ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 677/2040/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/18/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.189, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року,-

В с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр.України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого,

визнано винним за ч.2 ст.189, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України і призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

-за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_8 за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 18 березня 2019 року та зараховано в строк відбування покарання час утримання під вартою з 10 вересня 2016 року по 17 березня 2019 року включно.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) ОСОБА_8 у строк покарання за цим вироком зараховано строк попереднього ув`язнення з 10 вересня 2016 року по 17 березня 2019 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу у вигляді у виді тримання під вартою залишено в силі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Хмельницького, місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, гр.України, освіта середня спеціальна, не працюючого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого,

визнано винним за ч.2 ст.189, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України і призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

-за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 18 березня 2019 року та зараховано в строк відбування покарання час утримання під вартою з 10 вересня 2016 року по 17 березня 2019 року включно.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) ОСОБА_7 у строк покарання за цим вироком зараховано строк попереднього ув`язнення з 10 вересня 2016 року по 17 березня 2019 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу у вигляді у виді тримання під вартою залишено в силі.

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , солідарно, на користь ОСОБА_11 18 000 грн. матеріальної шкоди, 20 000 грн. моральної шкоди 640 грн. судових витрат; на користь ОСОБА_12 33 000 грн. матеріальної шкоди, 20 000 грн. моральної шкоди, 640 грн. судових витрат; на користь ОСОБА_13 3500 грн. матеріальної шкоди, 15 000 грн. моральної шкоди, а у решті позову - відмовити.

Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку суду, у жовтні 2014 року у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник спільний умисел з корисливих мотивів та з метою збагатитися за рахунок чужого майна, на вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які спільно надають послуги інтернет-зв`язку на території м.Красилова, шляхом погроз про застосування фізичного насильства до них, їх близьких родичів, пошкодження їхнього майна.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання чужого майна, у жовтні 2014 року більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_7 зустрілися з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 у квартирі АДРЕСА_4 . Під час зустрічі ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, умисно, погрожуючи застосуванням фізичного насильства над потерпілими та їх близькими родичам - зокрема висловлюючись, що у випадку відмови потерпілих від сплати грошових коштів вони створять проблеми останнім, пошкодженням їхнього майна, реалізуючи спільний з ОСОБА_7 умисел на вимагання чужого майна, поставив від свого імені та від імені ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вимогу на майбутнє щомісячно сплачувати йому та ОСОБА_7 кошти сумі 2000 грн., інакше до останніх та їх близьких родичів буде застосовано фізичне насильство, пошкоджене їхнє майно.

Після чого, потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 реально сприймаючи погрози: застосування відносно себе та своїх близьких родичів фізичного насильства, пошкодження їхнього майна, як такі, що можуть бути реалізовані ОСОБА_8 та ОСОБА_7 погодилися на вимоги останніх щодо сплати їм на майбутнє щомісячно грошових коштів у сумі 2000 грн.

Виконуючи зазначену домовленість, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 щомісячно сплачували ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обумовлені грошові кошти в сумі 2000 грн., починаючи з жовтня 2014 року по березень 2016 року, сплативши останнім грошові кошти на загальну суму 36000 гривень.

У квітні 2016 року потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 повідомили ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про те, що в подальшому будь-які кошти останнім сплачувати не будуть.

Після чого, у квітні 2016 року, більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з корисливих мотивів, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, продовжуючи реалізацію свого спільні злочинного умислу, спрямованого на вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які спільно надають послуги інтернет-зв`язку на териті м.Красилова, шляхом погроз про застосування фізичного насильства до них, їх близьких родичів, пошкодження їхнього майна, що виразилося під час телефонної розмови між ОСОБА_8 , за ініціативи останнього, та потерпілим ОСОБА_11 , який також представляв в ході розмови інтереси потерпілого ОСОБА_12 , вимагали продовжувати на майбутнє сплачувати їм грошові кошти, однак потерпілі відмовилися це роботи.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання чужого майна, 22 липня 2016 року, близько 02 год. 40 хв. в м.Красилові по вул.Центральній на прилеглій частині території до будинковолодіння АДРЕСА_5 , з метою пошкодження чужого майна, залякування потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та примусу їх до сплати грошових коштів, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, підтверджуючи реальність своїх погроз про застосування фізичного насильства та пошкодження майна, використовуючи спеціально заготовлені речовини та предмети, а саме: запалювальну суміш виготовлену з використанням невстановленого досудовим розслідуванням світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного пального), створивши реальну небезпеку для життя та здоров`я людей, загальнонебезпечним способом шляхом підпалу, ОСОБА_8 облив вищевказаною запалювальною сумішшю автомобіль ВАЗ 21043 реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 20000 грн., що належить ОСОБА_12 та підпалив його, а ОСОБА_7 в цей час знаходився неподалік від автомобіля та спостерігав, щоб навколо не було сторонніх осіб, завдавши ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 15000 грн., проте вказаний автомобіль не було знищено з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки батько потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_15 погасив пожежу.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на вимагання чужого майна, 30 липня 2016 року близько 05 год. 30 хв. у м.Красилові по вул.Центральній ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , заздалегідь підготувавши запалювальну суміш з використанням невстановленого досудовим розслідуванням світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного пального), яку залили в скляну пляшку з-під пива, та умисно, діючи з метою пошкодження чужого майна загальнонебезпечним способом шляхом підпалу, ОСОБА_8 кинув у вікно будинку АДРЕСА_5 , вищевказану пляшку із запальною сумішшю, а ОСОБА_7 в цей час знаходився неподалік від будинку та спостерігав, щоб навколо не було сторонніх осіб, в результаті чого загорілося одне із вікон будинку, належного потерпілій ОСОБА_13 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_11 , завдавши їй майнової шкоди на суму 3500 грн., але вказаний будинок не було знищено з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки пожежа була погашена сусідом ОСОБА_16 .

Після цього 17 серпня 2016 року біля 20 год. 20 хв. у м.Красилові по вул.Михайлівській неподалік будинку №18 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зустрілися з потерпілим ОСОБА_12 і під час зустрічі ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, умисно, погрожуючи застосуванням фізичного насильства над потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та їх близькими родичами, зокрема висловлюючись, що погрозою ОСОБА_12 завдати ушкодження коктейлем «Молотова», коли він буде їхати на мотоциклі, а потім молотком в голову, пошкодженням їхнього майна, визнаючи факти підпалу автомобіля, реалізуючи спільний з ОСОБА_7 умисел на вимагання чужого майна, поставив від свого імені та від імені ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_12 , який представляв також інтереси потерпілого ОСОБА_11 , вимогу продовжувати щомісячно сплачувати йому та ОСОБА_7 грошові кошти, інакше вищезазначені факти, спрямовані на пошкодження майна можуть повторитися.

19 серпня 2016 року близько 19 год. 30 хв. у м.Красилові на стадіоні неподалік Красилівської ЗОШ №5, ОСОБА_8 зустрівся з потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , в ході чого ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, умисно, погрожуючи застосуванням фізичного насильства над потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та їх близькими родичами, зокрема висловлюючись, що у разі супротиву вони та їх рідні будуть страждати, визнаючи факт підпалу автомобіля, реалізуючи спільний з ОСОБА_7 умисел на вимагання чужого майна, поставив від свого імені та від імені ОСОБА_7 поетрпілому ОСОБА_12 , який представляв також інтереси потерпілого ОСОБА_11 , вимогу продовжувати щомісячно сплачувати йому та ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 грн., а з жовтня 2016 року - 3000 грн., інакше вищезазначені факти, спрямовані на пошкодження майна можуть повторитися.

Після вищезазначеного потерпілий ОСОБА_12 довів до відома потерпілого ОСОБА_11 вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про щомісячну передачу коштів і реально сприймаючи погрози застосування відносно себе та своїх близьких родичів фізичного насильства, пошкодження їхнього майна, як такі, що можуть бути реалізовані, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 погодились на вимоги останніх щодо сплати їм на майбутнє щомісячно грошових коштів у сумі 2000 грн., а з жовтня 2016 року - 3000 гривень.

10 вересня 2016 року ОСОБА_12 , отримавши від потерпілого ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1000 грн., доклав ще 1000 грн. та близько 15 год. 40 хв. того ж дня у м.Красилові по вул.Грушевського за приміщенням магазину «Конвалія», за погодженням із потерпілим ОСОБА_11 , передав заздалегідь обумовлені грошові кошти в сумі 2000 грн. ОСОБА_8 після чого останнього було затримано працівниками поліції.

