Справа № 308/3884/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника -адвоката ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування відносно

громадянки Республіки Таджикистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженої, мешканки АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 332-2, ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України

запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання та матеріалів, доданих до нього, СВ Управління СБ України проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000028 від 18.03.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332-2, ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка Республіки Таджикистан ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заїхала на територію України через пункт пропуску «Львів» ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі закордонного паспорта громадянки Таджикистан № НОМЕР_1 виданого 24.11.2016 року.

Перебуваючи на території України, ОСОБА_8 познайомилась з громадянином України ОСОБА_9 з яким почала спільне проживання та ведення спільного господарства за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, проживаючи на території України, ОСОБА_8 порушила термін перебування іноземців в Україні, для продовження зазначеного терміну або оформлення документів, які б надавали право на законних підставах перебувати на території України остання в органи ДМС України по місцю проживання не зверталась, у зв`язку з чим 28.11.2017 Берегівським РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП України. Проте, ОСОБА_8 продовжила свою протиправну поведінку і територію України не залишила та продовжила проживати в АДРЕСА_2 , без відповідних документів на право проживання в Україні.

Враховуючи протиправну поведінку ОСОБА_8 , з метою забезпечення виконання положень ст.ст. 13, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 29.11.2017 Берегівським РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області прийнято рішення «Про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства».

Відповідно до вказаного документу було прийнято рішення примусово повернути за межі України громадянку Республіки Таджикистан ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати її покинути територію України в термін до 10.12.2017 і заборонити ОСОБА_8 в`їзд до України строком на 3 роки, про що ОСОБА_8 була ознайомлена під розпис. При цьому, Берегівським РВ ГУ ДМС України на виконання вищевказаного рішення на сторінці № 46 закордонного паспорту громадянки Таджикистан № НОМЕР_1 виданого 24.11.2016 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було проставлено відтиск штампу «Прийнято рішення про примусове повернення» та штампу «ЗАБОРОНЕНО в`їзд в Україну строком на 3 роки до 29.11.2020 року».

Надалі, ОСОБА_8 , продовжуючи ігнорувати рішення Берегівського РВ ГУ ДМС України, лише 28.05.2018 залишила територію України через пункт пропуску «Аеропорт Львів» і повернулася в м. Душанбе, Республіка Таджикистан по місцю своєї реєстрації.

Перебуваючи на території Республіки Таджикистан, ОСОБА_8 , будучи обізнаною про те, що уповноваженим державним органом України їй заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки, усвідомлюючи, що на підставі раніше отриманого нею закордонного паспорту громадянки Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 виданого 24.11.2016 на ім`я ОСОБА_8 , в якому наявна відповідна відмітка уповноваженого державного органу України про заборону їй в`їзду на територію України, вона не зможе на законних підставах в`їхати на територію України, діючи умисно, з метою недопущення відмови Державною прикордонною службою України у пропуску на територію України під час перетину державного кордону, 02.08.2018 умисно змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_10 та отримала новий паспортний документ - закордонний паспорт громадянки Республіки Таджикистан № НОМЕР_2 на змінене прізвище ОСОБА_10 , який містив недостовірні відомості, а саме про відсутність заборони в`їзду в Україну строком на 3 роки, що забезпечило останній можливість безперешкодно в`їхати на територію України.

Надалі, 28.02.2019 ОСОБА_8 в`їхала на територію України через пункт пропуску «Косино» ІНФОРМАЦІЯ_4 , пред`явивши на прикордонний паспортний контроль вищевказаний закордонний паспорт громадянки Республіки Таджикистан № НОМЕР_2 виданий 02.08.2018 на прізвище ОСОБА_10 , який містив недостовірні відомості і після завершення прикордонного контролю прослідувала по місцю свого тимчасового проживання в АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, вчинила незаконне перетинання державного кордону України, а саме, перетинання державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України в пункті пропуску через державний кордон України з документом, що містить недостовірні відомості, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 332-2 КК України.

Також, ОСОБА_5 , тимчасово проживаючи на території України за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 07.05.2019 вступила в злочинну змову з невстановленими досудовим слідством особами щодо підроблення для неї ідентифікаційної картки (паспорта) громадянки Румунії. З цією метою, ОСОБА_11 надала останнім свою кольорову фотокартку та копії відповідних сторінок паспорта громадянки Республіки Таджикистан.

Надалі, в невстановлений досудовим слідством час та місці ОСОБА_11 отримала від невстановлених досудовим слідством осіб ідентифікаційну картку (паспорт) громадянки Румунії серії НОМЕР_3 видану 13.10.2015 на ім`я ОСОБА_8 .

Згідно висновку експерта № 302/1 від 14.11.2019 Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України бланк ідентифікаційної картки громадянина Румунії серії НОМЕР_3 виданої 13.10.2015 на ім`я ОСОБА_8 , виготовлений за допомогою копіювально-множильної техніки, а саме знакосинтезуючого пристрою, що використовує струменеві-крапельний принцип друку (принтер, багатофункціональний пристрій тощо), тобто є підробленим.

Згідно відповіді сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Закарпатській області № 799/106/13-19 від 24.07.2019 ОСОБА_8 не перебуває в громадянстві Румунії, а ідентифікаційна картка (паспорт) громадянки Румунії серії НОМЕР_3 від 13.10.2015 видавалась зовсім іншій особі.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, вчинила пособництво в підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, і який надає права, тобто злочин, передбачений ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України.

В клопотанні слідчий зазначає, що вина ОСОБА_5 підтверджується показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження. 11.03.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 332-2, ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, остання, усвідомлюючи зазначену обставину, будучи громадянкою іноземної держави, з метою уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, а тому слідчий приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого ч. 1 п. 1 ст. 177 КПК України. Однак, беручи до уваги особу останньої, яка раніше не судима, має місце проживання на території Закарпатської області, свою вину у вчиненні злочинів, щодо яких їй повідомлено про підозру визнала повністю та щиросердно розкаялась, слідчий вважає, що до ОСОБА_5 можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому просить суд клопотання задовольнити та обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особисте зобов`язання, з покладенням на неї обов`язків: не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В судовому засіданні прокурор та слідчий просили клопотання задовольнити з мотивів, викладених у такому.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні після роз`яснення їй змісту клопотання не заперечила проти задоволення такого.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання та обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням на неї обов`язків: не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Враховуючи вищенаведене та те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332-2, ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, ризики, зокрема того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, водночас враховуючи особу підозрюваної, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваної ОСОБА_5 слід застосувати найбільш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання, а тому приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 184, 176-179, 184, 193, 194, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо громадянки Республіки Таджикистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженої, мешканки АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 332-2, ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов"язки:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 покласти на слідчого.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1