Провадження № 1-кс/761/6427/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001909 від 24 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2020 року слідчий СВ Шевченківського управління ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001909 від 24 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Шевченківського управління ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження за №0001909 від 24 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням кримінального провадження, встановлено, що 26 лютого 2020 року невстановлена особа, шахрайським шляхом, заволоділа квартирою, яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

31 березня 2020 року допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що у 2010 році він взяв кредит у розмірі 250 000 грн. у «Євробанк» та віддав під заставу приміщення своєї квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого « ОСОБА_7 » було ліквідовано у «Ерстебанк», куди останній сплачував подальший кредит. Проте, у 2015 році, знову відбулася ліквідація та кредит перейшов до «Фідобанку», куди ОСОБА_6 в подальшому почав сплачувати свій кредит. ОСОБА_6 було надано всі реквізити, розбито суму та вказано, що повну оплату по кредиту останній повинен зробити до 2022 року. На даний час, у ОСОБА_6 весь кредит погашений.

Проте, 21.12.2019 ОСОБА_6 прийшов лист з «Фідобанк», у якому зазначено, що 10.02.2020 буде проводитися аукціон, де право вимоги за кредитним договором №014/ZB1A85/3/1 від 09.04.2012 буде виставлено для індивідуального продажу на відкритих торгах.

Також, 06.03.2020 ОСОБА_6 прийшов лист з ТОВ «Мегаінвест Сервіс» підписаного директором ОСОБА_8 , який було отримано 11.03.2020 року, вбачалося що зазначена компанія пропонує вирішити питання за кредитним договором №014/ZB1A85/3/1 від 09.04.2012 та долю заставленого майна, при цьому пропонує прийти до офісу та зателефонувати за номером НОМЕР_1 .

Після цього, було отримано Інформаційну довідку №204113697 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, дізнався, що на моє майно, яке розташоване: АДРЕСА_2 незаконно перереєстровано на ОСОБА_9 .

Крім того, з цієї довідки №204113697 вбачається, що відповідно до рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса ОСОБА_10 , здійснено реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.02.2020 року, індексний номер 51347412, зареєстровано право власності на належну ОСОБА_6 двокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_9 , номер запису про право власності 35686384, дата державної реєстрації 26.02.2020 року, на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1506.

З цієї ж довідки №204113697 стало відомо, що відповідно до рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса ОСОБА_11 здійснено реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.02.2020 року, індексний номер 51271437, а саме зазначено Іпотекодержателем - ТОВ «Мегаінвест Сервіс», на підставі Договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 21.02.2020 року, та внесено відповідно до рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса ОСОБА_11 зміни до реєстрації обтяжень від 21.02.2020 року, індексний номер 51271908, а саме зазначено Обтяжувачем - ТОВ «Мегаінвест Сервіс».

Ніяких повідомлень щодо зміни кредитора чи вимоги про усунення порушень по кредитному договору ОСОБА_6 я не отримував, більше того жодного разу графік погашення кредиту не порушував, остання проплата кредиту була здійснена 21.02.2020 року, тобто ОСОБА_6 взагалі не мав прострочок та заборгованості за кредитним договором №014/ZB1A85/3/1 від 09.04.2012 року, при цьому, ОСОБА_6 незаконно позбавлено права власності на належну йому двокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Керівник ТОВ «Магінвест Сервіс» ОСОБА_12 звернувся до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_10 , а раніше до приватного нотаріуса ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном, а саме приміщенням квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи у попередньому зговорі з керівником ТОВ "Мегаінвест Сервіс" ОСОБА_12 обидва нотаріуси проводять реєстраційні дії, позбавляючи ОСОБА_6 права власності, та незаконно перереєстровують його квартиру на ОСОБА_9 .

При цьому, ОСОБА_9 , будучи близьким родичем керівника ТОВ "Магінвест Сервіс" ОСОБА_12 та проживаючи (місце реєстрації осіб та товариства теж саме) за однією адресою: АДРЕСА_3 , будучи обізнаною про незаконність дій підписала договір купівлі-продажу, серія та номер 1506 від 26.02.2020 року.

Зазначаю, що на теперішній час орієнтовна ринкова вартість двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 складає близько 800 000 гривень, на момент підписання кредитного договору та договору іпотеки її вартість складала 558 679 гривень.

Але ТОВ «АКО Експерт» станом на 01.10.2019 року зазначає про вартість 89179,25 гривень, що майже в 10 разів нижче реальної вартості.

Державний реєстратор, як на підставу виникнення у ОСОБА_9 права власності на об`єкт нерухомого майна, посилається на договір купівлі-продажу серія та номер 1506 від 26.02.2020 року, який було укладено між ТОВ «Мегаінвест Сервіс» в особі директора ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , не повідомлення мене ТОВ «Мегаінвест Сервіс» як нібито Іпотекодержателем про здійснення реєстраційних дій та продажу предмета іпотеки, Нотаріусам достовірно БУЛО ВІДОМО, що згідно статті 38 Закону України "Про іпотеку", договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

За відсутності документу, що підтверджують завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмових вимог, який є обов`язковим відповідно до п. 61 Порядку, державний реєстратор повинен був зупинити розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, з одночасним повідомлення заявника про необхідність надання протягом п`яти робочих днів необхідних документів, а у разі ненадання таких документів - відмовити в державній реєстрації прав та їх обтяжень, відповідно до ст.23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, проведення реєстрації права власності на нерухоме майно двокімнатну квартиру розташованої за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_9 здійснене за відсутності правових підстав.

Державним реєстратором (нотаріусом) умисно за попередньою змовою не було встановлено відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавств, не було перевірено у Державному реєстрі речових прав нерухоме майно відомостей про те, чи перебуває дане майно в іпотеці у ТОВ «Мегаінвест Сервіс» чи є обтяження на цьому майні, чи набув ТОВ «Мегаінвест Сервіс» статусу нового кредитора, чи наявна заборгованість за кредитним договором, не було перевірено факт направлення Іпотекодержателем повідомлення-вимоги Іпотекодавцю, та факт отримання останнього Іпотекодавцем та мною, не перевірено виконання умов Іпотечного договору щодо визначення вартості предмету іпотеки на момент проведення державної реєстрації права власності на такий предмет іпотеки.

А отже, приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державні реєстратори приватні нотаріуси ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діяли протиправно з прямим умислом, за попередньою змовою та в інтересах ТОВ «Мегаінвест Сервіс» та ОСОБА_9 .

Державним реєстратором, грубо порушено норми чинного законодавства та безпідставно передано права власності на об`єкт нерухомого майна. Такі дії реєстратора свідчать про наявність ознаки «протиправного заволодіння майном» за попередньою змовою з ТОВ «Мегаінвест Сервіс» та ОСОБА_9 без заяви, підписів яких та активних дій не можливо вчинити реєстраційну дію.

Державний реєстратор здійснив державну реєстрацію права власності на підставі договору іпотеки, без належно оформленої вимоги та документів що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання мною.

Реєстратору не могли бути надані докази направлення письмової вимоги ТОВ «Мегаінвест Сервіс» та її отримання, оскільки жодної поштової кореспонденції від ТОВ «Мегаінвест Сервіс» до ОСОБА_6 не надходило.

Більше того, Іпотекодержателем - ТОВ «Мегаінвест Сервіс» стало на підставі Договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, лише 21.02.2020 року, а договір купівлі-продажу серія та номер 1506 від 26.02.2020 року, який було укладено між ТОВ «Мегаінвест Сервіс» в особі директора ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .

З огляду на відсутність у державного реєстратора доказів, що підтверджують сплив 30-денного строку, останній не мав підстав приймати рішення про державну реєстрацію права власності, що є разом з іншими беззаперечними підставами «протиправного заволодіння майном».

Враховуючи вищевикладені обставини, державні реєстратори приватні нотаріуси ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за попередньою змовою з посадовими особами ТОВ «Мегаінвест Сервіс», ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинено суспільно небезпечне винне діяння щодо протиправного заволодіння майном та реєстрації цього майна за ОСОБА_9 . Ці дії заподіяли ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі близько 800 000 гривень.

Постановою СВ шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 31 березня 2020 року квартиру АДРЕСА_1 , було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0001909 від 24 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
З метою всебічного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі, зважаючи на те, що квартира АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, запобігання злочинним посяганням на вказаний об`єкт нерухомого майна під час проведення розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вказану вище квартиру.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів наведених у ньому та просила його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення власника майна є необхідним, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, що квартира АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою запобігання злочинним посяганням на вказаний об`єкт нерухомого майна під час проведення розслідування, забезпечення його збереження як речових доказів та недопущення подальшого відчуження.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001909 від 24 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київської апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1