ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/85/20 Справа № 711/9743/15-к Категорія: ч.2 ст. 307 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та

житель АДРЕСА_1 , українець,

громадянин України, з середньою освітою, неодружений,

утриманців не має, не працюючий, раніше судимий, останній раз:

- 20.06.2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси

за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі. На

підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з

випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.06.2014 у виді 1 місяця і остаточно призначено до відбуття 6 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з 29.07.2016.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.10.2015 по 29.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта в сумі 690,90 грн..

Вирішена доля речового доказу відповідно до ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений та за те, що він 16.08.2015, перебуваючи в с. Безбородьки Драбівського району Черкаської області в одній з лісосмуг помітив кущі дикорослої коноплі, які зібрав та відвіз до місця тимчасового проживання в будинок по АДРЕСА_2 , де в подальшому висушив на покрівлі будинку та виготовив наркотичний засіб шляхом подрібнення через сито. А потім незаконно перевіз громадським транспортом цей наркотичний засіб до місця проживання в квартиру АДРЕСА_3 , де зберігав з метою збуту. А вранці 19.08.2015, після отримання телефонного дзвінка від знайомого на ім`я ОСОБА_9 , який відбуває покарання в Черкаській виправній колонії № 62, розташованої по вул. Сурікова, 30 в м. Черкаси домовився з ним про те, що ввечері цього ж дня перекине згорток з наркотичним засобом через паркан на територію колонії в місці будування церкви. В подальшому, він незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, привіз його до території колонії, та близько 21.40 год. здійснив перекид згортку з наркотичним засобом через огорожу колонії в місці будування церкви, і відразу ж був затриманий працівниками колонії на місці вчинення кримінального правопорушення. Під час огляду місця території колонії, біля бетонної огорожі був виявлений та вилучений паперовий згорток, в якому знаходилися два пакети з речовиною зеленого кольору, рослинного походження, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №2/1362 від 03.09.2015, являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 113, 25 грами.

В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини, кваліфікації дій обвинуваченого, просив вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.06.2014 2 роки позбавлення волі та остаточно визначити до відбуття 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні просила оскаржуваний вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.06.2014 2 роки позбавлення волі та остаточно визначити до відбуття 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.59 КК України, конфіскація майна може бути повною або частковою, а тому суд повинен зазначати у вироку, конфіскується майно все або тільки частина майна засудженого.

Як вбачається з вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.07.2016 суд вказані вимоги у вироку не врахував та призначаючи покарання зазначив «… з конфіскацією майна» чим порушив вимоги ст.370 КПК України щодо законності судового рішення, яке повинно бути ухвалене згідно з нормами матеріального права.

На апеляційну скаргу прокурора обвинуваченим ОСОБА_7 подано заперечення в якому він висловлює свою думку щодо необхідності відхилення апеляційної скарги прокурора, оскільки вона, на думку обвинуваченого, є не вмотивованою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , вважаючи вирок суду незаконним, просив його скасувати через істотне порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що злочин він не вчиняв, покази давав під фізичним та психологічним тиском працівників поліції.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 просив скасувати вирок суду та визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину в зв`язку з відсутністю доказів його вини та явною фальсифікацією даної кримінальної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу з доповненням до неї, просив її задовольнити із зазначених у них підстав, при цьому заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями прокурора; думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні з доповненням та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненнями, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні з доповненням до неї та обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненням до неї не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення за яке його визнано винним та засуджено відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням дійсних обставин події та ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які детально досліджені в судовому засіданні і в їх сукупності та взаємозв`язку дана правильна юридична оцінка.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах досліджених і належним чином оцінених судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 , виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Так, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується:

- даними показів в судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він працює в Черкаській виправній колонії № 62. 19.08.2015 близько 21:40 затримав ОСОБА_7 під час того, як він перекидав згорток на територію колонії в районі будови церкви. Пакет не долетів до житлової зони, так як змінив траєкторію через те, що він схопив обвинуваченого за руку в момент кидка;

- даними аналогічних показів у судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_11 ;

- даними показів в судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він був присутній в якості понятого 19.08.2015 при огляді території колонії в ході якого на землі біля бетонної огорожі був виявлений та вилучений згорток;

- даними аналогічних показів у судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_13 ;

- даними показів свідка ОСОБА_14 про те, що він був присутнім в якості понятого при розкритті згортка працівниками міліції в якому була якась речовина. Після огляду згорток знову експерти запакували та опечатали;

- даними показів свідка ОСОБА_15 про те, що він був присутнім в якості понятого під час проведення 08.10.2015 слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , який показав та розказав, як та при яких обставинах він перекинув згорток з наркотичним засобом на територію колонії;

