ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/785/20 Справа № 204/3161/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2020 року про повернення клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про негайне звільнення з-під варти (в порядку ст. 206 КПК України), -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2020 року, клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про негайне звільнення з-під варти (в порядку ст. 206 КПК України) - повернуто заявнику.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що відсутні відомості, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, а отже, і відсутні підстави для постановлення ухвали щодо зобов`язання будь-якого органу державної влади чи службової особи негайно доставити ОСОБА_7 до суду для з`ясування підстав позбавлення його волі. Також слідчий суддя зазначив, що положеннями КПК України слідчого суддю суду в межах територіальною юрисдикції якого утримується особа під вартою не наділено повноваженнями, зобов`язувати органи державної влади чи службову особу негайно доставляти до суду з інших підстав ніж як для з`ясування підстав позбавлення волі, а тому клопотання підлягає поверненню заявнику.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, розглянути клопотання про звільнення ОСОБА_7 та звільнити його з-під варти.
Вважав, що ухвала слідчого судді є не законною, необґрунтованістю те не вмотивованою.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначив, що 27.11.2018 року ОСОБА_7 був засуджений вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. 27.11.2019 року іспитовий строк був закінчений.
22.05.2020 року ОСОБА_7 без відповідного судового рішення був поміщений та, в теперішній час, незаконно утримується в ДУ «Дніпровська установа покарань №4».
Рішення суду про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 не існує. Вказує, що суддею не було обрано запобіжний захід ОСОБА_7 , не було визначено місце тимчасового утримання після арешту засудженого ОСОБА_7 до направлення його до місця відбування покарання як особу засуджену до позбавлення волі, звільнивши його з-під варти в момент прибуття до місця відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
Не зважаючи на відсутність будь-яких рішень суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України, з 22.05.2020 року ОСОБА_7 утримується в ДУ «Дніпровській установі виконання покарань №4».
На думку апелянта слідчий суддя не виконала вимоги ст. 206 КПК України та не з`ясувала підстав утримання під вартою ОСОБА_7 . Документи на підставі яких останній утримується в ДУ «Дніпровська установа покарань №4» не досліджувались в судовому засіданні, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.
Захисник ОСОБА_8 у судове засідання 09 червня 2020 року не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надав заяву про розгляд його апеляційної скарги без його участі, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу свого захисника, просив апеляційну скаргу задовольнити, звільнити його з-під варти.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали клопотання захисника про негайне звільнення ОСОБА_7 , апеляційний суд дійшов до наступного.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».
Отже, слід констатувати, що ст. 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.
Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому, вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 27 листопада 2018 вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; на підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки; на підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Колегією суддів встановлено, що на період звернення органу з питань пробації з поданням до суду про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, в останнього закінчився строк випробувального терміну, встановленого вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року.
Згідно ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року в задоволенні подання начальника Петропавлівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_9 про звільнення від покарання ОСОБА_7 , засудженого вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, відмовлено.
Крім цього, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції розглядаючи подання органу пробації, дослідив матеріали особової справи ОСОБА_7 . При цьому, висновок про виконання покладених судом обов`язків належить до органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, тобто до повноважень Петропавлівського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
Питання ж про невиконання обов`язків, покладених судом на засудженого чи зміну таких обов`язків повинно було вирішуватися лише в межах встановленого іспитового строку і лише за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, оскільки при цьому вирішується питання і про направлення особи для відбування призначеного покарання.
Разом з тим, ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року, про роз`яснення ухвали суду від 08 січня 2020 року, роз`яснено, що у зв`язку з відмовою в задоволенні подання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного йому покарання по закінченні іспитового строку, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, та зазначено про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, адвокатом ОСОБА_8 03 червня 2020 року через суд першої інстанції, Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області подано апеляційні скарги на ухвали суду від 08.01.2002 року та 21.02.2020 року.
Відповідно до супровідного листа Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2020 року на адресу Дніпровського апеляційного суду направлено подання начальника Петропавлівського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про звільнення від покарання ОСОБА_7 , а також подання начальника Петропавлівського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про роз`яснення порядку виконання ухвали суду від 08.01.2020 про відмову в задоволенні подання про звільнення від покарання ОСОБА_7 , для апеляційного розгляду.
Положення ст. 206 КПК України визначають, що слідчий суддя має розглянути скаргу, подану в порядку зазначеної норми закону, лише в разі знаходження особи, щодо якої наявні відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що вона позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, в межах територіальної юрисдикції суду.
Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
На думку колегії суддів, місцевий суд, за відсутності подання уповноваженого органу з питань пробації про зміну обов`язків чи скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, тим не менш ухвалою про роз`яснення, розглянув подання за правилами передбаченими нормами ч. 2 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 166 КВК України, чим вийшов за межі не тільки подання, але і за межі своїх повноважень на даному етапі.
Колегія суддів вважає, що в свою чергу слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, повертаючи клопотання адвоката ОСОБА_8 про негайне звільнення з-під варти (в порядку ст. 206 КПК України), розглянув справу поверхово, без належного з`ясування всіх обставин справи у відповідності до вищенаведених вимог закону, у зв`язку з чим цю ухвалу не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає безумовному скасуванню, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2020 року про повернення клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про негайне звільнення з-під варти (в порядку ст. 206 КПК України), скасувати.
Постанову нову ухвалу, якою клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про негайне звільнення останнього з-під варти (в порядку ст. 206 КПК України), - задовольнити.
Негайно звільнити ОСОБА_7 , з-під варти з зали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4