту яка призначена для відміток про реєстрацію раніше заготовленим підробленим штампом Московського РУ ГУ МВС України в місті Київ відбиток даного штампу, власноручно у вказаному штампі здійснив запис про реєстрацію за адресою АДРЕСА_5 .

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 01.11.2009 року ОСОБА_4 перебуваючи по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 маючи прямий умисел спрямований на підробку офіційного документу ідентифікаційного коду громадянина України номер НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_15 , з метою його подальшого використання для шахрайського заволодіння грошовими коштами за продаж земельної ділянки належної ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання за допомогою електронної бази «Кронос» за анкетними даними здобув номер ідентифікаційного коду ОСОБА_15 після чого на комп`ютері у текстовому редакторі «Word» виготовив типовий бланк довідки про присвоєння ідентифікаційного коду вніс туди анкетні дані ОСОБА_15 і її код отриманий з бази «Кронос», роздрукував дану довідку на принтері та раніше заготовленим підробленим кліше відбитку печатки «Для довідок №1» наніс відбиток на довідку та розписався за посадову особу яка його видала.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність приблизно 01.11.2009 року (точна дата на досудовому слідстві не встановлена) ОСОБА_4 маючи прямий умисел спрямований на використання завідомо підроблених документів саме: паспорту і ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_15 в групі осіб, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами отриманими за продаж земельної ділянки належної ОСОБА_15 прибув за адресою м. Вишневе перехрестя вулиці Київська і Святошинська Київської області Києво-Святошинського району де передав невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_12 завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 з вклеєної туди фотокарткою підставної невстановленої слідством особи та підроблену довідку про присвоєння ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_15 . 06.11.2009 року на підставі підробленого ОСОБА_4 паспорта і ідентифікаційного коду та оригіналу державного акту невстановлена слідством особа, яка представлялась як ОСОБА_15 здійснила продаж земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_6 громадянину ОСОБА_16 за 23 000 доларів США.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 маючи прямий умисел спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайського заволодіння грошовими коштами отриманими за продаж земельної ділянки належної ОСОБА_15 , яка розташована за адресою АДРЕСА_6 , шляхом використання оригіналу державного акту на право власності на вказану земельну ділянку серія ЯЖ № 411901, який ОСОБА_4 отримав від невстановленої слідством особи, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами на ім`я ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та за допомогою невстановленої слідством особи, яка представлялась власником вказаної земельної ділянки ОСОБА_17 . Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення приблизно 01.08.2009 року (точна дата на досудовомуслідстві не встановлена) ОСОБА_4 звернувся до брокера ОСОБА_14 з проханням знайти покупців на земельну ділянку належну ОСОБА_15 , яка розташована за адресою АДРЕСА_6 , при цьому надавши йому ксерокопію державного акту на дануділянку та повідомивши неправдиві відомості про те що він являється довіреною особою власників вказаної ділянки, діє за їх згодою і бажанням та повідомив що сам займатись питаннями пошуку покупців і продажу ділянки не має часу познайомив ОСОБА_14 з невстановленими слідством особами на ім`я ОСОБА_12 і ОСОБА_13 представивши їх, як посередників, які будуть здійснювати переговори з потенційним покупцем і доставку власника ділянки для укладення угоди. Надалі ОСОБА_14 діючи добросовісно та виконуючи свої брокерські обов`язки знайшов покупця на вказану земельнуділянку - ОСОБА_16 , який після огляду ділянки погодився її придбати і в підтвердження своїх намірів надав ОСОБА_14 26 жовтня 2009 року завдаток в сумі 200 доларів США і 29 жовтня 2009 року 700 доларів США, які були одразу передані брокером ОСОБА_12 . Після отримання згоди на придбання земельної ділянки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 підшукали невстановлену слідством особу, яка мала представитись власником ділянки ОСОБА_15 і надали ОСОБА_4 її фотокартку. В свою чергу ОСОБА_4 використовуючи заздалегідь замовлений та придбаний ним у невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_9 , бланк паспорту громадянина України з перфорованим номером і даними оригінального паспорту ОСОБА_15 які він отримав з електронної бази «Кронос», перебуваючи по місцю свого проживання за АДРЕСА_1 вклеїв у нього отриману від ОСОБА_12 фотокартку невстановленої слідством особи, яка мала представитись як ОСОБА_15 після чого раніше заготовленим підробленим круглим гербовим відтиском штампу паспортного столу поштампував вклеєне фото, на другому аркушів казаного паспорту наніс відтиск раніше заготовленою підробленою круглою гербовою печаткою Міністерства внутрішніх справ України, вніс на сторінку паспорту яка призначена для відміток про реєстрацію раніше заготовленим підробленим штампом Московського РУ ГУ МВС України в місті Київвідбитокданого штампу, власноручно у вказаному штампі здійснив запис про реєстрацію за АДРЕСА_5 . Окрімцього за допомогою електронної бази «Кронос» ОСОБА_4 за анкетними даними здобув номер ідентифікаційного коду ОСОБА_15 після чого на комп`ютері у текстовому редакторі «Word» виготовивтиповий бланк довідки про присвоєння ідентифікаційного коду вністудианкетнідані ОСОБА_15 і її код отриманий з бази «Кронос», роздрукував дану довідку на принтері та раніше заготовленим підробленим кліше відбитку печатки «Для довідок №1» наніс відбиток на довідку та розписався за посадову особу яка його видала. Надалі вказаний підроблений паспорт громадянинаУкраїни на ім`я ОСОБА_15 , довідку про присвоєння ідентифікаційного коду та оригінал державного акту серія ЯЖ № 411901 передав ОСОБА_12 .