- даними показів свідка ОСОБА_16 про те, що вона як слідча проводила слідчий експеримент 08.10.2015 за участю ОСОБА_7 в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_15 .. Дана слідча дія була проведена з дотриманням всіх вимог КПК України. ОСОБА_7 добровільно показав та розказав, як та при яких обставинах він перекинув згорток з наркотичним засобом на територію колонії. Вона могла помилково поставити не той час проведення слідчого експерименту;

- даними протоколу огляду місця події з фототаблицями від 20.08.2015, з якого вбачається, що під час огляду території Черкаської виправної колонії № 62, розташованої по вул.. Сурікова, 30 в м. Черкаси, біля бетонного паркану був виявлений та вилучений паперовий згорток, в якому знаходилися два пакети з речовиною зеленого кольору, рослинного походження;

- даними висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №2/1362 від 03.09.2015, з якого вбачається, що надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - каннабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 41,05 грами та 72, 20 грами, а загальна маса складає 113, 25 грами;

- даними слідчого експерименту з фототаблицями від 08.10.2015, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 показав та розказав, як та при яких обставинах він 19.08.2015 перекинув згорток з наркотичним засобом на територію;

- даними матеріалів перевірки показів обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10.06.2016, з яких вбачається, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР по факту застосування до нього недозволених методів слідства зі сторони працівників міліції не має.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення доведене.

На думку колегії суддів апеляційного суду, зазначені та проаналізовані місцевим судом письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 діяння, за яке він засуджений та відповідають показанням свідків.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що письмові докази по кримінальному провадженню разом з показами свідків та висновком судової експертизи наркотичних засобів свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.

Тобто, сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про достатність законних підстав для прийняття відповідного процесуального рішення про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні діяння, зазначеного у вироку повністю доведена.

Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Фактичні обставини справи встановлено повно та правильно оцінено докази. Окрім того, у судовому рішенні наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За таких обставин вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що оскаржуваний вирок місцевого суду від 29.07.2016 стосовно нього є незаконним та його необхідно скасувати через істотне порушення норм процесуального права, що вирок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, посилаючись, зокрема на те, що вказане кримінальне правопорушення він не вчиняв, то такі вимоги апеляційної скарги з доповненням обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягають до задоволення та спростовуються доказами наведеними у вироку суду першої інстанції з якими також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що в даному кримінальному провадженні зібрано достатньо належних та допустимих доказів, які свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованого йому діяння. Це, зокрема викривальні покази свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які затримували обвинуваченого ОСОБА_7 безпосередньо при вчиненні кримінального правопорушення. Покази свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були понятими при огляді місця події. Показами свідка ОСОБА_14 , який був понятим при розкритті згортка працівниками міліції в якому була якась речовина, а після огляду згорток знову експерти запакували та опечатали. Даними висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №2/1362 від 03.09.2015, з якого вбачається, що надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - каннабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 41,05 грами та 72, 20 грами, а загальна маса складає 113, 25 грами. Даними протоколу огляду місця події з фототаблицями від 20.08.2015, з якого вбачається, що під час огляду території Черкаської виправної колонії № 62, розташованої по вул. Сурікова, 30 в м. Черкаси, біля бетонного паркану був виявлений та вилучений паперовий згорток, в якому знаходилися два пакети з речовиною зеленого кольору, рослинного походження та іншими доказами у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів апеляційного суду суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , які вони безпосередньо давали у судовому засіданні є чіткими, послідовними, узгоджуються між собою та органічно поєднуються з іншими доказами даного кримінального провадження, є об`єктивними та достовірними і викривають злочинні дії обвинуваченого, тому обґрунтовано поклав їх в основу вироку.

Що стосується вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він дав покази, які його викривають у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України під фізичним та психологічним тиском працівників поліції, то колегія суддів апеляційного суду враховує те, що слідчим відділом Прокуратури Черкаської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000194 від 05.10.2016 за ч.2 ст.365 КК України, розпочатого на підставі ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28.09.2016, щодо перевірки показань обвинуваченого ОСОБА_7 , наданих під час судового засідання з приводу можливого перевищення влади працівниками колишнього Придніпровського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області та за наслідками розгляду було 31.10.2016 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000194 у зв`язку з відсутністю в діянні ознак складу кримінального правопорушення.

Таким чином, твердження обвинуваченого про те, що він не вчиняв даного злочину, а у його скоєнні зізнався під тиском працівників міліції є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що слідча у даному кримінальному провадженні ОСОБА_16 , шляхом обману та морального тиску змусила обвинуваченого ОСОБА_7 взяти участь у фотозйомці, а насправді, як потім з`ясувалося у слідчому експерименті, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки дана слідча дія була проведена за участю понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , які її підписали та в якій зазначено, що коментував та що пояснював обвинувачений ОСОБА_7 , в тому числі і те, що він перевозив даний наркотичний засіб у громадському транспорті у м. Черкаси до місця свого проживання для подальшого його збуту та збув його у місця позбавлення волі на охоронювану територію ЧВК № 62, яку також підписав обвинувачений ОСОБА_7 та ніяких скарг з даного приводу ним висловлено не було.

У зв`язку з цим колегія суддів також вважає протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 допустимим та належним доказом.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, що на думку колегії суддів ставить під сумнів об`єктивність твердження обвинуваченого про те, що слідча ОСОБА_16 могла його ввести в оману, оскільки раніше він притягувався до кримінальної відповідальності і має уявлення про досудове розслідування і суть та зміст слідчих дій, у тому числі і щодо слідчого експерименту.

Також необхідно зазначити, що колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які затримували обвинуваченого ОСОБА_7 безпосередньо при вчиненні кримінального правопорушення належними та допустимими, як і місцевий суд, оскільки вони хоча і є працівниками Черкаської виправної колонії №62, але ними відразу після затримання ОСОБА_7 за номером «102» була викликана слідчо - оперативна група (СОГ) Придніпровського РВ УМВС, яка в подальшому проводила слідчі дії, зокрема протокол огляду місця події.

Крім того, при їх допиті в якості свідків вони були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо неправдиві показання.

Об`єктивних підстав для того, щоб вважати їхні покази неправдивими та ставити їх під сумнів ні в суді першої інстанції ні в апеляційному суді не здобуто.

Що стосується доводів апеляції з доповненням обвинуваченого ОСОБА_7 щодо не вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки ці вимоги об`єктивно не підтверджені та спростовуються викривальними показаннями, зазначених у вироку місцевого суду свідків та письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими в судовому засіданні, які є послідовними, узгоджуються між собою та яким дана правильна юридична оцінка, а тому вони спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_7 і розцінюються колегією суддів як обраний обвинуваченим спосіб захисту.

Колегія суддів апеляційного суду вважає доводи обвинуваченого щодо фальсифікації кримінального провадження є необґрунтованими, оскільки в ході апеляційного розгляду кримінального провадження вони не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а доказів фальсифікації кримінального провадження стороною захисту надано не було.

Що стосується доводів апеляції з доповненням прокурора у кримінальному провадженні щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, яка полягає в тому, що суд першої інстанції, постановляючи вирок вимоги, передбачені ч.1 ст.59 КК України у вироку не врахував та призначаючи покарання зазначив «… з конфіскацією майна» не вказавши конфіскується майно все або тільки частина майна засудженого та у зв`язку з цим необхідно оскаржуваний вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі доводи є необґрунтованими, та не підлягають до задоволення, оскільки, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, суд першої інстанції призначив йому додаткове покарання у виді конфіскації майна без визначення його частки, а тому слід вважати, що в даному випадку конфіскації підлягає все майно, яке є у власності обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Що стосується доводів апеляції з доповненням прокурора у кримінальному провадженні щодо необхідності скасування вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.07.2016 у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, за яким необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_7 більш тяжче покарання ніж призначене місцевим судом, то колегія суддів апеляційного суду вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки при призначенні покарання обвинуваченому, місцевий суд належно врахував особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих його покарання обставин, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, а тому з врахуванням всіх цих даних місцевий суд призначив достатнє і необхідне покарання для перевиховання обвинуваченого.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора в частині збільшення призначення покарання, оскільки прокурором не наведено переконливих підстав для цього, а місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України у виді реального позбавлення волі з конфіскацією майна та частково приєднав відповідно до ч.1 ст. 71 КК України невідбуте покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.06.2014.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції належним чином були виконані вимоги ст.65 КК України, оскільки призначене йому покарання є розмірним і достатнім скоєному ним.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, воно не має на меті завдати фізичних страждань або приниження людської гідності засудженого.

Разом з тим, відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 ухвалено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).

Таким чином з урахуванням цього правового висновку обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ч.5 ст.72 КК України, необхідно зарахувати до строку відбутого покарання у виді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у період з 29.07.2016 по 22.01.2020, включно.

У зв`язку з повним відбуттям покарання запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою скасувати і звільнити його з під варти у залі суду негайно.

На думку колегії суддів суду апеляційної інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження місцевим судом, які б слугували підставою для скасування вироку суду або його зміни, не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, ч.5 ст.72 КК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора з доповненням до неї залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненням до неї залишити без задоволення.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2016 року, стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 час його перебування під вартою з 29.07.2016 по 22.01.2020 включно у термін відбутого ним покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 /два/ дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою скасувати і звільнити його з під варти у залі суду негайно у зв`язку з повним відбуттям покарання.

В решті частини цей же вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців.

Головуючий :

Судді :