ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 381/1124/20
Провадження № 1-кп/362/506/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про призначення до судового розгляд
18.06.2020 року колегія суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області за головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовче судове засідання кримінального провадження №0000064 від 22.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стодульці, Жмеринського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого з адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого апеляційним судом Вінницької області за ч. 2 п.6 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, п.13 ч.2 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и л а:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області від Київського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000064 від 22.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 2 ст.185, ч.2 ст. 186, п.13 ч.2 ст.115 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2020 року, згідно положень ч. 3 ст. 35 КПК України, для розгляду кримінального провадження було визначено колегію суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 01.06.2020 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Вирішуючи питання, пов`язані із підготовкою до судового розгляду прокурор, просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому засіданні, вважаючи також, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України.
Також в підготовчому судовому засіданні прокурором було подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення його у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявності достатніх підстав вважати, що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Законний представник потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого та просила призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти обрання відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою та просив призначити справу до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 не заперечував щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив призначити справу до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, клопотання про обрання запобіжного заходу, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області, підстав для його зупинення чи закриття не виявлено, підстав для прийняття рішення, передбаченого п. п. 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК України не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року по справі №1-28/2017 №1-р/2017 положення третього речення частини третьої статті 315 Кодексу в частині, що передбачає поширення продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту чи тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без клопотань учасників кримінального провадження, зокрема прокурора, та без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, за яких такі запобіжні заходи були обрані на стадії досудового розслідування, суперечить вимогам частин першої, другої статті 29 Конституції України, а тому визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.
Конституційний Суд України зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Проте зміст положення третього речення частини третьої статті 315 КПК України дозволяє поширити дію постановленої на стадії досудового розслідування ухвали слідчого судді щодо обраних запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою на стадію судового провадження у суді першої інстанції у тому випадку, коли обвинувальний акт передається до суду без клопотання прокурора щодо продовження дії цих запобіжних заходів у зв`язку із закінченням досудового розслідування, тобто закінченням однієї стадії кримінального провадження та початком іншої стадії - стадії судового провадження.
Крім того, у положеннях частин першої, другоїстатті 42 КПК України розмежовано поняття "підозрюваний", "обвинувачений (підсудний)" у кримінальному провадженні. Водночас частиною першою статті 177 Кодексу передбачено можливість застосування запобіжних заходів як до підозрюваного, так і до обвинуваченого, а частиною другою цієї статті визначено підстави застосування таких заходів слідчим суддею, судом. Наслідками направлення в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України, та надходження до суду обвинувального акта є набуття особою, щодо якої складено такий обвинувальний акт, нового процесуального статусу - обвинуваченого (підсудного), а також початок нової процесуальної стадії кримінального провадження - стадії судового провадження у суді першої інстанції.

Таким чином, зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого(підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. Отже, у разі відсутності вмотивованого рішення суду, яким дозволено позбавлення особи свободи на період, визначений цим судовим рішенням, така особа має бути негайно звільнена.
Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування.

Судом встановлено, що Фастівським відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком до 19.06.2020 року, включно, було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Відповідно до частини першоїстатті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Частина другастатті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

У частині першійстатті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами(пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".
Суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо; 7) майновий стан обвинуваченого. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту); 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю.

Колегія суддів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , міцність соціальних зв`язків у місці його проживання, а саме те, що він розлучений, не працевлаштований, його вік та стан здоров`я, а саме відсутність даних про тяжкі хвороби, інвалідності, відсутність сталих зв`язків на території м. Василькова та Васильківського району, раніше судимого щодо злочину, який спричинив загибель людини, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, якій спричинив загибель людини. Судове слідство по даному кримінальному провадженню триває, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, в цьому аспекті, на переконання колегії суддів, є підстави вважати, що, не перебуваючи в умовах запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_7 може здійснити спробу ухилення від суду, шляхом зміни свого місця проживання, з метою уникнення від відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження в якому потерпіла є неповнолітньою, а тому наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що приводить до висновку, що жоден із інших, альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, а тому дійшла до висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Саме такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи викладене колегія суддів, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави щодо ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, керуючись статтями 176, 177, 183 - 184, 314 - 317, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Призначити кримінальне провадження № 0000064 від 22.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, п.13 ч.2 ст.115 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області на «24» червня 2020 року о «16» год. «30» хв.
Забезпечити при наявності клопотань право учасників судового провадження на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Повідомити учасників кримінального провадження про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегією суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Про час і місце проведення судового засідання повідомити прокурора, викликати потерпілу її законного представника, доставити обвинуваченого, повідомити захисника.

Клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції терміном 60 діб, а саме до «16» серпня 2020 року включно.
На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семі днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.06.2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_10

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3