1Справа № 335/2510/20 1-кп/335/574/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000579 від 27.02.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Молдови м. Кишинів, громадянки України, освіти не має, пенсіонерки, не одруженої, яка на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
27.02.2020 року, приблизно о 08 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля медичного центру «Вита-Центр» по вул. Сєдова буд. 6 в м. Запоріжжя, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшла до раніше незнайомої їй ОСОБА_4 та шляхом ривку з гаманця останньої відкрито викрала грошові кошти у сумі 1200 гривень, купюрами номіналом 500 гривень в кількості 1 шт., 200 гривень в кількості 1 шт., 100 гривень в кількості 5 шт., чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 1200 гривень.

З викраденими грошовими коштами ОСОБА_5 попрямувала до зупинки громадського транспорту по вул. Сєдова в м. Запоріжжя, звідки поїхала у невідомому напрямку на маршрутному таксі, викраденими грошовими коштами в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_4 майнову шкоду на суму на суму 1200 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, яке кваліфікується, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Правова кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті і умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 від 28.02.2020 року.

Згідно з даною угодою, потерпіла ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 повністю визнала свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки,на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

При цьому сторони зазначили, що потерпіла сторона будь-яких претензій до обвинуваченої не має, шкода відшкодована

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачена ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 , кожна окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.
Прокурор та захисник не заперечували щодо затвердження угоди.
Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду від 28.02.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 про примирення.
Визнати ОСОБА_5 винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України.

Призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 186 КК України в виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: оптичний диск, на якому знаходяться відео матеріали з камер спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6-7 ст. 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1