ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/857/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009865 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської обл., українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого водієм на Новій пошті, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2019 року), 11.09.2017 року, близько 16 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вступили між собою в попередню змову з метою таємного викрадення чужого майна. На виконання спільної домовленості, керуючись злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих спонукань, переконавшись та вважаючи, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 став спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_5 у разі появи сторонніх осіб, а ОСОБА_5 в свою чергу, підійшовши до лави, що знаходилася поблизу вказаного будинку, шляхом вільного доступу взяв майно, належне малолітньому ОСОБА_6 , а саме: сумку, вартістю 260 грн., в середині якої знаходилися: мобільний телефон «Fly FF243», вартістю 543 грн. із сім-картою оператора «МТС Україна», вартістю 20 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 10 грн. та флеш-картою на 16 Гб, вартістю 176 грн. Після чого ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, завдавши малолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1209 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, 11.09.2017 року, разом із ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку № 30/1 по вул. Ревуцького в м. Києві, на одній із лавочок побачили сумку без нагляду, та вирішили ії викрасти. Згідно домовленості, він став спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_5 в цей час взяв із лавочки сумки, в якій знаходились телефон та гроші. Через деякий час їх затримали працівники поліції. Просив вибачення за скоєне та запевняв, що в подальшому не допустить будь-якої протиправної поведінки.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останнього щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що фактично шкода не спричинена, про що вказав законний представник потерпілого в поданій заяві, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який негативних характеристик немає, працевлаштувався, на спеціальних обліках не перебуває, раніше ні в чому осудному помічений не був.
Як вбачається із заяви, поданої законним представником потерпілого, остання будь-яких претензій до обвинуваченого не має.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння в розкритті злочинів.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах, встановлених санкцією частини статті.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин справи, з огляду на особу обвинуваченого, який працює, має постійне місце проживання та реєстрації, негативних характеристик немає, приймаючи до уваги наявність по справі двох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого, з огляду на відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Питання речових доказів вирішено в межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя