Справа № 453/1374/19
№ провадження 1-кп/453/15/20
В И Р О К
іменем України

30 червня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_4 ,

його законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 02.08.2019 року близько 15 год. 30 хв., перебуваючи на дитячому футбольному майданчику, облаштованому неподалік житлового будинку по АДРЕСА_2 , у ході словесного конфлікту з неповнолітнім ОСОБА_4 , котрий виник між ними на ґрунті раптових неприязних відносин, умисно наніс останньому кулаком правої руки один удар у праве плече, правою ногою один удар у ліве стегно, кулаком правої руки один удар в область грудей. У результаті завданих ударів обвинувачений ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 141 від 09.08.2019 року, спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 синець на ділянці передньої поверхні правого плечового суглоба та синець у ділянці тіла грудини посередині, котрі є легким тілесним ушкодженням.
Неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 через його законного представника ОСОБА_5 (матір) 27.11.2019 року заявлено цивільний позов у даному кримінальному провадженні, - про відшкодування майнової шкоди у розмірі 3 593 грн. та моральної шкоди, яку вони оцінили у розмірі 10 000 грн., заподіяних внаслідок кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав повністю, а пред`явлений до нього цивільний позов визнав частково, надав покази, згідно з котрими він дійсно 02.08.2019 року близько 15 год. 30 хв., на дитячому футбольному майданчику у с. Погар Сколівського району Львівської області, під час суперечки, наніс неповнолітньому ОСОБА_4 кулаком правої руки кілька ударів, зокрема у плече та груди, а також правою ногою у ліву ногу, а тому усвідомлює, що наявні у неповнолітнього ОСОБА_4 травми плеча та на грудях виникли внаслідок саме зазначених ударів. Відтак, на даний час він кається у скоєному, просив суд ухвалити рішення у межах чинного законодавства та обмежитись призначенням йому покарання у виді штрафу, так як і неповнолітній потерпілій, на його переконання, теж винен у тому, що сталося, оскільки його провокував на такі вчинки. Щодо пред`явленого цивільного позову, то згідний повністю відшкодувати заподіяну майнову шкоду у виді придбання медикаментів, супутніх препаратів та витрат на пальне до медичного закладу у м. Стрий Львівської області. Проте категорично не погоджується із заподіянням неповнолітньому потерпілому моральної шкоди, котру вважає недоведеною і у цій частині позову просить відмовити.

Беручи до уваги визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його вина знайшла своє підтвердження також у ході судового розгляду кримінального провадження і стверджується наступним.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 , який досяг шістнадцятирічного віку, будучи допитаним у судовому засіданні у встановленому чинним КПК України порядку та у присутності свого законного представника, під присягою, надав покази, згідно з котрими підтвердив раптово виниклий між ним та обвинуваченим ОСОБА_6 конфлікт 02.08.2019 року, коли він грав у футбол на майданчику у с. Погар Сколівського району Львівської області. Під час цього конфлікту обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому безпричинно кулаком правої руки кілька ударів, зокрема у плече та груди, а також правою ногою у ліву ногу, від котрих він отримав тілесні ушкодження. У подальшому він проходив курс лікування у лікарні у м. Стрий Львівської області, здійснював усі необхідні обстеження, у зв`язку з чим батьки понесли кошти як на придбання медикаментів, так і на пальне на дорогу (неодноразово) з місця проживання до медичного закладу.

Окрім ґрунтовних показань неповнолітнього потерпілого з приводу пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення та їх відповідності зібраним матеріалам кримінального провадження, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться такими дослідженими безпосередньо у ході судового розгляду кримінального провадження доказами:

- заявою неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_5 від 02.08.2019 року про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, котра була зареєстрована у журналі ЄОЗіП про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 3738;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 0000346 від 02.08.2019 року, згідно котрого відповідні відомості були внесені за заявою неповнолітнього ОСОБА_4 та його матері від 02.08.2019 року; фабула справи: 02.08.2019 року близько 17 год. 00 хв. у с. Погар Сколівського району Львівської області ОСОБА_6 побив ОСОБА_4 , завдавши йому тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичної експертизи № 141 від 09.08.2019 року, відповідно до якого у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , згідно вивчених медичних документів та при огляді лікарем судово-медичним експертом виявлено синець у ділянці передньої поверхні правого плечового суглобу, синець у ділянці грудини посередині, а саме на рівні з`єднань третіх-четвертих ребер, садно на передньо-зовнішній поверхні ділянки правого колінного суглоба. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо 02.08.2019 року, і за ступенем тяжкості є легким тілесним ушкодженням.

Аналіз вказаних вище зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів безперечно свідчить про те, що у діях обвинуваченого ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при визначенні йому міри покарання суд не вбачає.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, при визначенні йому міри покарання суд вбачає щире каяття.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотиви кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину, однак не відшкодував завдані ним від кримінального правопорушення збитки. Він посередньо характеризується за зареєстрованим місцем проживання, раніше відносно нього існували кримінальні провадження, однак судимостей він не має, в силу закриття цих кримінальних проваджень з підстав, визначених чинним КПК України (за відмовою потерпілої сторони від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення). Обвинувачений ОСОБА_6 на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП «Сколівська ЦРЛ» Сколівської РР ЛО не перебуває, є непрацевлаштованим, однак живе із тимчасових заробітків внаслідок використання своєї праці. Згідно з виконаною 19.03.2020 року органом з питань пробації досудовою доповіддю про обвинуваченого ОСОБА_6 , результати його оцінки показали середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим його виправлення не становить високої небезпеки для суспільства, також окремих осіб.

З урахуванням наведених обставин суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , виходячи також із позиції прокурора у справі щодо міри покарання, з котрою погодилися неповнолітній потерпілий та його законний представник, вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді сплати штрафу.

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність зазначених вище даних про особу обвинуваченого, міру покарання у виді сплати штрафу суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів. Таким чином, суд погодився із позиціями прокурора та потерпілої сторони, які вважали міру покарання у виді штрафу найбільш доцільною.

Заявлений через свого законного представника неповнолітнім потерпілим цивільний позов у даному кримінальному провадженні, який вони обоє у судовому засіданні підтримали повністю, з урахуванням позиції обвинуваченого щодо визнання його у частині заподіяної майнової шкоди та невизнання у частині заподіяної моральної шкоди, суд у сукупності вважає за необхідне задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 3 593 грн. документально підтверджених у виді оригіналів товарного чеку, фіскальних чеків та квитанції заподіяних внаслідок затрат на лікування та транспорт до медичного закладу збитків (115 грн. 50 коп. + 808 грн. + 299 грн. 66 коп. + 399 грн. 84 коп., + 199 грн. 67 коп. + 199 грн. 60 коп. + 199 грн. 60 коп. + 126 грн. 90 коп. + 211 грн. 70 коп. + 635 грн. 65 коп. + 397 грн. 35 коп. = 3 593 грн. 47 коп. (цивільний позивач у межах заявлених позовних вимог просив стягнути 2 593 грн), а також 5 000 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього 8 593 грн..

При цьому, розмір на відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн., суд вважає достатнім при наведених вище обставинах справи, оскільки він виходить із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань. Крім того, судом, виходячи із відсутності в обвинуваченого офіційного доходу, також враховано положення чинного законодавства про те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Судових витрат, а також речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 128-129, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді сплати штрафу у дохід держави у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов неповнолітнього ОСОБА_4 , поданий через свого законного представника ОСОБА_5 , до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь неповнолітнього ОСОБА_4 8 593 (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. на відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення майнової та моральної шкоди.

У решті цивільного позову, - відмовити.

Повне найменування учасників справи у частині пред`явленого цивільного позову:

Цивільний позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах справи відсутній.

Законний представник цивільного позивача: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Цивільний відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах справи відсутній.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1