Справа 688/4247/19
№ 1-кп/688/38/20
Вирок
Іменем України
26 лютого 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
у складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка кримінальне провадження № 0000293 по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воїнка Красноперекопського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, без освіти, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , без реєстрації постійного місця проживання, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
встановив:
04 вересня 2019 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов на подвір`я потерпілої ОСОБА_6 , яке розташоване на хуторі Гурмин біля с. Лісне Полонського району Хмельницької області, де попросив у останньої води.
Після того, як ОСОБА_7 в криниці, розташованій на території вказаного подвір`я, набрав води, керуючись корисливим мотивом, з метою відкритого заволодіння чужим майном, раптово підійшов до ОСОБА_6 , яка стояла біля дверей в будинок, та застосував до неї насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось у нанесенні одного удару кулаком правої руки в нижню частину обличчя, від чого потерпіла впала на землю. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 руками схопив потерпілу за верхній одяг, затягнув до будинку, де кинув на підлогу та почав наносити численні удари ногами в область голови та грудної клітки, при цьому вимагаючи у потерпілої грошові кошти. Проте ОСОБА_6 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_7 , повідомила останньому, що у неї грошові кошти відсутні.
Водночас, ОСОБА_7 з метою заволодіння чужим майном, висловлюючи погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я у момент заподіяння, яке виразилось у тому, що він взяв сірники та почав підпалювати одяг потерпілої ОСОБА_6 , підпаливши спочатку куртку, яка лежала на підлозі біля потерпілої, а після цього светр на потерпілій, продовжував вимагати в останньої передати йому грошові кошти та почав висловлювати погрози позбавлення її життя шляхом підпалу у випадку відмови передачі грошей.
Потерпіла ОСОБА_6 , реально сприймаючи погрози ОСОБА_7 щодо позбавлення життя та спричинення їй тілесних ушкоджень, як такі що можуть бути реалізовані, повідомила останньому, що грошові кошти знаходяться в сумці, показавши місце їх знаходження. Після цього ОСОБА_7 з сумки дістав та забрав собі 47 грн. різними купюрами. Будучи не задоволеним сумою викрадених грошових коштів, ОСОБА_7 з метою пошуку іншого майна потерпілої, яке становить цінність, почав обшукувати кімнату будинку. В цей час потерпіла ОСОБА_6 , піднявшись з підлоги, взяла пляшку з сірчаною кислотою та з метою захисту від неправомірних дій ОСОБА_7 частково її вилила на обличчя останнього, від чого він з викраденими коштами в сумі 47 грн. вибіг з будинку на вулицю та попрямував в невідомому напрямку.
Внаслідок своїх неправомірних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців під лівим та правим оком, на підборідді справа, на шкірі лівої щоки, травматичної ампутації першого, другого зубів на верхній щелепі справа та забою м`яких тканин грудної клітки, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та незаконно відкрито заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 47 грн., які витратив на придбання спиртних напоїв.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав частково та суду показав, що 04.09.2019 року близько 18 год. прийшов на повідвір`я потерпілої на хуторі Гурмин Полонського району попити води та позичити гроші. Був випивший, попросив у ОСОБА_6 пластикову пляшку, щоб набрати води з собою. Коли у колодязі набрав води, попросив ще позичити грошей, для чого стали йти з нею до будинку. Потерпіла почала його ображати, а тому він біля дверей у будинок вдарив її правою рукою в обличчя. Коли зайшли в будинок, ОСОБА_6 продовжила його ображати, а тому наніс їй ще три удари в обличчя та груди, від чого вона впала на підлогу. Після того, вона дістала із жіночої сумки та дала йому грошові кошти, як йому здалось близько 70 грн. В ході суперечки потерпіла облила його кислотою, а тому відчуваючи біль, вибіг на вулицю і пішов додому. Ствердив, що ногами потерпілу не бив, їй не погрожував та одяг не підпалював, в будинок зайшов на її запрошення. Гроші витратив на придбання спиртних напоїв. Згоден з кількістю та тяжкістю тілесних ушкоджень у потерпілої, зазначених у висновку судово-медичної експертизи. Будь-яких тілесних ушкоджень в той день на потерпілій до його приходу не бачив.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила, що проживає одна в будинку на хуторі Гурмин неподалік села Лісне Полонського району Хмельницької області. 04.09.2019 року близько 18 год. обвинувачений прийшов до неї на подвір`я та попросив пляшку, щоб набрати води. Винесла з будинку та дала йому пластикову пляшку. ОСОБА_7 набирав воду в криниці, а вона стояла біля дверей в будинок. Набравши води, він підійшов до неї та раптово вдарив кулаком в щелепу, від чого вона впала на землю. Обвинувачений за одяг затягнув її в середину будинку, кинув на землю та продовжив наносити численні удари ногами по голові, грудях, руках та ногах, при цьому вимагав, щоб дала гроші. Вона, намагаючись припинити його неправомірні дії, повідомила, що грошей не має, просила забрати коня. Тоді ОСОБА_7 , знайшовши в будинку сірники, підпалив куртку, що лежала на землі біля неї. Потім став підпалювати одяг (кофти), які були одягнені на ній. При цьому, продовжував вимагати гроші та наносити їй удари ногами по тілу. У випадку відмови у передачі грошей погрожував її позбавити життя, а будинок спалити. Побив табурет. Побоюючись за власне життя, показала, де сумка і розповіла, що в ній лежать гроші. В коричневій жіночій сумці лежало 47 грн., купюрами по 20, 5, 1 грн. Він із сумки дістав гроші, проте, будучи невдоволеним їх сумою, почав обшукувати будинок, зривати картини, коврик. Вона тим часом взяла в будинку сірчану кислоту та частково вилила її йому на обличчя. Від цього ОСОБА_7 з грошовими коштами вибіг з будинку та втік. Зазначила, що обвинувачений в ході нападу вибив їй два зуби, а тому вона й досі відчуває біль, мала на обличчі та тілі синці. Стверджує, що дії обвинуваченого сприймала як загрозу для власного життя, оскільки він її побив, палив на ній одяг, саме тому змушена була захищатись кислотою, яку отримала, працюючи в лісгоспі, та зберігала в будинку для захисту. Обвинуваченого не пробачила, у призначенні міри покарання поклалась на розсуд суду;
Під час судового розгляду, зважаючи на принцип диспозитивності кримінального провадження, судом прийнята відмова прокурора від допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Розуміючи своє право на допит вказаних свідків обвинувачений та захисник не наполягали на їх допиті.
Вина обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставин об`єктивно стверджується дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:
даними виписки з погосподарської книги Буртинської сільської ради за №436 від 26.09.2019 року, згідно якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в домоволодінні, розташованому на території, яка відноситься до с. Лісне Полонського району Хмельницької області;
даними протоколу огляду місця події та фото-таблицями до нього від 24.09.2019 року, з якого вбачається місце вчинення кримінального правопорушення домоволодіння на хуторі Гурмин неподалік с. Лісне Полонського району Хмельницької області, саме те, на яке вказують обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 ;
даними заяв потерпілої ОСОБА_6 від 26.09.2019 року та від 27.09.2019 року про добровільну видачу кофти сіро-синього кольору в клітинку, кофти чорного кольору, куртки зеленого кольору, які підпалював ОСОБА_7 в ході здійсненого на неї 04.09.2019 року розбійного нападу, сумки жіночої коричневого кольору, в якій знаходились викрадені ним кошти в сумі 47 грн. та скляної пляшки ємністю 0,5 л з речовиною коричневого кольору, якою вона облила останнього;
даними протоколу огляду та фото-таблицями до нього від 27.09.2019 року, відповідно до якого проведено огляд кофти сіро-синього кольору в клітинку, кофти чорного кольору, куртки зеленого кольору, що належать потерпілій ОСОБА_6 та були одягнені на ній 04.09.2019 року під час нападу зі слідами пошкодження від вогню в передній частині в області живота, правого рукава;
даними протоколу огляду та фото-таблицями до нього від 26.09.2019 року, відповідно до якого проведено огляд наданої потерпілою жіночої сумки коричневого кольору, в якій на момент огляду будь-яке майно відсутнє, на яку вказують обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 , як на таку, в якій на момент нападу знаходились грошові кошти ОСОБА_6 ;
даними протоколу огляду та фото-таблицями до нього від 26.09.2019 року, відповідно до якого проведено огляд наданої потерпілою ОСОБА_6 пляшки ємністю 0,5 л, в якій на момент огляду знаходиться речовина коричневого кольору, якою вона облила ОСОБА_7 під час нападу;
