Справа № 288/742/20
Провадження № 1-кс/288/148/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року . смт. Попільня

Слідчий суддя Попільнянського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала клопотання ОСОБА_4 , адвоката - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання ОСОБА_4 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , про скасування арешту на зерно пшениці, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 26 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду клопотанні ОСОБА_4 вказує, що ухвалою слідчого судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 19 серпня 2019 року клопотання слідчого СВ Попільнянського ВП ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000187 від 26.07.2019 - задоволено. Накладено арешт на майно - зерно пшениці загальною вагою 40300 кг з подальшою передачею даного зерна на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 ..

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що арештоване зерно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, в подальшому для встановлення всіх обставин вчинення злочину, з метою запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність у його арешті.

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що існували зазначені обставини, але на даний час отримано тимчасовий доступ до речей та документів щодо належності зерна та проведено судову товарознавчу експертизу зерна.

Враховуючи викладене, доведено, що потреби досудового розслідування, що виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи шляхом арешту майна відпав, що відповідає загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у відповідності до положень статі 132 КПК України.

Однак, незважаючи на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється з 26 липня 2019 року, тобто більш як 10 місяців, органи досудового розслідування до цього часу так і не повідомити жодній особі про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, а зерно є товаром з обмеженим терміном зберігання.

Протягом розслідування даного кримінального провадження понад 10 місяців ОСОБА_6 позбавлений можливості розпорядитися власним майном на власний розсуд, а саме використати зерно пшениці за цільовим призначенням тобто використати зерно для реалізації та здійснити розрахунок з кредиторами. Крім того, належне зберігання такої великої кількості зерна є трудоємний процес (перевіювання, пересушка, обробіток від всяких шкідників та охорона, який потребує великих матеріальних затрат, які він несе на власний ризик. Разом з тим варто зазначити про те, що ПП « ОСОБА_6 » як власник арештованої пшениці не може проводити з нею необхідні процедури по її збереженню та забезпеченню якісних та кількісних показників, стовідсоткового забезпечення недопущення зараження бактеріальними та вірусними хворобами, що має наслідок її псування та створює передумови до повної її втрати.

Зважаючи на те, що на сьогоднішній день відпали усі наявні підстави накладення арешту на зерно пшениці, з метою забезпечення збереження її якісних показників необхідністю виконання господарських договорів та недопущення завдання матеріальної шкоди ПП « ОСОБА_6 », за відсутності перешкод з боку слідчого СВ Попільнянського ВП ОСОБА_7 , вважають, що у застосуванні цього заходу (арешту) відпала потреба.

При зверненні до слідчого ОСОБА_7 для звільнення зерна пшениці з-під арешту, з`ясовано, що він не заперечує у задоволені клопотання про зняття арешту за умови залишення 100 кг зерна пшениці під відповідальним зберіганням ОСОБА_6 для можливого задоволення будь-яких клопотань щодо проведення експертиз чи інших слідчих дій із зерном.

Зазначені вище обставини в їх системному взаємозв`язку свідчать, що арешт майна підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, особа, яка подала клопотання просить витребувати, для огляду, у слідчого СВ Попільнянського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ОСОБА_7 матеріали кримінального провадження № 0000187 від 26.07.2019 року;

Скасувати арешт майна відповідно до ухвали слідчого судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 19.08.2019 року про накладення арешту на майно, а саме на зерно пшениці вагою 40300 кг, яке знаходилось на території ТОВ "Цегла", що за адресою: Житомирська обл. Попільнянський район, с. Парипси, вул. Лугова, 78 із забороною розпоряджатись, користуватись та відчужувати його, із подальшою передачею даного зерна на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 ;

Дослідити всі письмові докази які є в кримінальному провадженні № 0000187 від 26.07.2019 року.

Особа, яка подала клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 , який представляє інтереси - ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Слідчий СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області в судовому засіданні зазначив, що товарознавча експертиза зерна пшениці проведена.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала, щодо задоволення клопотання.
Дослідивши зміст заявлених вимог, заслухавши особу, яка подала клопотання, адвоката, слідчого, прокурора, представника власника майна, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходжу до наступного.
Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог частини 1 статті 170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Андрушівського району Житомирської області від 19 серпня 2019 року, накладено арешт в кримінальному провадженні № 0000187 від 26 липня 2019 року на зерно пшениці вагою 40300 кг, яке знаходиться на території ТОВ «Цегла», що за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, с. Парипси, вул. Лугова, 78 із забороною розпоряджатись, користуватись та відчужувати його, із подальшою передачею даного зерна на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 .. Накладаючи арешт слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності правових підстав для арешту зазначеного майна, яке залучено у якості речових доказів, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням, а саме постановою слідчого про визнання речовим доказом, метою ж арешту майна є саме забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено статтею 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 ухвалою Житомирського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року залишено без задоволення, а вищевказану ухвалу слідчого судді без змін.
Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини 1 статті 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.

Судом оглянуті матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 26 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, з яких вбачається, що судова товарознавча експертиза проведена /висновок експерта № 12/1-431 від 22.05.2020 року/.

Згідно частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до абз.3 п.1 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статями174,539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Отже, арешт майна має бути скасованим, якщо відпали підстави його застосування, або арешт було накладено необґрунтовано.
Завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний, що передбачено статтею 2 КПК України.
Разом з тим, згідно частини 4 статті 21 КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України, та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.
Відповідно до частини 4, 5 статті 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі"Джеймс та інші проти Сполученого Королівства"(James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)
Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.
Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.
Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).
На момент розгляду клопотання потреба в арешті майна відпала.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що слідчим не оспорено, що існує потреба в подальшому утриманні майна, оскільки в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення у даному кримінальному провадженні відпала потреба, що є підставою для задоволення клопотання, виходячи з позиції розумності та співрозмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту.
Керуючись статтями 98, 100, 170, 174, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , про скасування арешту на зерно пшениці задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Андрушівського району Житомирської області від 19 серпня 2019 року, у кримінальному провадженні № 0000187 від 26 липня 2019 року на зерно пшениці вагою 40300 кг, яке знаходиться на території ТОВ «Цегла», що за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, с. Парипси, вул. Лугова, 78 із забороною розпоряджатись, користуватись та відчужувати його, із подальшою передачею даного зерна на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 ..

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1