Справа № 761/6125/20
Провадження № 1-кс/761/4095/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власників майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого з ОВС шостого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000091 від 11 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 25.02.2020 року надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС шостого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000091 від 11 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 11 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи підприємства ТОВ «Трансстроймеханізація» () упродовж 2016-2018 років при здійсненні фінансово-господарської діяльності, шляхом відображення в бухгалтерському та податковому обліку підприємства безтоварних операцій з підприємствами ТОВ «Платрес Ком» (), ТОВ «Шляхи Полісся» (ЄДРПОУ 3448563), ТОВ «Інвестиційна компанія» (), ТОВ «Сінеус» (), умисно ухилились від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств на загальну суму 12 511 964 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів у особливо великих розмірах.

Відповідно до ухвал Шевченківського районного суду м. Києва, 18.02.2020 р. було проведено обшуки за адресами: м. Київ, вул. Промислова, 1, де знаходяться офісні та виробничі приміщення ПрАТ «Будівельна Асоціація Інтербудмонтаж», ПрАТ «Інтербудтонель»; м. Київ, вул. Колекторна, 17, де знаходяться офісні приміщення ПрАТ «Трансстроймеханізація», за результатами якого вилучено штампи ВАТ «Шляхи Полісся» (код за ); жорсткий диск Seagate S/N № 6VYB001K; м. Київ, вул. Олени Пчілки, 2, кв. 72, де знаходиться офісне приміщення ТОВ «Платрес Ком», за результатами якого вилучено фінансово господаські документи ТОВ «Ронгбук», ТОВ «Мізол», ТОВ «Соді Ком», ТОВ «Галахад», ТОВ «Рівер Трейд»; м. Київ, вул. Перовської Софії, 5, кв. 701, за місцем проживання ОСОБА_6 , який є керівником, головним бухгалтером та засновником ТОВ «Платрес Ком», за результатами якого вилучено ноутбук чорного кольору MSI, модель MS-6837 D № 3715А-MS6837D1.

Постановою слідчого від 19.02.2020 року вищезазначене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженні № № 0000091.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, оскільки вказане майно має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, та забезпечення збереження речового доказу, слідчий звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав наведених у ньому, просив його задовольнити. В той же час, вказав, що наразі не внесені відомості до ЄРДР щодо підприємств, майно яких було вилучено.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання, так як обшуки було проведено з грубими порушеннями, вилучено майно, у дозволі на вилучення якого було відмовлено ухвалами про обшук.

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 11 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч.2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В той же час, в судовому засіданні встановлено, що ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2020 р. було відмовлено в наданні дозволу на вилучення електронних носіїв інформації (у тому числі комп`ютерної техніки, мобільної техніки, флеш-карток, СД дисків, жорстких дисків), в той час як в клопотанні зазначена необхідність накладення арешту на жорсткий диск та ноутбук.

Крім того, розглядаючи питання щодо накладення арешту на фінансово господарські документи ТОВ «Ронгбук», ТОВ «Мізол», ТОВ «Соді Ком», ТОВ «Галахад», ТОВ «Рівер Трейд», слідчий суддя зауважує наступне.

В клопотанні слідчий пов`язує необхідність накладення арешту з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000091.

В судовому засіданні встановлено, що відомості щодо будь-яких протиправних дій ТОВ «Ронгбук», ТОВ «Мізол», ТОВ «Соді Ком», ТОВ «Галахад», ТОВ «Рівер Трейд» до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились.

При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту саме з метою збереження речових доказів, так як слідчим ані у клопотанні про накладення арешту, ані у постанові про визнання речовими доказами, а також в судовому засіданні не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні № 0000091, яке здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, в рамках якого подане клопотання, а саме - дослідження умисного ухилення від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств на загальну суму 12 511 964 грн. службовими особами підприємства ТОВ «Трансстроймеханізація» () упродовж 2016-2018 років при здійсненні фінансово-господарської діяльності, шляхом відображення в бухгалтерському та податковому обліку підприємства безтоварних операцій з підприємствами ТОВ «Платрес Ком» (), ТОВ «Шляхи Полісся» (ЄДРПОУ 3448563), ТОВ «Інвестиційна компанія» (), ТОВ «Сінеус» ().

Разом з тим, постанова слідчого про визнання речовими доказами не мотивована, є формальною, слідчий не вказав в своєму рішенні за якими ознаками вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що слідчим в судовому засіданні не доведено, що зазначене вилучене майно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні № 0000091 від 11 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України, та, як наслідок, може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту, в зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.131,132,170173, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС шостого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000091 від 11 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя