Справа № 202/1605/20
Провадження № 1-кс/202/2180/2020
У Х В А Л А
Іменем України
31 березня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку у кримінальному провадженні № 0000327 від 23.02.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про встановлення процесуального строку у кримінальному провадженні № 0000327 від 23.02.2018 року.
В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження 0000327 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 382 КК України.
Постановою слідчого від 16.08.2019 року прийнято рішення невідкладно вручити ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 382 КК України. Проте вказану постанову слідчий не виконує сім місяців. Без реального виконання прийнятих рішень порушується право на ефективне розслідування.
Тому заявник просив встановити слідчому конкретний строк для виконання постанови слідчого від 16.08.2019 року, який не перевищує десяти днів.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволенні.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000327 від 23.02.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 382 КК України.
12.08.2019 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з клопотанням за вх. № Г-71, в якому просив: 1) виконати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2019 року, якою зобов`язано слідчого припинити продовження та тривання кримінального правопорушення ОСОБА_4 привласнення належних ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 516970,81 грн.; 2) припинити продовження та тривання кримінального правопорушення ОСОБА_4 привласнення належних ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 516970,81 грн. та виконати власні постанови від 13.05.2019 року, якими постановлено припинити триваючий злочин привласнення; 3) виконати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2019 року, якою зобов`язано слідчого ознайомити потерпілого ОСОБА_3 з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі, в прошитому, описаному стані з присвоєнням кожній сторінці єдиного порядкового номера; 4) виконати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2019 року щодо проведення обшуку усіх приміщень і володінь ОСОБА_4 з метою виявлення і вилучення грошових коштів ОСОБА_3 у сумі 516970,81 грн.; 5) виконати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2019 року, якою зобов`язано слідчого виконати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2019 року і власну постанову слідчого від 13.05.2019 року; 6) виконати прийняте 05.07.2019 року рішення за участі в.о. начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 направити на затвердження прокурору повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні вказаник кримінальних правопорушень та у зв`язку з його невиконанням прийняте 09.08.2019 року рішення за участі в.о. начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 направити на затвердження прокурору вказане повідомлення про підозру в строк до 13.08.2019 року; 7) вручити усі прийняті рішення та постанови, ознайомити з підозрою, направленою на затвердження прокурору, та вручити копію супровідного листа з відміткою про отримання ним, виконати усі вказівки прокурора, виконати невиконані ухвали суду та невідкладно вручити ОСОБА_4 підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 382 КК України.
Постановою слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 16.08.2019 року частково задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 12.08.2019 року за вх. № Г-71, а саме задоволено п.п. 3, 7 вказаного клопотання.
Відповідно до положень ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Згідно зі статтею 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Тобто відповідно до змісту вказаних положень КПК України слідчий суддя вправі встановлювати строки в межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом.
Стаття 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Так, практика Європейського суду з прав людини тлумачить норму ст. 6 Конвенції достатньо поширювальною і «розумні строки» розгляду справи починають відліковуватись від дати обвинувачення чи моменту, коли стало відомо, що органи державної влади сприймають особу як підозрюваного, навіть якщо офіційного повідомлення про підозру не було.
Поняття «обвинувачення» також трактується достатньо широко: як «офіційне повідомлення, виходить від компетентного державного органу та містить вказівку на вчинення кримінально-караного правопорушення». Це може бути і арешт, і початок слідства, коли особу притягують як підозрювану, і повідомлення про кримінальне переслідування.
Крім того, «у ряді випадків воно може приймати форму інших заходів, що передбачають таке твердження і що таким чином впливають на положення підозрюваного» (рішення ЄСПЛ від 27.02.1980 по справі Deweer, Series A: Judgements and Decisions, Volume 35 (1980), P.24; рішення ЄСПЛ по справі Eckle v. Germany, 1982).
У справі «Меріт проти України» (див. п.70, рішення від 30.03.2004 року) ЄСПЛ зазначив, що обґрунтування, надане Урядом в оцінці тривалості провадження, не відповідає прецедентній практиці Суду. Він нагадує, що у кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 § 1 Конвенції, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення; це може статись як до моменту розгляду справи в суді (Deweer v. Belgium, judgemnt, p. 22, § 42), так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (досудове розслідування) (рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 року по справі Wemhoff, P. 26; рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 року по справі Neumeiser, Р 41; рішення ЄСПЛ від 16.07.1974 року по справі Ringesein, P.45).
З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства").
У розумінні ЄСПЛ для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який необхідно брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює весь період провадження.
У справі «Антоненков проти України» Європейський суд наголосив, що «розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, напрацьованих Європейським судом, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника (рішення у справі «Антоненков та інші про України» від 22.11.2005 року, остаточне).
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 28 КПК України, є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що не виконання слідчим прийнятої нею 16.08.2019 року постанови впродовж семи місяців свідчить про нездійснення слідчим всіх необхідних дій для встановлення усіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому є достатні підстави для встановлення граничного строку в десять днів для її виконання.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_3 є обґрунтованим, тому встановлення строку для виконання постанови слідчого від 16.08.2019 року буде сприяти дотриманню загальних засад кримінального провадження, в тому числі розумних строків проведення досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 28, 114, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.
Встановити слідчому СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 строк у десять днів з моменту отримання даного рішення для виконання постанови слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 16.08.2019 року про часткове задоволення клопотання ОСОБА_3 від 12.08.2019 року за вх. № Г-71.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1