Справа215/1123/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
Учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

педагога ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №1 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №0000213 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою, інваліда 3-ї групи з дитинства, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з 02.02.2019 р. перебуває під арештом в ДУ «Криворізька УВП (№3) МЮ України,

за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.187 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , 31.01.2019 приблизно о 15.40 йшов з вул.Красноярська на вул.Урюпинська в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, та проходячи повз стадіон шахти Гвардійська ПАТ «КЗРК» побачив малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла зі школи до свого місця мешкання по АДРЕСА_2 .

В цей час та у вказаному місці у ОСОБА_8 виник прямий умисел, направлений на скоєння розбійного нападу на неповнолітню ОСОБА_5 , з метою заволодіння майном, що знаходилося при ній та обернення його на свою користь.

Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій прямий умисел, діючи відкрито, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, переконавшись що поблизу немає інших осіб, які б могли припинити його протиправні дії, усвідомлюючи свою фізичну перевагу через малолітній вік ОСОБА_5 , швидко підійшов ззаду до ОСОБА_5 та з метою уникнення можливого опору, раптово і неочікувано для неї, однією рукою схопив її за тулуб, другою затулив їй рота, тобто скоїв напад.
Після чого, ОСОБА_8 застосовуючи фізичну силу, тримаючи неповнолітню ОСОБА_5 руками за тулуб, повів у малолюдне місце у бік лісосмуги, розташованої ззаду стадіону шахти Гвардійська ПАТ «КЗРК» поблизу вул.Урюпинська в Тернівському районі м. Кривого Рогу, при цьому наказав, щоб вона не чинила опір, при цьому неповнолітня ОСОБА_5 в силу свого малолітнього віку, переваги у віці сприймала його дії як пряму загрозу своєму життю та здоров`ю.
Зломивши таким чином волю до опору, завівши в лісосмугу та впевнившись, що поблизу немає інших осіб, які б могли припинити його протиправні дії, ОСОБА_8 зняв з ОСОБА_5 шкільний рюкзак та своєю правою рукою штовхнув її в правий бік, від чого остання впала на землю на спину.

В цей час у неповнолітньої ОСОБА_5 в кишені куртки задзвонив мобільний телефон марки «DODGE X55», який належить потерпілому ОСОБА_4 .

ОСОБА_8 наказав ОСОБА_5 відповісти на дзвінок та повідомити, що з нею все добре.

Потерпіла ОСОБА_5 , сприймаючи дії ОСОБА_8 як реальні, відповіла на телефонний дзвінок, після чого ОСОБА_8 вирвав з її рук мобільний телефон марки «DODGE X55», який належить потерпілому ОСОБА_4 , разом з навушниками, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

Після чого ОСОБА_8 , з метою утримання майна та переконання ОСОБА_5 в рішучості своїх намірів, дістав з кишені та продемонстрував їй ніж висловивши погрозу останній нікому про подію не розповідати, інакше він знайде її та вб`є, при цьому малолітня ОСОБА_5 сприймала цю погрозу вбивством реально як таку, що дійсно може бути реалізована.

Далі, ОСОБА_8 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, утримуючи мобільний телефон марки «DODGE X55» при собі, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.

Згідно висновків судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/205 від 15.02.2019 вартість мобільного телефону марки «DODGEE» моделі «X55», станом на 31.01.2019 складає 1806,67 (одна тисяча вісімсот шість гривень шістдесят сім копійок).

Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 1806,67 гривень.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, що зазнала нападу.

1.В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе визнав частково, вказує, що вчинив грабіж а не розбій. 31.01.2019 р. проходячи біля стадіону шахти «Гвардійська» побачив малолітню дівчинку, яку наздогнав, та схопив ззаду, затуливши рота. Так завів потерпілу в хащі, в безлюдне місце і штовхнув в сніг, в цей час в потерпілої ОСОБА_5 задзвонив телефон, він потребував, щоб потерпіла відповіла, після чого забрав телефон і вивів потерпілу до дороги. Ножем потерпілій не погрожував, пригрозив їй словами, що знайде її, якщо вона розповість батькам.
Після цього пішов додому, де його зустрів дільничний інспектор поліції, подзвонив, та в нього в кишені задзвонив телефон потерпілої. Тоді він був доставлений в відділок поліції де в нього вилучили телефон і одяг. Вилучений в під`їзді будинку ніж йому не належить, та він не уявляє звідки на ножі його відбитки пальців.
2. Докази, на які посилається сторона обвинувачення.
Протокол огляду місця події від 01.02.2019 р. а.с.12-19 т.2 з фототаблицею та схемою.

