Справа 556/37/20
Номер провадження 1-кп/556/55/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 93

30.04.2020 року. Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, кримінальне провадження №0000506 від 03.12.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, допризивника, освіта середня, не працює, не судимого,-

За ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.360 КК України,-

Встановив:

18 листопада 2019 року, о 00 год. 28 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на ділянці автодороги між смт. Володимирець та с. Антонівка Володимирецького району Рівненської області, умисно, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу, викрав регенератор типу ПРТ-DSL-ОО, котрий було встановлено на ділянці КЛЗ СЗЛ МКЛ17/96, на відстані 9336 м. від АТС Володимирець, вартістю 5 916 (п`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень, внаслідок чого було припинено надання послуг телефонного зв`язку для 52 абонентів с. Антонівка та 12 абонентів с. Великі Цепцевичі Володимирецького району. Абоненти вийти на зв`язок за межі с. Антонівка та с. Великі Цепцевичі, а також викликати екстренні служби (101, 102, 103, 104) не мали можливості.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та умисному пошкодженні кабельної лінії зв`язку, що спричинило тимчасове припинення зв`язку, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачен1 ч. 1 ст. 185, ст.360 КК України.

Крім того, 19 листопада 2020 року, приблизно о 01 год, 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на ділянці автодороги між смт. Володимирець та с. Антонівка Володимирецького району Рівненської області, умисно, таємно, протиправно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав регенератор типу ПРТ-DSL-OO, котрий було встановлено на ділянці КЛЗ СЗЛ МКЛ17/96, на відстані 16770 м. від АТС Володимирець, вартістю 5 916 (п`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень, внаслідок чого заподіяв ПАТ «Укртелеком» матеріальні збитки на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Свою вину у вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю і суду пояснив, що 18.12.2019 року, приблизно в 00 год. ночі він велосипедом поїхав у напрямку с. Антонівка Володимирецького району. Неподалік залізно-дорожнього переїзду виявив металеву будку, що є складовою частиною телефонної лінії зв`язку. За допомогою металевого важеля зірвав навісний замок, відкрив вказану будку і викрав звідти регенератор.

19.11.2019 року, поїхав у напрямку с. Антонівка і аналогічним способом знову викрав регенератор. Викрадені регенератори вдома розібрав, демонтував у них плати, які продав на кольорові метали в м. Вараш.

У вчиненому злочині розкаюється, просить суворо не карати. Цивільний позов визнає.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,ч.2 ст.185, ст.360 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вище вказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, та вважає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч.1,ч.2 ст.185, ст.360 КК України.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, що вчинив злочини середньої тяжкості.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Як зазначено в ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

ОСОБА_4 раніше не судимий і вину визнав, розкаявся у вчиненому, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується.

Як зазначено у досудовій доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливета не становить високої небезпеки для суспільства.

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи вище викладене, тяжкість злочину, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.

Суд вважає, що дане покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Що стосується цивільного позову поданого ПАТ «Укртелеком» в особі Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» суд констатує слідуюче:

Згідно ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням визнав повністю. А тому, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» 36338,50 грн. матеріальних збитків.

Процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст.360 КК України і призначити покарання:

- за ст.360 КК України: один рік обмеження волі;

- за ч.1 ст.185 КК України: три місяці арешту;

- за ч.2 ст. 185 КК України: три роки обмеження волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , призначити ОСОБА_4 покарання, за сукупністю злочинів, три роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 на користь ПАТ «Укртелеком» (юридична адреса: бульвар Шевченка, 18, м. Київ, 01601, 2) в особі Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» (вул.Міцкевича,2, м.Рівне, 33028) - 36338,50 (тридцять шість тисяч триста тридцять вісім) грн., 50 коп. матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням.
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суду протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілому - цивільному позивачу, що не були присутні в судовому засіданні, направити не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя: