ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/675/20 Справа № 202/2317/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000549 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч АР Крим, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Судом першої інстанції встановлено, що існують ризики, передбачені п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Інші ризики, на яких наголошує слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи на дані про його особу, а тому застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою невмотивовано жорсткий.

В апеляції:
- прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити клопотання клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
В обґрунтування зазначає, що слідчим суддею не було враховано, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 в тому числі особливо тяжкого злочину, обставини за яких вони були вчиненні, а саме викрадення, підробка та використання підробленого паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_11 колишньої дружини з метою заволодіння грошовими коштами, його постійне місце проживання не вказує, та наразі відбуває іспитовий строк за злочин проти власності. Отже, зазначені у клопотання ризики про застосування запобіжного заходу, обставини вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та підстав тримання під вартою підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній, підозрюваного та його захисника, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали слідчого судді з посиланням на порушення судом вимог кримінального процесуального закону є безпідставним і необґрунтованими.
Так, частиною першою ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно представлених матеріалів слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000549 відомості якого внесені 06.04.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

03 квітня 2020 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Перевірив доводи прокурора в апеляції щодо законності ухвали слідчого судді, колегія суддів, зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Судом першої інстанції, наявність долучених до клопотання прокурора матеріалів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_6 за ч.4 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, що не оспорюється прокурором в апеляції і не заперечується стороною захисту, і з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає матеріалам цього провадження, та підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, що дають підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_6 причетний до вчинення інкримінованих йому злочинів і міг їх скоїти.
Також, переглядаючи питання обґрунтованість підозри, апеляційний суд зважає на правові позиції викладенні в рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», де зазначено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
При ухваленні оскаржуваного судового рішення, слідчим суддею враховано вимоги ст. 178 КПК України, наявність визначених в клопотанні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та недоведеність недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.
Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання та місце реєстрації, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків.
За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого і законного висновку, що посилання слідчого на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою є необґрунтованим, і саме застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є таким, що при вказаних вище обставинах у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення інкримінованих йому злочинів, наявність у нього постійного місця проживання і міцних соціальних зв`язків, буде достатнім і дієвим для уникнення визначених судом ризиків і забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, що в повній мірі відповідає завданням кримінального провадження і буде достатнім для забезпечення проведення досудового розслідування.
Таким чином, враховуючи в сукупності усі обставини, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і є достатнім і дієвим механізмом контролю поведінки підозрюваного під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження, а тому колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та необхідність обрання щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків, що є законним і обґрунтованим, оскільки застосування саме такого більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Само по собі посилання прокурора в апеляції на тяжкість інкримінованих підозрюваному злочинів і наявність судимості не є при з`ясованих вказаних вище обставинах достатньо переконливими для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, а тому, колегія суддів не находить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів наведених прокурором в апеляції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000549 щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.357, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4