Справа № 206/4613/17
Провадження № 1-кп/206/61/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000713 від 05.06.2017 та угоду про визнання винуватості від 07.02.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженеця м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та мешкючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 04.06.2017, приблизно о 00 год. 50 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 знаходився на проїжджій частині дороги поблизу магазину ТОВ «АТБ МАРКЕТ», що розташований по вул. Романовського, 78 у м. Дніпро, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив в словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 , який також знаходився у вказаному місці. В ході конфлікту у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень тобто тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 продовжуючи знаходитись на дорозі поблизу магазину ТОВ «АТБ МАРКЕТ», що розташований по вул. Романовського, 78 у м. Дніпро, приблизно о 00.50 годині 04.06.2017, розуміючи свою фізичну перевагу над потерпілим, наблизився до ОСОБА_5 , який стояв навпроти нього, та діючи умисно, кулаком своєї правої руки наніс останньому не менше одного прямого удару в ліву частину життєво важливого органу - голови. Внаслідок вказаного удару, ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на сідниці на землю, після чого одразу піднявся на ноги та почав наздоганяти ОСОБА_3 , який в той час побіг в напрямку перехрестя вулиць Романовського та Князя Костянтина Острозького у місті Дніпро.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, бажаючи довести його до кінця, в цей же день та час ОСОБА_3 , пробігши на відстань приблизно 30 метрів від магазину «АТБ», розташованого по вул. Романовського, б. 78 у м. Дніпро в напрямку перехрестя вулиць Романовського та Князя Костянтина Острозького зупинився, та правою рукою підняв з землі предмет схожий на камінь, розвернувся та, знаходячись на відстані приблизно трьох метрів від потерпілого ОСОБА_5 , який стояв обличчям до нього, діючи умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, правою рукою замахнувся та з силою кинув даний камінь в голову потерпілого ОСОБА_5 . Від спричиненого удару, який прийшовся потерпілому ОСОБА_5 в лобну частину голови, він втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_3 після вчинених дій з місця вчинення злочину зник.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забію головного мозку ІІ з дотичним крайовим вогнищем забиття лобної долі ліворуч, дефекту твердої мозкової оболонки в лобній області, пневмоцифалії, втиснутого багатоуламкового перелому лобової кістки ліворуч, забійної рани в лобній області по центру та дещо ліворуч.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2415е від 24.07.2017 року вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

07.02.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000713 за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, та покласти на нього обов`язки, відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.п. 2 ч. 3 ст.76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілі або потерпілий, яким надано свою письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода потерпілого ОСОБА_5 , а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та вивчивши письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості надану потерпілим ОСОБА_5 переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342,350,373,374,474- 475, 100, КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.02.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000713.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.02.2020 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, та покласти на нього обов`язки, відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.п. 2 ч. 3 ст.76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Речові докази:
- майка зі слідами РБК, бинт зі слідами РБК у спеціальному пакеті №0011929, спортивні куртку та штани та футболку зі слідами РБК у спеціальному пакеті № 0011885, камінь, який поміщено до поліетиленового пакету яку визнано речовим доказам відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 05.06.2017 (т. 1 а.п. 42-43) яка зберігається у металевому сховищі службового кабінету № 45 Самарського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області по вул. Гаванській 4 у м. Дніпро - знищити;
- компакт-диск DVD-R з файлом відеозапису «IMG_1307.MOV» - який визнано речовим доказам відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 29.06.2017 (т. 1 а.п. 123) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000713;
- компакт-диск CD-R з файлом «20731_16_8_2017 (1). XLS» про абонента НОМЕР_1 та файл «20731_16_8_2017 (2). XLS» про абонента НОМЕР_2 які визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 22.08.2017 (т.2 а.п. 77-78) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000713;
- компакт-диск CD-R з папкою 26997 з файлами «[26997_z 0]-16.08.2017 15.10.44xml», «[26997_z IMEI]-16.08.2017 15.10.04.xml», «26997_БС.xlsx» про абонента НОМЕР_3 ; папкою 26999 з файлами «[26999_z 0]-16.08.2017 15.12.57.xml», «[26999_z IMEI] НОМЕР_4 15.12.27.xml», «26999_БС.xlsx» про абонента НОМЕР_5 , папкою 27001 з файлами «[27001_z 0] НОМЕР_4 15.14.52.xml», «[27001_z IMEI] НОМЕР_4 15.14.19.xml», «27001_БС.xlsx» про абонента НОМЕР_6 - які визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 22.08.2017 (т. 2 а.п. 99-100) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000713.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1