ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/858/20 Справа № 188/250/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року про задоволення подання начальника Петропавлівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про направлення для відбування покарання звільненого від покарання з випробуванням засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, засудженого:
- 20 грудня 2018 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року задоволено подання начальника Петропавлівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про направлення звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком.
Скасовано звільнення від відбування покарання з виробуванням та направлено ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року, яким його засудженого за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Суд першої інстанції встановив, що засуджений не виконує покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, не з`являвся до органу пробації для реєстрації та вчинив новий злочин протягом іспитового строку, отже не став на шлях виправлення.

В апеляції:
- засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні подання про його направлення для відбування покарання, призначеного вироком.
В обґрунтування вказує, що його неявки до органу пробації не є систематичними, а тому не можуть бути підставою для скасування звільнення з випробуванням. Крім того, зазначає, що ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року було відмовлено в задоволенні подання Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання з тих самих підстав, викладених в оскаржуваній ухвалі.
Апелянт вказує, що на протязі іспитового строку він жодного разу не притягувся до адміністративної відповідальності, що свідчить про його бажання стати на шлях виправлення. Вважає, що посилання суду на наявність розпочатого кримінального провадження є необґрунтованим, оскільки йому не повідомлялося про підозру, і будь-яких доказів, що ним вчинений злочин, матеріали справи не містять.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вважають рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим. ОСОБА_10 вказував, що він з поважних причин не з`являвся, оскільки був на роботі і дзвонив інспектору повідомляв про це, та на наступний день зразу з`являвся.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За положеннями ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно із ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у своєму рішенні не навів належних підстав, які підтверджують, про необхідність скасування щодо засудженого ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та його направлення для відбування призначеного покарання.
Апеляційний суд, вивчивши матеріали кримінального провадження і матеріали особової справи встановив, що ОСОБА_5 засуджений вироком Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або проживання, не виїжджати за межі України без погодження уповноваженим органом з питань пробації.
У зв`язку з невиконанням покладених на засудженого обов`язків, представник Петропавлівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання за вироком суду.
Свої висновки про необхідність задоволення подання суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений, будучи ознайомленим 21 травня 2019 року з порядком та умовами відбування покарання, за час перебування на обліку 27 травня 2019 року, 27 серпня 2019 року, 25 листопада 2019 року не з`явився на реєстрацію без поважних причин, від нього відібрано пояснення та роз`яснено наслідки допущених порушень та винесено попередження.

Відповідно до підпунктів 5.3, 5.4 пункту 5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 за №270/1560 (далі - Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами), то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).
21 травня 2019 року ОСОБА_5 було зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Петропавлівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» кожного місяця в 4-й понеділок до відділу на реєстрацію. Згідно листка реєстрації засуджений ОСОБА_5 27 травня 2019 року та 27 серпня 2019 року, 25 листопада 2019 року не з`явився на реєстрацію, у зв`язку з чим були винесені відповідні застереження у виді письмових попереджень.
Проте, мотивуючи своє рішення з посиланням на вказані неявки для реєстрації, суд першої інстанції не врахував рішення цього ж суду від 27.09.2019 року, яким було відмовлено у задоволенні аналогічного подання, і де суд дійшов висновку, що засуджений двічі не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а саме 27 травня 2019 року та 27 серпня 2019 року, але зробив це не умисно, не з метою ухилення від реєстрації, а внаслідок власної недбалості. Натомість він обидва рази з`являвся до МРВ наступного дня після порушення і надавав свої пояснення щодо причин допущеного ним порушення.
А тому, за вказаних обставин, суд першої інстанції помилково врахував вказані дати неявки засудженого ОСОБА_5 , як такі, що здійснені з метою ухилення ним від виконання покладених на нього обов`язків.
Також згідно матеріалів особової справи підтверджено факт неявки засудженого ОСОБА_5 для реєстрації 29.11.2019 року.
Разом з тим, також встановлено, що засуджений з`явився до органу пробації зразу на наступний після вихідних робочий день і надав пояснення. Та хоча надані ним пояснення не підтверджують поважності причини його неявки 29.11.2019 року, проте дана обставина, а саме, одна неявка не може при вказаних вище обставинах слугувати достатньою і законною підставою для скасування звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування ним покарання, оскільки у даному випадку, на вказані вище норми закону і положення Інструкції, не вбачається системності вчинення порушення.
Апеляційний суд також зважає, що за показами засудженого ОСОБА_5 свою несвоєчасну явку на реєстрацію не у визначений день, він пояснював зайнятістю на роботі, оскільки він неофіційно працює на підприємстві ритуальних послуг і на даний час влаштовується на шахту. Дана інформація засудженого, ні фахівцем відділу пробації, ні судом перевірена не була. Отже із доказів, які були надані суду, не підтверджується факт неявки ОСОБА_5 до органу пробації без поважних причин. Тому в суду не було підстав розцінювати таку поведінку засудженого як свідчення його небажання стати на шлях виправлення.
З матеріалів, наданих суду слідує, за час перебування на обліку матеріали про вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень з Петропавліського ВП до Петропавліського МРВ стосовно засудженого не надходили, за характеристикою з місця проживання характеризується посередньо, скарги та заяви до сільської ради стосовно ОСОБА_5 не надходили.
Крім того, засуджений ОСОБА_5 на оголошенні йому письмові попередження реагував, заходи роз`яснювального та виховного характеру, застосовані до нього працівниками Петропавліського РВМ, на нього вплинули.
Посилання суду першої інстанції на те, що зареєстроване стосовно ОСОБА_5 кримінальне провадження за №0000364 про викрадення з будинку у АДРЕСА_2 глибинного насосу та інших речей, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки докази причетності ОСОБА_5 до вчинення цього злочину відсутні на цей час, у даному кримінальному провадженні засудженому не повідомлялось про підозру, і будь-яких доказів, що останнім вчинено будь-який новий злочин, матеріали справи не містять.
Встановлені судом обставини не вказують на ухилення чи на систематичне не виконання засудженим ОСОБА_5 покладених на нього судом обов`язків, і зворотного не встановлено, а тому відсутні підстави для задоволення подання органу пробації.
Суд першої інстанції у своєму рішенні не навів достатніх доказів, які б в сукупності свідчили про злісне ухилення ОСОБА_5 від покладених на нього обов`язків та вказували б на небажання засудженого стати на шлях виправлення, а тому таке рішення не можна вважати обґрунтованим.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року про задоволення подання начальника Петропавлівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Петропавлівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4