Справа № 757/7845/19-к
У Х В А Л А

17 січня 2020 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БАРСЕЛОНА» про скасування арешту майна у кримінального провадженні № 0000121 стосовно обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіїв Курган Ростовської область Російської Федерації, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст.28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч.3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст.27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст.366, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст.209, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 388 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кишинів Республіки Молдова, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст.28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст.28 ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст.27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_7 ,
а також представника особи, за клопотанням якої
здійснюється провадження, ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Вищого антикорупційного суду (далі суд) перебуває зазначене кримінальне провадження.
14 січня 2020 року до суду надійшло клопотання від товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БАРСЕЛОНА» (далі ТОВ «ФК «БАРСЕЛОНА») про скасування арешту належного їм майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року у даному провадженні, зокрема, на нежилі приміщення з № 1 по № 34 (групи приміщень №52) (в літ. А) загальною площею 535,00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 27-Б. Оскільки товариство вважає, що у такому арешті відпала потреба, адже воно стало власником майна як добросовісний набувач після накладення арешту.
Заслухавши учасників судового засідання, суд доходить до наступного.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року накладено арешт на нежилі приміщення з № 1 по № 34 (групи приміщень №52) (в літ. А) загальною площею 535,00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 27-Б. Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 11 червня 2018 року наведена ухвала залишена за результатами апеляційного перегляду без змін, а арешт на нежилі приміщення накладено шляхом заборони розпорядження майном з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації. З огляду на такі підстави арешту, потреба в ньому не відпала. Оскільки відповідне майно не втратило статусу речового доказу та до нього може бути застосована спеціальна конфіскація. Доказів на спростування зазначеного суду не надано.
Суд не погоджується з позицією ТОВ «ФК «БАРСЕЛОНА» про те, що в арешті відпала потреба через добросовісність його як власника майна. Адже відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Частина 10 цієї ж статті встановлює, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).
ОСОБА_5 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст.28 ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст.27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст.366, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст.209, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 388 КК України. Водночас, арештоване майно згідно з обвинувальним актом використовувалось як офіс злочинної організації, а тому відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Так само не відпала потреба в арешті майна з тих підстав, що ТОВ «Сеіл Компані» викупило корпоративні права ТОВ «Майдан-Плаза». Оскільки відповідно до абз. 5, 6 п. 22 Порядку реалізації арештованих активів на електронних торгах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 р, № 719 (далі - Порядок) право власності на актив переходить до переможця електронних торгів з моменту укладення договору купівлі-продажу активів за винятком активів, виникнення (перехід) прав власності, на які підлягають державній реєстрації, а це згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV, зокрема нерухоме майно. Укладення договору купівлі-продажу активів є підставою для вжиття визначених законом заходів із скасування арешту тільки придбаних активів з підстав, що в арешті відпала потреба. Однак ТОВ «Сеіл Компані» не отримало одночасно право власності на арештовані нежилі приміщення. Зазначене підтверджується і самою позицією ТОВ «ФК «БАРСЕЛОНА», згідно з якою власником корпоративних прав ТОВ «Майдан-Плаза» є ТОВ «Сеіл Компані», а арештованих нежитлових приміщень в м. Києві за адресою вул. Хрещатик, 27-б, ТОВ «ФК «БАРСЕЛОНА».
Що ж стосується встановлення добросовісності набувача арештованого майна в рамках такої підстави накладення арешту як забезпечення спеціальної конфіскації, то арешт накладається відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації. При цьому, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
При цьому, в силу ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які, зокрема, передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Звідси, арештоване майно може підлягати спеціальній конфіскації. Адже ОСОБА_5 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.27, ч. 4 ст.28 ч. 5 ст. 191 КК України, а ОСОБА_6 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, а майно, на яке накладено арешт, згідно з обвинувальним актом використовувалось як засіб вчинення кримінальних правопорушень.
ТОВ «ФК «БАРСЕЛОНА», придбаваючи право на арештоване майно згідно з договором від 01 листопада 2019 року, було обізнане про його арешт, адже відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 25 лютого 2019 року, що підтверджується витягом, наданим самим представником товариства. А тому повинно було знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
До того ж, як встановлено судом із копій протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-06-20-000002-b, договору № 15 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги та майнових прав між ПАТ «БАНК КАМБІО» та ТОВ «ФК «ФІНМАРК» від 25 жовтня 2019 року, договору № 1111/10-19-К про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги та майнових прав між ТОВ «ФК «ФІНМАРК» та ТОВ «ФК «БАРСЕЛОНА» від 01 листопада 2019 року останнє придбало право вимоги, зокрема, на арештоване майно за ціною, навіть вище ніж ціна продажу відповідного лоту на електронному аукціоні.
На підставі викладеного, суд вважає, що потреба в арешті майна з метою збереження його як речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації не відпала.
Також, є безпідставними посилання представника на обтяження, які несе ТОВ «ФК «БАРСЕЛОНА» у зв`язку із арештом, адже свідомо погодилось на такі обтяження. До того ж, на запитання суду, представник не зміг пояснити в чому полягають такі обтяження. Також, спосіб арешту, обраний судом, є найменш обтяжливий заборона розпорядження. Суду не надано доказів того, що такий спосіб арешту суттєво позначається на інтересах ТОВ «ФК «БАРСЕЛОНА». Однак є необхідним з метою збереження майна через існування ризику його втрати. Адже навіть при накладенні арешту на майно відбулась кількаразова зміна його власника.
З огляду на зазначене, у задоволенні клопотання належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 174, 371, 372, 375, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БАРСЕЛОНА» про скасування арешту майна, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1