Справа № 991/2734/20
Провадження № 1-кс/991/2819/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду заяву адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0000035 від 06.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30.03.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла заява адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід старшого детектива Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0000035 від 06.01.2017.

І. Доводи заяви.
У заяві адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначають, що НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 06.01.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
13.01.2020 захисниками ОСОБА_5 подано до НАБУ клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, до якого додано ордери та копії свідоцтв про право на зайняття адвокатською діяльністю. У відповідь на це клопотання 27.01.2020 старший детектив НАБУ ОСОБА_6 відмовив у наданні доступу до матеріалів кримінального провадження з формальних підстав.
22.01.2020 захисниками ОСОБА_5 подано повторне клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке було залишено без належного процесуального реагування. 06.03.2020 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду було зобов`язано розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 від 22.01.2020, у результаті чого детектив НАБУ ОСОБА_6 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання.
Адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважають, що постанова детектива НАБУ ОСОБА_6 від 17.02.2020 винесена з грубим порушенням діючого кримінального процесуального законодавства. Так, твердження детектива щодо необхідності додати договір про надання правової допомоги суперечить ч. 2 ст. 50 КПК. Заявники стверджують, що своїми діями детектив ОСОБА_6 умисно та незаконно блокує доступ стороні захисту до матеріалів кримінального провадження, виносить незаконні постанови за результатами розгляду клопотань сторони захисту, що тягне за собою грубе порушення права на захист. Всі ці обставини, на думку адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , свідчать про особисту заінтересованість детектива ОСОБА_6 в результатах кримінального провадження та викликають сумніви в його неупередженості. У зв`язку з чим, просять суд відвести детектива ОСОБА_6 від участі у здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 06.01.2017.

Під час судового засідання адвокат ОСОБА_3 підтримала вимоги заяви та просила задовольнити її.
Детектив НАБУ надіслав письмові заперечення на заяву, просив розглянути заяву про відвід без його участі та відмовити у її задоволенні.

ІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею.
Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 06.01.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
22.01.2020 адвокатом ОСОБА_4 було повторно подано на адресу НАБУ клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
У листі № 0424-252/3349 від 27.01.2020 старший детектив НАБУ ОСОБА_6 повідомив адвоката ОСОБА_4 , що станом на день надання відповіді підозрюваний ОСОБА_5 знаходиться у розшуку, на даний час у НАБУ відсутнє належне підтвердження волевиявлення ОСОБА_5 про залучення її як його захисника у кримінальному провадженні № 0000035 від 06.01.2017. З огляду на це, детектив просив додатково надати договір про надання правової допомоги, укладений між АО «Гвоздій та ОСОБА_7 » та ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.02.2020 було частково задоволено скаргу адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 та зобов`язано старшого детектива НАБУ ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000035 від 06.01.2017 розглянути клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , від 22.01.2020 в порядку ст. 220 КПК України.
На виконання вимог ухвали від 06.02.2020 старший детектив НАБУ ОСОБА_6 виніс постанову від 17.02.2020 про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. У своїй постанові детектив вказав, що на підтвердження своїх повноважень адвокатом ОСОБА_4 надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордери АЕ № 1013445, № 1014405 та № 1015996, видані на підставі договору про надання правової допомоги від 27.12.2019 без номеру. Станом на 17.02.2020 НАБУ невідомо зміст вказаного договору, між якими саме сторонами він укладений тощо, однак встановлено, що у період з 05.12.2019 по 17.02.2020 підозрюваний ОСОБА_5 перебував за межами території України. З урахуванням викладеного старший детектив НАБУ ОСОБА_6 встановив, що для задоволення клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відсутні підстави у зв`язку з неналежним документальним підтвердженням волевиявлення ОСОБА_5 про залучення адвоката ОСОБА_4 як його захисника у кримінальному провадженні № 0000035 від 06.01.2017.
Постанова від 17.02.2020 оскаржувалась заявником, але ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.03.2020 у відкритті провадження було відмовлено, і в подальшому це судове рішення було залишено без змін Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду.
У своїй заяві про відвід детектива адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що твердження детектива НАБУ щодо необхідності додати договір про надання правової допомоги суперечить ч. 2 ст. 50 КПК України, відповідно до якої встановлення будь-яких додаткових умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається. Зважаючи на це, твердження старшого детектива НАБУ ОСОБА_6 щодо відсутності у нього підтвердження волевиявлення ОСОБА_5 є необґрунтованим та порушує право підозрюваного на захист.
Адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважають, що старший детектив НАБУ ОСОБА_6 умисно та незаконно блокує доступ стороні захисту до матеріалів кримінального провадження, виносить незаконні постанови за результатами розгляду клопотань сторони захисту, що тягне за собою грубе порушення права на захист, яке гарантоване ОСОБА_5 Конституцією України та КПК України. На думку заявника, такі дії детектива свідчать про його особисту зацікавленість в результатах кримінального провадження та викликають сумніви в його неупередженості, а отже він підлягає відводу.
В обгрунтування своїх доводів заявники посилаються на постанову Верховного Суду у справі №752/11464/16-к від 06.02.2018, відповідно до якої пункт 2 частини першо статті 50 КПК визначає,що повноваження захисника мают вважатися підтвердженими, якщо - на додаток до документу, передбаченого пунктом 1, - захисник надав хоча б один з документів, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті. Ордер і договір є документами, які в рівному ступені посвідчують існування договірних відносин між адвокатом та його клієнтом.
У своїх запереченнях на заяву старший детектив НАБУ ОСОБА_6 вказав, що заявлений адвокатами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відвід не містить даних, які б свідчили про його упередженість. Доводи, викладені у заяві про відвід детектива, зводяться виключно до припущень, що він має упередженість щодо сторони захисту, не розкриваючи суть такої упередженості. При цьому, такі припущення базуються лише на незгоді заявників з одним процесуальним рішенням детектива. Однак, незгода із рішенням детектива має вирішуватися в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, а не в порядку відводу. Інших аргументів на користь своєї позиції заявники не наводять.

ІІІ. Оцінка та висновки слідчого судді.
Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Статтею 3 КПК України визначено, що слідчим є службова особа підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Статтею 77 КПК України визначено, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
У ч. 5 ст. 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.
За твердженням заявника старший детектив НАБУ ОСОБА_6 відмовив у наданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення стороні захисту з формальних підстав, при цьому він діяв упереджено та проявив свою зацікавленість з метою не допуску сторони захисту до матеріалів кримінального провадження № 0000035 від 06.01.2017.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.
У ч. 2 ст. 220 КПК України вказано, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.
В постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №752/11464/16-к колегія суддів дійшла висновку про те, що ордер і договір є докуменами, які в рівному ступені посвідчують існування договірних відносин між адвокатом і його клієнтом.
Відмовляючи у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , від 22.01.2020 старший детектив НАБУ ОСОБА_6 вказав, що адвокатом не було надано договору про надання правової допомоги на підтвердження своїх повноважень як захисника ОСОБА_5 .
З вказаного вбачається, що детектив вказав на відсутність договору про надання правової допомоги, який передбачений ст. 50 КПК України, і є належним процесуальним документом на підтвердження повноважень адвоката у конкретному кримінальному провадженні. Крім того, в органу досудового розслідування були наявні відомості про відсутність підозрюваного на території України в момент укладення цього договору, а тому факт укладення такого договору потребував перевірки шляхом дослідження його змісту.
Таке рішення детектива НАБУ ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування було прийнято з урахуванням фактичних обставин та не є підставою для відводу детектива. Тому висновки про упередженість детектива в цьому випадку є передчасними. Заявником не було наведено об`єктивних фактів, які б свідчили про упередженість детектива при вирішенні питання про відмову у задоволенні клопотання від 22.01.2020.
З наданих матеріалів слідчий суддя не може зробити висновок про наявність підстав для задоволення заяви про відвід. Як наслідок у задоволенні заяви належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 77, 81, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0000035 від 06.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1