Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 Справа № 991/4920/20
Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/588/20
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2020 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 19 червня 2020 року про відмову в задоволенні скарги на невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Від ОСОБА_6 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 19.06.2020.

І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. Ухвалою слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 19.06.2020 відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні скарги на невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 і ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі КК), суддями Черкаського окружного суду.

1.2. Оскаржуване рішення слідчою суддею обґрунтоване тим, що: (1) злочин, передбачений ст. 375 КК, не належить до переліку злочинів, віднесених до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, тому слідчий суддя цього суду не уповноважений на розгляд питання щодо бездіяльності слідчого Державного бюро розслідувань (далі ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей про таке кримінальне правопорушення до ЄРДР; (2) щодо іншої частини заяви, яка стосується повідомлення про злочин, передбачений ст. 364 КК України, заявник ОСОБА_6 вказує на те, що один із суддів Черкаського окружного адміністративного суду 04.05.2020 прийняв завідомо незаконне рішення про повернення його позовної заяви, а інший 29.05.2020 прийняв завідомо незаконне рішення; (3) реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення;(4) підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину (доказів, що свідчать реальність конкретної події, а саме часу, місця, способу та інших обставин вчинення);(5) у заяві ОСОБА_6 про злочин та поданій ним скарзі не зазначено обставин, що б вказували на вчинення суддями Черкаського окружного адміністративного суду дій щодо зловживання владою або своїм службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб та спричинило тяжкі наслідки, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 364 КК; (6) у заяві ОСОБА_6 про злочин також не вказано фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, передбаченої п. 3 примітки до ст. 364 КК, що могла бути завдана заявнику ОСОБА_6 неправомірними діями суддів Черкаського окружного адміністративного суду; (7) заява ОСОБА_6 від 04.06.2020 про злочин, яка подана до ДБР, за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями суддів Черкаського окружного адміністративного суду у конкретній судовій справі, та не є повідомленням про злочин, оскільки містить інформацію, пов`язану зі здійсненням суддею судочинства, і не містить даних про вчинення суддями корупційних кримінальних правопорушень; (8) можливе порушення суддями норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності, оскільки відповідні порушення за їх наявності усуваються за наслідками перегляду судового рішення в апеляційному та касаційному порядку, а тому оцінка судових рішень, прийнятих суддею, може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю.

ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить: (1) поновити строки на апеляційне оскарження оскаржуваної ухвали; (2) скасувати ухвалу слідчої судді від 19.06.2020 і постановити нову, якою зобов`язати слідчого ДБР внести до ЄРДР відомості згідно із заявою ОСОБА_6 від 04.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 і ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України; (3) прийняти окрему ухвалу щодо незаконної ухвали судді ОСОБА_1 та направити її до Вищої кваліфікаційної комісії суддів з метою вжиття заходів про невідповідність займаної посади.

2.2. Свої вимоги особа, яка подала апеляційну скаргу, мотивує тим, що: (1) про ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 19.06.2020, якою йому відмовлено в задоволенні скарги на невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 і ч. 2 ст. 364 КК, суддями Черкаського окружного суду, дізнався після її отримання поштою 27.06.2020;(2) оскаржувана ухвала слідчої судді є завідомо незаконна, оскільки нею йому відмовлено у зобов`язанні слідчого ДБР внести до ЄРДР відомості згідно поданої ОСОБА_6 04.06.2020 заяви відносно двох суддів Черкаського окружного суду; (3) слідча суддя Вищого антикорупційного суду проігнорувала ст. 19 Конституції України і ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), постанови Верховного Суду України, присягу судді України та суддівські злочини кваліфікувала як помилки.

ІII. Позиції учасників провадження.
3.1. ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, хоча про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином. В апеляційній скарзі зазначив клопотання про її розгляд за його відсутності.

3.2. Детектив та прокурор у судове засідання не прибули, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від жодного з учасників до апеляційного суду не надійшло.

IV. Щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності учасників.
4.1. Згідно ч. 4 ст. 405 КПК «неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття».

4.2. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 просив розглянути апеляційну скаргу за його відсутності, і участь учасників провадження у судовому засіданні по її розгляду за змістом ч. 4 ст. 405 КПК не є обов`язковою колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності учасників судового провадження.

V. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.

5.1. ОСОБА_6 листом від 04.06.2020 звернувся до Київського управління ДБР із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 і ч. 2 ст. 375 КК, суддями Черкаського окружного суду (а. с. 2).

5.2. У тексті вищевказаної заяви ОСОБА_6 від 04.06.2020 дослівно було зазначено наступні обставини вчинення злочинів: «28.05.20 р. справа №691/1347/18 суддею Черкаського окружного суду ОСОБА_7 було прийнято завідомо незаконне рішення, копію якого я прикладаю. Находжу, що дії судді підпадають під ознаки ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України. 4.05.20 р. справа №580/1414/20 суддею ОСОБА_8 з Черкаського окружного суду була прийнята завідомо незаконна ухвала про повернення позовної заяви. Копію ухвали прикладаю. Находжу, що дії судді підпадають під ознаки ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України. На підставі вищевикладеного прошу вас внести мою заяву до ЄРДР та повідомити мене на протязі 24 годин про вжиті заходи на електронну пошту…» (а. с. 2).

5.3. 11.06.2020 ОСОБА_6 поштовим зв`язком направив до Вищого антикорупційного суду скаргу на бездіяльність слідчого ДБР щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 04.06.2020, яка отримана судом 16.06.2020 (а. с. 1-4).

5.4. 19.06.2020 слідча суддя Вищого антикорупційного суду постановила ухвалу, якою залишила без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою від 04.06.2020. Докази того, коли саме ОСОБА_6 отримав зазначену ухвалу в матеріалах справи відсутні (а. с. 14-15).

5.5. 30.06.2020 ОСОБА_6 поштовим зв`язком надіслав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу на ухвалу слідчої судді від 19.06.2020, яка надійшла на адресу суду 07.07.2020 (а. с. 18-24).

VI. Мотиви і висновки колегії суддів.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів виходь із такого.

6.1. Вирішуючи питання поважності подання ОСОБА_6 апеляційної скарги з пропуском строків на її оскарження, колегія суддів враховує положення ч. 1 ст. 117, п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК.
6.1.1. Так, приписами п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК встановлено, що «апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів із дня її оголошення».
6.1.2. Водночас у відповідності до ч. 1 ст. 117 КПК «пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду».
6.1.3. Поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним. Так, із системного аналізу норм КПК (зокрема, ст. ст. 117, 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 3 ст. 400) слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк. Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.
6.1.4. У постанові від 27.05.2019 у справі №461/1434/18 (провадження №51-6470кмо18 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила, що «у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК».
6.1.5. Враховуючи зазначене, а також те, що, як було встановлено апеляційним судом, оскаржувану ухвали проголошено 19.06.2020 за відсутності ОСОБА_6 , і встановити дату, коли він її отримав, не видалося можливим, колегія суддів вважає, що наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відповідної ухвали як такого, що пропущений із поважних причин.
6.2. Тому, враховуючи, що причина подачі ОСОБА_6 апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу з пропуском строку є поважною, такий строк слід поновити.
6.3. Згідно ч. 1 ст. 214 КПК у редакції, чинної станом на 04.06.2020, «слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань».
6.3.1. Слідча суддя в оскаржуваній ухвалі зазначила, що за змістом ч. 1 ст. 214 КПК до ЄРДР вносяться відомості про вчинення кримінального правопорушення лише за наявності інформації про існування обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (реальність конкретної події: часу, місця, способу та інших факті), а не будь-яких даних, повідомлених заявником.
6.3.2. При цьому, за вимогами ч. 1 ст. 214 КПК та п. 1 глави 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, саме особа, яка вносить відповідні відомості, самостійно визначає попередню кваліфікацію, яку й зазначає під час внесення відомостей до ЄРДР.
6.3.3. Разом з тим, якщо обставини, повідомлені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не містять відомостей про вчинення будь-яких дій чи бездіяльності, які можна хоча б попередньо кваліфікувати як кримінальне правопорушення, інформація щодо них не має вноситися до ЄРДР і досудове розслідування не повинно стосовно таких подій проводитися. Й оцінюючи обставини, повідомлені в заяві, слідчим, прокурором враховуються положення діючого КК, які визначають, що саме вважається кримінальним правопорушенням (злочином).
6.3.4. Перевіривши ухвалу слідчої судді, яку оскаржує ОСОБА_6 з урахуванням змісту поданої ним 04.06.2020 заяви про злочин колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_6 було повідомлено в такій заяві обставини, які свідчать про здійснення суддями судочинства, і не містять даних про вчинення суддями корупційних кримінальних правопорушень.

6.3.5. У зв`язку наведеним, колегія суддів погоджується з висновками слідчої судді про те, що незгода особи із процесуальними рішеннями суддів Черкаського окружного адміністративного суду у конкретних судових справах сама по собі не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень.
6.3.6. Отже, слідча суддя постановила оскаржувану ухвалу з дотриманням норм кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.
6.4. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги по суті може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.
6.4.1. Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК «за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу».
6.4.2. Оскільки слідча суддя з урахуванням усіх обставин із дотриманням норм КПК дійшла правильного висновку про відсутність у заяві ОСОБА_6 відомостей про вчинення кримінального правопорушення, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 26, 33-1, 216, 303, 304, 306, 404, 405, 407, 419, 422, 532, п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 8, ч. ч. 1 і 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 19 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 19 червня 2020 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
ОСОБА_4