Пояснення малолітньої потерпілої ОСОБА_5 .

Протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_4 , куртки і чобіт вилучених у ОСОБА_8 , залучених до справи як речові докази а.с.21-27 т.1.

Протокол пред`явлення фотознімків для впізнання потерпілій а.с.40 т.2.

Протокол пред`явлення куртки для впізнання потерпілій а.с.78-79 т.2.

Висновок трасологічної експертизи за якою встановлено групова ідентичність слідів на місці пригоди сліду низу взуття вилученого у ОСОБА_8 а.с.116-121 т.2

Протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 з відеозаписом ходу проведення слідчої дії а.с.61-65 т.2.

Протокол огляду ножа від 02.02.2019 р. а.с.66-71.
Пояснення свідка ОСОБА_10 яка проводила огляд і вилучення ножа.
Висновок дактилоскопічної експертизи за якою встановлено наявність відбитків пальців ОСОБА_8 на ножі а.с.103-109 т.2

Протокол слідчого експерименту з малолітньою потерпілою ОСОБА_5 а.с.74-77 т.2.

Висновок товарознавчої експертизи а.с.87-89 т.2.

Також сторона обвинувачення посилається на вилучені речові докази телефон, ніж, вилучені сліди, одяг.

3. Докази, на які посилається сторона захисту.
Пояснення потерпілої ОСОБА_5 яка в ході судового розгляду не впізнала вилучений в ході досудового розслідування ніж, та вказує, що погроза ножем була здійснена ОСОБА_8 не до, а після того, як він заволодів мобільним телефоном, тобто ніж не використовувався при нападі.
Пояснення свідка ОСОБА_11 матері обвинуваченого, яка заперечує наявність ножа у ОСОБА_8 .
Сторона захисту просить перекваліфікувати дії ОСОБА_8 на грабіж, та вважає ніж, вилучений в ході протоколу огляду, недопустимим доказом.
4.Висновки суду.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом… а також на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.
Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд,поєднується з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена за стандартом «поза розумним сумнівом». Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме: винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Відповідно до ч.1 п.3, ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що…в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини ОСОБА_8 в грабежі, а не розбійному нападі, суд вважає винуватість обвинуваченого за ст.187 ч.1 КК України доведеною поза розумним сумнівом.

Винуватість ОСОБА_8 підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , опитаної в присутності матері ОСОБА_6 і педагога ОСОБА_7 за якими 31.01.2019 р. вона йшла додому зі школи, дорога пролягала через стадіон та парк. Позаду себе побачила обвинуваченого, який ішов за нею, та закривав обличчя руками. ОСОБА_8 наздогнав її, та схопив за обличчя руками затуливши рота. Потяг її в сторону від стежки в кущі, наказував не кричати. Вона сильно перелякалася за своє життя та здоров`я, замовчала, боючись, що обвинувачений: «З нею щось зробить». Затягнувши її в безлюдне місце, ОСОБА_8 , забрав в неї рюкзак, та сильно штовхнув її від чого вона впала в сніг. Коли вона лежала, в неї в кишені задзвонив телефон, ОСОБА_8 наказав спокійно відповісти. Так вона поговорила з мамою, сказавши що скоро прийде додому, та після цього на вимогу ОСОБА_8 віддала йому телефон, побоюючись насилля з боку останнього. Забравши телефон, ОСОБА_8 дістав з кишені куртки ніж з « синьою» ручкою, та пригрозив ножем що вб`є її, якщо вона розповість про нього дорослим. Після цього ОСОБА_8 скрився, та не виводив її до дороги.

Протоколом огляду місця події який проводився вночі 01.02.2019 р. з фото таблицею та схемою а.с.12-19 т.2, в ході якого яким оглянута безлюдна місцевість, з протоптаними в снігу стежкою парку в 200-250 метрах від вул.Урюпинська та на такій же відстані від стадіону шахти «Гвардійська». Від основної стежки приблизно 1,5 метра шириною, відходять сліди взуття, які близько 40 метрів ведуть в протилежний бік в лісопосадку, які закінчуються на ділянці місцевості де вилучено сліди низу взуття.

Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 , виданого ОСОБА_8 01.02.2019 р., а також куртки і чобіт вилучених у обвинуваченого, залучених до справи як речові докази а.с.21-297 т.1.

Протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання за яким потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_8 як особу, зображену на фото 4. а.с.40 т.2.

Протоколом пред`явлення куртки для впізнання по якому потерпіла ОСОБА_5 впізнала куртку в яку був одягнений ОСОБА_8 в момент нападу на неї а.с.78-79 т.2.

Висновком трасологічної експертизи за якою встановлено групова ідентичність слідів на місці пригоди сліду низу взуття вилученого у ОСОБА_8 а.с.116-121 т.2

Протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 з відеозаписом ходу проведення слідчої дії а.с.61-65 т.2, за яким ОСОБА_8 продемонстрував на місці як наздогнав потерпілу, схопив її, затуливши рота, як протяг її близько 100 метрів в лісопосадку. Продемонстрував як штовхнув потерпілу і вона впала, як забрав телефон і погрожував дівчинці, але без демонстрації ножа.

Протоколом слідчого експерименту з малолітньою потерпілою ОСОБА_5 а.с.74-77 т.2, в ході якого потерпіла розповіла та показала на місці як ОСОБА_8 напав на неї ззаду, затулив рота, та повів в безлюдне місце, там вдарив в груди, від чого вона впала. Після розмови по телефону з мамою, ОСОБА_12 вихватив в неї телефон, вивів її на стежку, де дістав з кишені ніж, який продемонстрував, та пригрозив що знайде і вб`є її, якщо вона розповість про нього .

Висновком товарознавчої експертизи а.с.87-89 т.2 з визначеною вартістю телефону в 1806, 67 грн., залученими речовими доказами телефоном, вилученими слідами низу взуття, одягом, та іншими доказами.

При вирішенні питання кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає вірно кваліфікованими дії ОСОБА_8 як розбій виходячи з наступного.

Дійсно «розбій» вважається закінченим з моменту нападу, має усічений склад злочину, оскільки диспозиція ст.187 КК України передбачає напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням або погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, що зазнала нападу.

Той факт, що по поясненням потерпілої ОСОБА_8 продемонстрував ніж, та висловив очевидні погрози вбивством після заволодіння майном, на думку суду не має правового значення для кваліфікації.

Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілою. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є характер застосованого до потерпілої насильства або погрози як способу заволодіння чужим майном, при розбої воно є небезпечним для життя чи здоров`я, а при грабежі така небезпека відсутня.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 18.12.2018 р. по справі №194/1006/17.

Аналізуючи суб`єктивне сприйняття потерпілою події злочину, суд приходить до висновку що дії ОСОБА_8 в момент вчинення злочину були безпосередньо спрямовані на вчинення розбою і сприймалися потерпілою як розбій. Про вказане свідчить зокрема пояснення самої потерпілої ОСОБА_5 про те що погрози та дії обвинуваченого вона сприймала як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також:

1. Зненацький напад ззаду, з обмеженням крику потерпілої про допомогу.

2. Безлюдне місце при нападі.

3. Переміщення потерпілої в більш безлюдне місце без реальної надії на допомогу.

4. Різниця в статі.

5. Малолітній вік потерпілої, яка на час нападу мала вік 11 років.

6. Значна різниця в зрості, та фізичній силі.

7.Застосуваня фізичної сили.

8.Погроза позбавлення потерпілої життя з демонстрацією ножа після заволодіння майном.

При вказаних обставинах малолітня потерпіла не здатна була чинити опір дорослому нападнику і протистояти насильству, а висловлені погрози при вказаних вище обставинах сприймала як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю.
Сторона захисту спирається на недопустимість доказів - протоколу огляду ножа від 02.02.2019 р. а.с.66-71, висновок дактилоскопічної експертизи за якою встановлено наявність відбитків пальців ОСОБА_8 на ножі а.с.103-109 т.2.

Норми ст.87 ч.1-2 КПК України передбачають вичерпний перелік підстав для визнання доказів недопустимими. При відсутності передбачених законом підстав для визнання доказів недопустимими, суд критично ставиться до вказаних доказів, наданих стороною обвинувачення, оскільки в суду виникають сумніви в їх достовірності, та ці сумніви згідно ч.4 ст.17 КПК України тлумачаться судом на користь обвинуваченого.

Так згідно протоколу огляду ножа від 02.02.2019 р. а.с.66-71 т.2, то кухонний ніж з коричневою рукояткою «під деревину» загальною довжиною близько 20 см. був знайдений слідчим ОСОБА_10 заткнутим в дерев`яну драбину на сходинковому майданчику між 3-4 поверхами будинку АДРЕСА_3 . Огляд проводився в період часу з 12.00 до 12.30 год. за участю понятих ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

Ті ж поняті ОСОБА_13 і ОСОБА_14 приймали участь в слідчому експерименті, який проводила слідчий ОСОБА_10 за участю підозрюваного ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_9 . Експеримент проводився також 02.02.2019 р. з 10.20 до 10.45 год. а.с.63 т.2.

Свідок ОСОБА_10 яка проводила огляд і вилучення ножа, пояснила в суді, що по оперативній інформації ОСОБА_8 приходив до свого знайомого в будинок АДРЕСА_3 , знайомого не було дома, та ОСОБА_8 сховав ніж в драбині. Після слідчого експерименту вона з понятими пройшла в будинок по АДРЕСА_3 який знаходиться неподалік, де і вилучила ніж.

Але ОСОБА_8 в ході допиту як підозрюваного і в ході слідчого експерименту таких пояснень про знайомого не давав, місце зберігання ножа не зазначав.

В самому протоколі огляду а.с.66 т.2 зазначено, що слідчий ОСОБА_10 отримала повідомлення від чергового відділення поліції про місце зберігання ножа, що суперечить її ж поясненням в судовому засіданні.

Суд викликав понятих ОСОБА_13 і ОСОБА_14 в тому числі і через органи поліції, та було встановлено, що вказані поняті за зазначеними адресами не проживають, ведуть бродячий спосіб життя а.с.62-65 т.3.

Таким чином суд був позбавлений можливості перевірити достовірність даних отриманих в ході протоколу огляду ножа, тим більше що слідчий експеримент з підозрюваним і захисником проводився в той же день і час і в тій же місцевості де і був знайдений ніж. Ніщо не заважало слідчому провести огляд ножа в присутності захисника і підозрюваного.

Мешканці будинку АДРЕСА_3 , які могли б бачити ОСОБА_8 , в тому числі і «знайомий підозрюваного» не опитані.

Потерпіла ОСОБА_5 оглянувши фото ножа категорично заявляє, що це інший ніж, оскільки ніж обвинуваченого мав синю а не коричневу ручку, був довший, з довжиною тільки леза близько 15 см.

Висновком дактилоскопічної експертизи встановлена наявність чіткого відбитка одного пальця на лезі ножа, а не на його рукояті а.с.103-109 т.2.

Всі вищевказані обставини викликають сумнів в достовірності вказаних доказів, та тлумачаться на користь обвинуваченого, який є інвалідом дитинства 3-ї групи по психічному захворюванню і наявність відбитка пальця на лезі ножа пояснити не може а.с.194-196 т.2.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає що поясненнями потерпілої, висновками експертиз, протоколами слідчих дій, судом встановлено що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними і допустимими, та достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченого в кримінальному правопорушенні за ст.187 ч.1 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, що зазнала нападу.
Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_8 має психічне захворювання, але злочин вчинив в стані осудності згідно висновку психіатричної експертизи а.с.138-145 т.2, раніше не судимий. Як обтяжуючи вину обставину суд враховує вчинення злочину відносно малолітньої З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину який згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких, обставин які пом`якшують та обтяжують відповідальність відповідно до ст.ст.66,67 КК України, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ст.187 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі.

Питання речових доказів та судових витрат вирішити відповідно до норм КПК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.187 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі

Строк відбуття покарання обчислювати з 25.05.2020 року.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 його перебування під арештом з дня затримання 02.02.2019 р. по 25.05.2020 р. включно з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому залишити тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Речові докази:

-мобільний телефон переданий на зберігання, залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_4 .

-Диски з відеозаписами слідчих дій, зліпки зі слідів низу взуття, дактилокарту зберігати в матеріалах кримінального провадження.

-Кухоний ніж, фрагмент навушників, які зберігаються в Тернівському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Скасувати арешт на речові докази та повернути засудженому ОСОБА_8 чоловічу зимову куртку синього кольору та чоловічі чоботи чорного кольору.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 2574.00 грн. витрат за залучення експертів по проведенню товарознавчої та трасологічної експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

СУДДЯ: