Справа № 738/672/20
№ провадження 1-в/738/106/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2
за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2020 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», обґрунтоване тим, що він вчинив злочин 25.03.2014 року та станом на 31.05.2020 року відбув покарання 5 років 6 місяців. Він вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 289 КК України, який відсилає до ч. 1 та ч. 2 ст. 289 КК України і ці частини передбачають покарання у виді штрафу. Вчинене ним кримінально-каране діяння не підпадає під обмеження, передбачені ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання з підстав наведених у ньому. Просив застосувати до нього ст. 4 ЗУ «Про амністію у 2016 році». Вказав, що відбуває покарання за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років. Строку відбування покарання рахується з 04.06.2015 року.

Захисник у судовому засіданні клопотання засудженого підтримала.

Прокурор висловив думку про неможливість застосування до засудженого ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки він відбуває покарання за особливо тяжкий злочин та на момент набрання ЗУ «Про амністію у 2016 році» не відбув половини строку призначеного покарання.
Заслухавши пояснення засудженого, захисника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Стаття 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2015 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його особистою власністю.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08.12.2015 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 задоволено частково. Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення. Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2015 року щодо ОСОБА_4 змінено в частині вирішення долі речових доказів, виключено з вироку рішення щодо повернення мобільного телефону «Айфон-4» потерпілому ОСОБА_6 та зазначено: «мобільний телефон «Айфон-4» реалізувати у встановленому порядку в рахунок відшкодування ОСОБА_4 шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_6 » В іншій частині вирок залишено без змін.

Санкція ч. 3 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією або без такої.

Отже, ОСОБА_4 засуджений за умисний злочин, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, в зв`язку з чим ст. 4 ЗУ «Про амністію у 2016 році» до нього не може бути застосована, крім того, на момент набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році», засуджений не відбув половину призначеного строку основного покарання, що є вимогою ст. 4 (яку просить застосувати до нього засуджений) цього закону.

Інших підстав для застосування до засудженого ОСОБА_4 ЗУ «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

На пiдставi викладеного i керуючись Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 85, 86 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1