ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/191/20 Справа № 205/7859/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_7 випробувального терміну та направлення його для відбування покарання, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року було відмовлено у задоволенні подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи "Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_7 випробувального терміну та направлення його для відбування покарання.
Вказана ухвала обгрунтована тим, що встановлені судом обставини, а саме те. Що засуджений ОСОБА_7 не з`явився до органу пробації для реєстрації лише два рази, зокрема 06.06.2019 року та 15.08.2019 року, при цьому, в матеріалах особової справи засудженого містяться його пояснення, в яких останній зазначає причини своєї неявки, не можуть свідчити про те, що дії ОСОБА_7 носять умисний та систематичний характер та спрямовані на невиконання своїх обов`язків, встановлених вироком суду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року, скасувати ОСОБА_7 випробувальний термін та направити його для відбування покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, призначеного 04.03.2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_7 не виконує обов`язок периодично з`являтись на реєстрацію, оскільки не з`явився на реєстрацію двічі 06.06.2019 року та 15.08.2019 року без поважної причини.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.
Як вбачається з матеріалів справи, засудженому ОСОБА_7 , було встановлено дні явки на реєстрацію 1 та 3 четвер кожного місяця, відповідно до листка реєстрації засуджений з`являвся на реєстрацію у встановлені дні та надав пояснення щодо днів його неявки, відомості щодо притягнення засудженого до будь-якої відповідальності (кримінальної чи адміністративної) протягом іспитового строку в матеріалах відсутні, підстави вважати, що засуджений не бажає ставати на шлях виправлення також відсутні.
Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_7 пояснив, що він працює, проте неофіційно, тому не зміг надати довідку щодо причин неявки, проте надав пояснення з цього приводу.
Враховуючи пояснення засудженого, колегія суддів вважає, що на даний час виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства і не вбачає достатніх підстав для направлення його для відбування призначеного покарання, а тому вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_7 випробувального терміну та направлення його для відбування покарання залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_7 випробувального терміну та направлення його для відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4