Справа № 301/867/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження, що внесене 29 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000308 відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Богаревиця, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

28 березня 2020 року близько 23 годин 44 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , на проїзній частині дороги, де в той час знаходився і ОСОБА_5 , з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, розуміючи протиправність своїх дій і їх скоєння в громадському місці, під малозначним приводом, проявивши особливу зухвалість, умисно наніс один удар своєю лівою рукою в область підборіддя потерпілого ОСОБА_5 , який від даного удару впав на землю. Після цього, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_3 умисно наніс один удар ногою в область тулуба ОСОБА_5 та один удар правою рукою, затиснутою в кулак, в область голови останнього, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як 6 днів у вигляді: синця шкірних покровів виличної ділянки зліва, синця шкірних покровів середньої третини шиї справа.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі та показав, що 28.03.2020 року біля опівночі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов на вулиці до ОСОБА_6 і без причини наніс йому два удари рукою в обличчя та один удар ногою по тулубу, від чого потерпілий впав. У вчиненому покаявся, просив вибачення у потерпілого, обіцяв більше не вчиняти правопорушень, просив призначити покарання у виді штрафу.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що ввечері 28.03.2020 року підійшов до ОСОБА_7 та зробив йому зауваження у зв`язку із перевищенням ним швидкості руху на автомобілі в селі. Біля опівночі того ж дня, ОСОБА_8 підійшов до нього на вулиці і без попередження наніс удар рукою в область обличчя. Від удару потерпілий втратив свідомість і впав на землю. Про подальші події, а саме: продовження нанесення обвинуваченим ударів після падіння потерпілого на землю і втрати ним свідомості, дізнався від знайомих, які надали йому допомогу. Матеріальних претензій до обвинуваченого не заявив, призначення міри покарання залишив на розсуд суду.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши покази обвинуваченого та потерпілого, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, та дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Те, що обвинувачений винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, суд враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує особу винного, а саме: що ОСОБА_3 є не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, у вчиненому щиро покаявся, а також конкретні обставини справи в їх сукупності, зокрема, що потерпілий до нього претензій не має, та вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією ст.296 ч.1 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для призначення більш суворого виду покарання, з числа передбачених за вчинений злочин, не має.

Цивільний позов по справі потерпілим не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. ст. 94, 368-370, 374, 392, 394 ч.2 КПК України,

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., що відповідає 500 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Потерпілий має право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1