даними висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №8.6-0835:19 від 21.10.2019 року, згідно якого надана на експертизу рідина в скляній пляшці є сірчаною кислотою, прекурсором, стосовно яких встановлюються заходи контролю, об`ємом 0,1 л;
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.09.2019 року та відеозаписом вказаної слідчої дії за участю потерпілої ОСОБА_6 , відтвореним у судовому засіданні, відповідно до якого потерпіла показала місце її перебування, коли обвинувачений попросив води, місце на подвір`ї, де ОСОБА_7 наніс їй перший удар біля вхідних дверей в будинок та як вона впала на землю, яким чином та куди саме затягнув її в будинок обвинувачений, показала в якому місці та якому положенні перебувала в момент нанесення ударів обвинуваченим, показала послідовність їх нанесення та вказала їх кількість, показала місце в будинку, де обвинувачений підпалював її одяг, місце, де зберігалась сумка із грошовими коштами, де облила його кислотою, після чого він покинув будинок;
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 01.10.2019 року та відеозаписом вказаної слідчої дії за участю підозрюваного ОСОБА_7 , відтвореним у судовому засіданні, відповідно до якого підозрюваний в присутності захисника ОСОБА_8 показав на подвір`ї ОСОБА_6 місце, де наніс перший удар потерпілій біля вхідних дверей в будинок, місце у будинку потерпілої, де остання дала йому грошові кошти, місце, де ніс їй ще 3 удари, показав в якому місці та якому положенні перебував він та потерпіла в момент нанесення ударів, показав їх послідовність та механізм нанесення, вказав на місце, де потерпіла облила його кислотою та яким чином покидав будинок;
даними протоколу про результати аудіо, відео контролю місця (за особою) від 14.11.2019 року, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького апеляційного суду від 04.10.2019 року, проведено аудіо, відео контроль за ОСОБА_7 в місці його тимчасового перебування ІТТ №3, в ході якого останній розповів про обставини, за яких заволодів грошовими коштами в сумі 47 грн. потерпілої ОСОБА_6 та спричинення їй тілесних ушкоджень;
даними висновку судово-медичної експертизи №418 від 23.10.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено опіки шкіри І-ІІ ступеню у вигляді ран лівої тімяної ділянки голови, лоба, лівої скронево-виличної та правої скроневої ділянок голови, ран передньої поверхні шиї, передньої поверхні грудної клітки та живота, ран задньої поверхні лівого передпліччя та тильної поверхні лівої кисті, внутрішньої поверхні правого передпліччя, які утворилася від дії невстановленої речовини, якою могла бути сірчана чи соляна кислота, могли утворитись в строк та при обставинах вказаних в ухвалі та обстежуваним і за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Під час отримання тілесних ушкоджень обстежуваний міг перебувати у вертикальному положенні чи близькому до нього. Утворення їх внаслідок самоспричинення є малоймовірним, при падінні з висоти власного зросту виключено;
даними висновку судово-медичної експертизи №382 від 12.09.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено синці під лівим та правим оком, на підборідді справа, на шкірі лівої щоки, травматичну ампутацію першого, другого зубів на верхній щелепі справа, забій м`яких тканин грудної клітки, які утворилася від дії тупих твердих предметів, могли утворитись в строк та при обставинах вказаних в ухвалі та обстежуваною і за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок ударів ногами, руками, тощо. Для виникнення даних тілесних ушкоджень потрібно не менше 5-7 травмуючих дій (ударів). В момент отримання тілесних ушкоджень обстежувана знаходилась до травмуючих предметів своєю передньою поверхнею тулуба. Виникнення їх внаслідок падіння з висоти власного зросту чи самоспричинення є неможливим.
З урахуванням того, що судово-медична експертиза ОСОБА_6 проводилась кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає. Ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту висновки експертизи не оспорює.

Отже, дані здобуті під час проведення судово-медичної експертизи узгоджуються з даними проведеного слідчого експерименту за участю потерпілої та її показаннями щодо механізму та кількості заподіяння тілесних ушкоджень, даних в судовому засіданні, і спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_7 про заподіяння потерпілій рукою 4 ударів.
Суд вважає правдивими, такими що відповідають фактичним обставинам показання потерпілої ОСОБА_6 , оскільки такі узгоджуються з усіма дослідженими судом доказами, крім показань обвинуваченого, які на думку суду дані з метою уникнення від відповідальності за скоєний злочин. На відміну від потерпілої, яка чітко та послідовно давала показання про вчинений відносно неї злочин, обвинувачений ОСОБА_7 змінював покази щодо кількості, локалізації та механізму нанесення ударів, мети приходу у будинок, при цьому не заперечуючи даних судово-медичної експертизи потерпілої та заволодіння майном останньої.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 6, 9 Постанови № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності (ст. 187 КК України) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.
Під нападом у складі розбою слід розуміти раптові, несподівані для потерпілого умисні дії, спрямовані на негайне вилучення його майна шляхом застосування до нього фізичного або психологічного насильства, небезпечного для життя і здоров`я.

Таким чином, напад завжди супроводжується насильством над потерпілим як способом подолання дійсного чи можливого опору з метою заволодіння чужим майном.

При цьому фізичне насильство полягає в силовому впливі на потерпілого, який призводить до заподіяння йому легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я або незначною втратою працездатності, ушкоджень середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також в інших насильницьких діях, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх заподіяння. Психологічне ж насильство полягає у погрозі негайного застосування до потерпілого фізичного насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я.

Розбій вважається закінченим злочином з моменту нападу, поєднаного із застосуванням або погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, заволоділа майном винна особа чи ні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 22 вищевказаної Постанови під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом. Обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність, тобто відсутність у особи права перебувати у вказаному місці, де знаходиться майно. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні, сховищі.
Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє твердження сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_7 ознак складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, оскільки це твердження носить формальний характер та доводи сторони захисту на заперечення кваліфікуючої ознаки вчинення розбою, поєднаного з проникненням у житло, виходячи з наступного. Судом чітко встановлено та не оспорюється самим обвинуваченим, що проникненню в житло передувало застосування ним до потерпілої фізичного насилля, після чого обвинувачений затягнув потерпілу у будинок, де наносячи їй удари по різних частинах тіла, погрожуючи застосуванням небезпечного для життя та здоров`я насильства, яке виразилось у підпалі одягу на потерпілій, погрозою підпалу її будинку, її вбивства, домігся таким способом від потерпілої передачі сумки з грошима. Вказані обставини повністю доводять мету приходу обвинуваченого до потерпілої, в тому числі і спосіб - проникнення в будинок для заволодіння її коштами.
Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена у судовому засіданні та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
При призначенні покарання суд зважає на положення ч. 2 ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та на положення ч. 1 ст. 65 КК України, згідно з якою суд призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає покарання за даний злочин, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_7 злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, є особливо тяжким злочином.
ОСОБА_7 є особою молодого віку, в силу ст. 89 КК України не судимий, не одружений, не працює, не має реєстрації постійного місця проживання, за місцем тимчасового проживання в с.Поляна характеризується посередньо, веде безпритульний спосіб життя, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість зі значними розладами поведінки, незавершена суіцидальна спроба.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №579 від 09.10.2019 року ОСОБА_7 психічним захворюванням не страждає, не страждав таким і на період вчинення інкримінованого йому злочину, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в момент його вчинення, може усвідомлювати свої дії та керувати ними й на теперішній час. В період вчинення злочину в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу не знаходився, не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає, що обтяжуюча обставина - вчинення злочину з особливою жорстокістю не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому її слід виключити, оскільки підпал одягу на потерпілій є не значним та не завдав їй фізичного болю.
Приймаючи до уваги характер діяння, спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують покрання, наявність обставин, які обтяжують покарання, часткове визнання вини обвинуваченим, позицію потерпілої, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі з конфіскацією майна, яке є його власністю, крім житла, в межах санкції ч.3 ст. 187 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.
У зв`язку з призначенням обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд визнав необхідним запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в строк покарання ОСОБА_7 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 01 жовтня 2019 року по 25 лютого 2020 року включно.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна, яке є його власністю, крім житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 26 лютого 2020 року.
Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01 жовтня 2019 року по 25 лютого 2020 року включно.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою.
Речові докази:
- кофту сіро-синього кольору в клітинку, кофту чорного кольору, куртку зеленого кольору, сумку коричневого кольору, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Полонського відділення Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області повернути потерпілій ОСОБА_6 ;
- скляну пляшку ємністю 0,5 л, у якій знаходиться залишки невідомої речовини коричневого кольору, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Полонського відділення Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_7 витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №8.6-0835:19 від 21.10.2019 року в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок у дохід держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк, з часу вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3