06.11.2009 року на підставі підробленого ОСОБА_4 паспорта і ідентифікаційного коду та оригіналу державного акту невстановлена слідством особа, яка представлялась як ОСОБА_15 здійснила продаж земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_6 громадянинуВолошанівському ОСОБА_18 за 23 000 доларів США.

Своїми шахрайськими діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_16 на суму 23 000 доларів США яка складається з завдатку в сумі 200 доларів США наданому 26 жовтня 2009 року , другого завдатку в сумі 700 доларів США наданому 29 жовтня 2009 року і основної суми наданої при укладенні угоди в розмірі 22100 доларів США, що при встановленому Національним банком України на момент отримання грошових коштів курсів долара США, які складали: станом на 26 жовтня 2009 року за 1 долар США 8.0050 грн. станом на 29 жовтня 2009 року за 1 долар США 8.0076 грн., станом на 06.11.2009 року за 1 долар США 8.0138 грн, загалом спричинивши матеріальну шкоду на суму 184311,30 гривні , яка становить на момент скоєння злочину великий розмір.

Продовжуючи свою злочинну діяльність приблизно 20.02.2010 року ОСОБА_4 маючи прямий умисел спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайського заволодіння грошовими коштами отриманими від продажу земельної ділянки належної ОСОБА_19 , яка розташована за адресою АДРЕСА_7 , шляхом використання оригіналу державного акту на право власності на вказану земельну ділянку серія ЯЖ № 205857, який ОСОБА_4 отримав від невстановленої слідством особи. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 звернувся до брокерів ОСОБА_20 і ОСОБА_21 з проханням знайти покупців на земельну ділянку належну ОСОБА_19 , яка розташована за адресою АДРЕСА_7 , при цьому надавши їм ксерокопію державного акту на дану ділянку та повідомивши неправдиві відомості про те що він являється родичем і довіреною особою власника вказаної ділянки, діє за його згодою та бажанням. Після цього ОСОБА_20 і ОСОБА_21 діючи добросовісно та виконуючи свої брокерські обов`язки знайшли покупця на вказану ділянку і домовились з ним про зустріч для отримання завдатку про що повідомили ОСОБА_4

02.03.2010 року біля 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 приїхав в приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » яке розташоване в АДРЕСА_8 де познайомився з покупцем ділянки на ім`я ОСОБА_22 . Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел спрямований на власне незаконне збагачення ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_23 неправдиву інформацію про те що він являється родичем власника земельної ділянки і за його дорученням займається її продажем та переконав у вигідності здійснення угоди купівлі-продажу даної ділянки за 25 000 доларів США, після чого ОСОБА_23 погодився на придбання вказаної ділянки і надав ОСОБА_4 , як завдаток, грошові кошти в сумі 700 доларів США , а ОСОБА_4 в свою чергу написав розписку про отримання вказаних грошових коштів і свої наміри по продажу вказаної ділянки. Після цього ОСОБА_4 було затримано працівниками Боярського МРВ УБОЗ в зва`язку з чимвін по обставинам які віднього не залежали не довів свій злочинний намір по продажу вказаноїземельноїділянки до завершення і не вчинив всі дії які вважав за необхідне для завершення даного злочину. За таких обставин ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на заволодіння грошовими коштами в сумі 25 000 доларів США належні ОСОБА_23 що при встановленомуНаціональним банком Українивартістю за 1 долар США 7,99 грн., складає 199750 гривень, та являється на момент скоєння злочину особливо великим розміром.

ОСОБА_4 слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області за погодженням із прокурором 11.02.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 2

ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.

Таким чином, у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпропетровська, не одружений, не працюючий, без місця реєстрації та проживання, раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: показами потерпілих ОСОБА_7 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , показами свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , протоколами огляду речових доказів, висновками почеркознавчої екпертизи, висновком технічної екпертизи документв.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція найбільш суворого з яких, відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є злочином тяжким, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосованим до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що відносно останнього

Києво-Святошинським районним судом Київської області 10.01.2013 року було винесено постанову про оголошення в розшук (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний немає місця реєстрації та проживання;

- підозрюваний немає міцних соціальних зв`язків.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити наступне: ОСОБА_4 ніде не працевлаштований, що свідчить про те, що він немає не має постійного та законного джерела для існування.

Враховуючи ці обставини, існує реальний ризик переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення у вчиненні яких він підозрюється.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, крім тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 тому слідчий просив суд задовольнити клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації та проживання, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України Київський слідчий ізолятор строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

У судовому засіданні підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
В даному випадку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:
-переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду;
-незаконно впливати на потерпілого або свідків;
-вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином та буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, шляхом здійснення фізичного чи психологічного тиску.
Таким чином, слідчий суддя вважає реальними ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючи обставин, необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства. При цьому, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, застосування іншого більш, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на думку слідчого судді є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам з урахуванням ступеня встановлених ризиків та характеризуючи матеріалів стосовно підозрюваного.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 84 080 грн., встановленої станом на 01 січня поточного року, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації та проживання, раніше не судимого задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації та проживання, раніше не судимого, в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 10 квітня 2020 року (включно).
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 84 080 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:
Отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA 0018661.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Києво-Святошинського районного суду Київської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державна установа Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного підозрюваного під вартою, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:
- прибувати до слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 кожного понеділка о 11 годині;
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді до суду;
- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором;
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Підозрюваного ОСОБА_4 негайно взяти під варту у залі суду.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, і закінчується 10 квітня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали суду проголошено 12 лютого 2020 року о 11 годині 00 хвилин.
Слідчий суддя ОСОБА_1