Крім того, 22 липня 2016 року близько 02 год. 40 хв. в м.Красилові по вул.Центральній на прилеглій частині території до будинковолодіння №74 А, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, підтверджуючи реальність своїх погроз про застосування фізичного насильства та пошкодження майна, використав спеціально заготовлені речовини та предмети, а саме: запалювальну суміш, виготовлену з використанням невстановленого досудовим розслідуванням світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного пального), створивши реальну небезпеку для життя та здоров`я людей, загальнонебезпечним способом шляхом підпалу, зокрема ОСОБА_8 облив, вищевказаною запалювальною сумішшю автомобіль 21043 реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 20000 грн., належний потерпілому ОСОБА_12 та підпалив його, а ОСОБА_7 в цей час знаходився неподалік автомобіля та спостерігав, щоб навколо не було сторонніх осіб, тобто ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з метою пошкодження чужого майна, вчинили усі дії, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, завдавши потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 15000 грн., проте вказаний автомобіль не було знищено з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки батько ОСОБА_11 - ОСОБА_15 погасив пожежу, а тому злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їхньої волі.

В подальшому, 30 липня 2016 року близько 05 год. 30 хв. у м.Красилові по вул.Центральній ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , заздалегідь підготувавши запалювальну суміш з використанням невстановленим досудовим розслідуванням світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного пального), яку залили в скляну пляшку з під пива, та умисно, діючи з метою пошкодження чужого майна загальнонебезпечним способом шляхом підпалу, зокрема ОСОБА_8 кинув у вікно будинку АДРЕСА_5 вищевказану пляшку із запальною сумішшю, а ОСОБА_7 в цей час знаходився неподалік від будинку та спостерігав, щоб навколо не було сторонніх осіб, в результаті чого загорілося одне із вікон будинку, належного потерпілій ОСОБА_13 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_11 , завдавши їй майнової шкоди на суму 3500 грн., але вказаний будинок не було знищено з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки пожежа була погашена сусідом - ОСОБА_16 , а тому злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їхньої волі.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_7 просить вищевказаний вирок суду скасувати та закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу злочину.

Вказані вимоги мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а рішення прийнято з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону.

Зазначає, що вирок суду ґрунтується тільки на показах потерпілих, що не узгоджуються з іншими доказами у справі, а суд безпідставно не взяв до уваги пояснення обвинувачених, а також свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , що стверджували, що ОСОБА_7 в ніч з 29.07.2016 по 30.07.2016 року перебував разом із ними на святкуванні дня народження його батька, тому просить повторно їх допитати.

Також із долученого до матеріалів справи відеозапису не можливо ідентифікувати особу, що вчинила підпал будинку та автомобіля потерпілих, що підтверджує непричетність ОСОБА_7 до вказаного злочину.

захисник обвинуваченого ОСОБА_8 просить вищевказаний вирок суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.2,3 ч.1 ст.284 КПК України.

Мотивує тим, що висновки суду щодо доведеності вини обвинувачених за ч.2 ст.194 КК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки наявні у справі докази хоч і підтверджують факт підпалу, але жоден із них не доводить причетність обвинувачених до цих подій.

Крім того судом належним чином не оцінено покази свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , тому просить повторно їх допитати.

Також судом не спростовано покази обвинуваченого, що він не пред`являв жодних вимог потерпілим та не одержував від них коштів, гроші йому було підкинуто, а справу сфальсифіковано, адже між ОСОБА_8 та потерпілими вже давно існує конфлікт з приводу його квартири.

Вказує, що протокол контролю за вчиненням злочину від 10.09.2016 року складений із порушеннями, тому просить його дослідити, а також допитати свідка ОСОБА_21 , що був присутній під час затримання та обшуку обвинуваченого.

Зазначає, що призначене покарання ОСОБА_8 не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки судом не враховано, що він є особою молодого віку, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, раніше до відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину та хворих батьків похилого віку.

- обвинувачений ОСОБА_8 просить вищевказаний вирок суду скасувати через відсутність в його діях складу злочину.

Свої доводи мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а рішення прийнято з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, тому просить повторно допитати свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20

- потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинувачених, просять вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати і ухвалити новий вирок, яким:

призначити ОСОБА_8 покарання: - за ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України виді 6 років позбавлення волі;- за ч.2 ст.189 КК України у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі;

призначити ОСОБА_7 покарання: - за ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України виді 6 років позбавлення волі;- за ч.2 ст.189 КК України у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Вказані вимоги мотивують тим, що призначене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених, а вчинені ними злочини становили загрозу для життя багатьох людей.

Крім того у вчиненому вони не розкаюються, у потерпілих вибачення за скоєне не просили, не відшкодували завданої шкоди, ухиляються від відповідальності та дають не правдиві свідчення.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтримали подані ними апеляційній скарги та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 ;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 підтримав подану ним апеляційну скаргу, однак відмовився від раніше заявленого у ній клопотання про повторне дослідження доказів та повторному виклику та допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та надання їх показам іншої оцінки;

- потерпілі та їх представник в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи у їх відсутності, у якому зазначили, що підтримують подані ними апеляційні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинувачених та захисників, які підтримали подані ними апеляційній скарги, міркування прокурора, який вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційні скарги такими, що не підлягають до задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Вказані вимоги судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження були повністю дотримані.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у скоєнні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, достатній аналіз яким суд дав у вироку та які узгоджуються між собою і є обґрунтованим.

Визнаючи доведеним вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, судом в основу обвинувального вироку було покладено як покази потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , так і покази допитаних в судовому засіданні свідків, дані, що містяться на відеозаписах з камер відеоспостереження, виданих потерпілими, а також досліджені в судовому засіданні письмові докази, які містяться у протоколах проведених слідчих (розшукових) дій та висновках експертів.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що він спільно із братом ОСОБА_14 та ОСОБА_11 надають послуги інтернет-зв`язку на території м.Красилова і для встановлення відповідного обладнання, в 2012 році вони орендували квартиру АДРЕСА_4 , в якій ніхто не проживав. Влітку 2014 року вони виявили, що замки у даній квартирі замінені і там став проживати ОСОБА_8 , який повідомив, що необхідно зустрітись і обговороти умови повернення інтернет обладнаня. Для цього вони усі троє прибули у вказану квартиру, де вже знаходився ОСОБА_8 , а за ними через невеликий проміжок часу зайшов ОСОБА_7 .. В квартирі ОСОБА_8 в присутності ОСОБА_7 став погрожувати фізичним насильством над ними та їх близькими родичам і пред`явив вимоги щомісячно платити по 2000 грн. Вказані погрози вони сприйняли як реальні і побоюючись за своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я близьких, вирішити погодитись на їх вимогу та з жовтня 2014 року по березень 2016 року сплачували останнім щомісячно по 2000 грн., а всього сплатили 36000 грн. Один раз в місяць у їх офіс приходив ОСОБА_7 і йому або бухгалтер або ОСОБА_11 давали по 2000 грн. В квітні 2016 року вони вирішили припинити платити гроші і про дане ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_8 по телефону. Після цього ОСОБА_8 по телефону став їм погрожувати фізичною розправою, пошкодженням майна і у них неодноразово було пошкоджено кабелі по яким поставлявся інтернет ресурси, а вночі 22 липня 2016 року, було підпалено їх службовий автомобіль ВАЗ 21043, що знаходився біля будинку батьків ОСОБА_11 .. Крім того, вночі 30 липня 2016 року також було підпалено будинок батьків ОСОБА_11 .. Весь цей період ОСОБА_8 неодноразово телефонував та вимагав продовжувати платити гроші. В зв`язку з такими подіями він звернув у поліцію з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .. Також, ввечері 17 серпня 2016 року він разом з братом зустрілись з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 біля будинку останнього. Тоді ж ОСОБА_8 в присутності ОСОБА_7 став погрожувати їм ушкодженням здоров`я, а також їх рідних, пошкодженням майна і під час розмови фактично визнав, що підпал автомобіля, будинку та пошкодження кабелів передачі інтернет ресурсу вчинили вони. Після обіду 19 серпня 2016 року він разом з братом на міському стадіоні зустрівсь з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і останній продовжив висловлювати погрози заподіяння ушкодження здоров`ю їм та їх бизьким через те, що вони припинили платити гроші, а також пред`явив вимогу продовжити платити щомісячно по 2000 грн., а з жовтня - по 3000 грн. 10 вересня 2016 року він отримав від ОСОБА_11 1000 грн., доклав ще своїх 1000 грн. та після обіду поблизу магазину «Конвалія» у м.Красилові передав їх ОСОБА_8 як виконання його вимог, після цього останнього затримали працівники поліції. Також, потерпілий ОСОБА_12 доповнив, що оскільки вони з потерпілим ОСОБА_11 погрози ОСОБА_8 та ОСОБА_7 сприймали як реальні і такі, що останні можуть їх виконати, тому усі розмови з ними записували і копії записів передали у поліцію.

Аналогічні покази були дані потерпілим ОСОБА_11 , який доповнив, що погрози ОСОБА_8 та ОСОБА_7 він сприймав як реальні і такі, що останні можуть їх виконати, а тому був змушений разом з сім`єю тимчасово виїхати з м.Красилова. Також зазначив, що він ніколи не запрошував ОСОБА_7 в їх офіс, щоб він передавав гроші невідомому чоловіку, як останній стверджує, а лише на вимогу видавав йому сам чи їх бухгалтер щомісячно по 2000 грн. Крім того, у їх офісі ще до початку вищевказаних подій, було облаштовано камерами відеоспостереження і неодноразово було зафіксовано факти передачі грошей ОСОБА_7 , тому вказані записи було передано працівникам поліції.

Такі покази потерпілих підтвердив допитаний свідок ОСОБА_14 ..

Крім того, покази потерпілих повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_22 , яка пояснила, що вона працює бухгалтером у фірмі братів ОСОБА_23 та ОСОБА_11 .. З жовтня 2014 року по весну 2016 року щомісячно, до офісу приходив ОСОБА_7 і ОСОБА_11 давав їй вказівку передавати останньому по 2000 грн. У зв`язку з чим передавались гроші вона не знає і їй ніхто не пояснював і за отримання грошей ОСОБА_7 у будь-яких фінансових документах не розписувався та дані кошти не проводились по бухгалтерії фірми.

Такі покази потерпілих та свідків узгоджуються із відомостями з відеозапису, виданих потерпілим ОСОБА_11 , з камер відео спостереження, встановлених у приміщенні офісу потерпілих Інтернет - ресурсу 3NET, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 протягом тривалого періоду неодноразово приходив в офіс та після отримання грошових коштів йшов з офісу.

Крім того, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10 вересня 2016р., 10 вересня 2016 року о 15 год. 40 хв. у м.Красилові по вул.Михайлівській, 18 ОСОБА_8 було затримано безпосередньо після вчинення злочину і потерпілим було вказано на нього, як особу яка щойно вчинила злочин та в останнього було виявлено та вилучено 2000 грн. купюрами номіналом по 100 грн. кожна, серія та номери яких повністю відповідають серіям та номерам грошових купюр, що були вручені того ж дня потерпілому ОСОБА_12 під час складання протоколу контролю за вчиненням злочину, шляхом проведення контрольної закупки від 10.09.2016р. (т.1 а.п. 76-82; 202-206).

Допитаний в якості свідка понятий ОСОБА_21 в суді підтвердив, що близько двох років назад він був понятим під час затримання в м.Красилові ОСОБА_8 і в останнього було виявлено 2000 грн..

Доводи сторони захисту про недопустимість такого доказу, як протокол затримання ОСОБА_7 колегія суддів вважає надуманим, оскільки аналіз вказаного протоколу дає підстави для висновку, що затримання останнього було проведено з дотриманням вимог ст.208 КПК України на місці були присутні поняті та потерпілий, і вказана обставина була предметом перевірки судом першої інстанції, що викладено у вироку.

Крім того, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 суду пояснила, що 26 квітня 2016 року до неї додому приходили, як зараз їй стало відомо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які розпитували про її сина ОСОБА_11 де він та чому не відповідає на телефонні дзвінки. Вночі 22 липня 2016 року було підпалено автомобіль ВАЗ 21043, що стояв поблизу будинку і син ОСОБА_24 та її чоловік загасили пожежу. Після цієї події син ОСОБА_11 розповів, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 погрожували йому спалити будинок, заподіяти шкоду здоров`ю і вимагали гроші. Також, вранці 30 липня 2016 року вона побачила, що вікно у їх будинку пошкоджене та у одній з кімнат будинку була пожежа. Її брат ОСОБА_16 , що на той час жив по сусідству, розповів, що вночі побачив пожежу у їх будинку та загасив її.

Як вбачається з даних протоколу огляду місця події від 22.07.2016р. на території прилеглій до будинковолодіння АДРЕСА_6 , належного ОСОБА_13 , було виявлено автомобіль ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_1 , зі слідами пошкоджень характерними для пожежі (т.1 а.п.211-218).

Згідно відомостей з відеозапису, виданих потерпілим ОСОБА_11 , з камер відеоспостереження, встановлених на будинку АДРЕСА_6 , належного потерпілій ОСОБА_13 вбачається, що 22 липня 2016 року близько 02 год. 40 хв. особа облила та підпалила запалювальну суміш на автомобіль ВАЗ 21043, а друга особа в цей час, знаходилась неподалік від автомобіля.

Також, з відеозапису, виданих потерпілим ОСОБА_11 , з камер відео спостереження, встановлених на будинку АДРЕСА_6 , належного потерпілій ОСОБА_13 вбачається, що 30 липня 2016 року близько 05 год. 30 хв. особа кинула у вікно вказаного будинку пляшку із запальною сумішшю від чого розпочалась пожежа, а друга особа в цей час, знаходилась неподалік.

Допитаний свідок ОСОБА_24 дав суду покази аналогічні показам потерпілої, а також пояснив, що на записах з камер відеоспостереження він бачив, як вночі 22 липня 2016 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підпалили автомобіль ВАЗ 21043, що стояв поблизу будинку і він з батьком загасили пожежу. Після цієї події брат розповів, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 погрожували йому спалити будинок, вбити, вимагали гроші. Вранці 30 липня 2016 року він побачив, що вікно у їх будинку пошкоджене та є сліди пожежі. Дані події були записані камерами відеоспостереження і записи були передані у поліцію.

Покази потерпілої та свідка є аналогічними з показами свідка ОСОБА_15 , який також зазначив, що після підпалу будинку він виявив розбиту пляшку з під пива, що пахла бензином та пляшку з якоюсь сумішшю.

Згідно даних протоколів огляду місця події від 30.07.2016р., на території будинковолодіння АДРЕСА_6 , належного ОСОБА_13 , було виявлено та вилучено скляну пляшку з під пива «Хмельницького» об`ємом 0,5 л. з залишками речовини з характерним запахом бензину (т.1 а.п.207-208) та виявлено розбитий склопакет металопластикового вікна будинку, розбиту пляшку з під пива з характерним запахом бензину (т.1 а.п.209-210).

Відповідно до висновків судової експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів №892 від 30.09.2016р.(т.1 а.п.151-154), №830 від 27.09.2016р. (т.1 а.п.162-165) та №891 від 29.09.2016р.(т.1 а.п.167-170) на внутрішніх та зовнішніх поверхнях представленої на дослідження скляної пляшки, вилученої під час огляду місця події 30.07.2016р. виявлено сліди зміненої нафтової оливи, а також на поверхнях пожежного сміття та на автомобільній шині, вилученій з автомобіля ВАЗ 21043 р.н. р.н. НОМЕР_1 , виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного пального) .

Вказані докази є логічними, послідовними, які узгоджуються між собою та доповнюють одні одних та не викликають сумнівів у їх правдивості.

Провівши судовий розгляд відповідно до обвинувального акта в межах висунутого обвинувачення, безпосередньо дослідивши докази, надавши їм належну оцінку, суд дійшов вмотивованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні ними інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Зазначене у вироку формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, відповідає диспозиціям норм кримінального закону, якими встановлено кримінальну відповідальність за вчинені обвинуваченими дії.

Отже, місцевий суд, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, його близькими родичами, пошкодження їхнього майна, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, з пошкодженням майна, а також за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України - закінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна вчиненому шляхом підпалу, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, позицію сторони захисту та обвинувачених про їх непричетність до інкримінованих їм злочинів, колегія суддів вважає способам захисту, з метою уникнення останніми відповідальності за тяжкі злочини, так як вона повністю спростовується вищенаведеним, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 ..

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які згідно із ст. 12 вищезазначеного Кодексу є тяжкими злочинами, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, дані про їх особу, а саме те, що вони по місцю проживання характеризуються позитивно, раніше не судимі та дійшов правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання саме у виді позбавлення волі у розмірі, що передбачений санкціями ч.2 ст.189, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки їх перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає й підстав для задоволення апеляційних скарг потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про посилення покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ..

Вирок місцевого суду є законним і обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 374 КПК.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.189, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) у строк покарання за цим вироком зарахувати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 18 березня 2019 року по 13 січня 2020 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи