Справа № 173/153/20
Номер провадження1-кп/173/79/2020
В И Р О К
іменем України

18 лютого 2020 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000032 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Дніпровського Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, без утриманців, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої останній раз за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2008 за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна та до штрафу у розмірі 510 гривень, на підставі ст. 81 КК України 15.08.2014 звільнена умовно-достроково,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена, ОСОБА_4 12 січня 2020 року близько 17.00 годин, знаходячись у приміщенні літньої кухні, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_5 , побачивши гаманець, який лежав на кухонному столі та цифровий телевізійний приймач «Т-2» марки «STRONG ТБВЧ SRT8500», внаслідок раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшовши до столу та реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, з метою незаконного збагачення, узяла до рук гаманець чорного кольору та витягла із нього грошові кошти в сумі 45 гривень, після чого узявши до рук цифровий телевізійний приймач від`єднала його від проводів з`єднання із телевізором та поклала під куртку, в яку була одягнена, та із вказаним майном залишила місце події, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 14.01.2020 № 102/20 матеріальний збиток на загальну 325, 00 гривень, в цінах, діючих на момент вчинення кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнала повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснила, що дійсно при вказаних обставинах, 12 січня 2020 року близько 17.00 годин, вона знаходилась у приміщенні літньої кухні, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_5 . Коли вона залишилась одна в приміщенні, то взяла зі столу гаманець та витягла з нього грошові кошти у сумі 45 гривень, після чого взяла цифровий телевізійний приймач, від`єднала його від проводів з`єднання із телевізором та сховавши його під куртку, в яку була вдягнена, залишила місце події. У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах, 12 січня 2020 року з приміщення літньої кухні, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , були викрадені телевізійний цифровий приймач та грошові кошти у сумі 45 грн. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Що стосується питання осудності обвинуваченої ОСОБА_4 , суд керується тим, що її поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення вона надавала послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачена є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченої, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима, характеризується посередньо, скоєний нею злочин відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачена постійно з`являлась в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.

Витрати на проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не заявив, цивільний позов до суду не надав.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речовий доказ у кримінальному провадженні цифровий телевізійний приймач «Т-2» марки «STRONG ТБВЧ SRT8500», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1