Провадження № 1-кс/947/4772/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання процесуального керівника прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000095 від 14 березня 2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м.Миколаїв, громадянки України, українки, не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, з вищою освітою, засновника та директора ТОВ «МБК» МОДНИЙ ДІМ», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, будучі представником ТОВ «Будівельна компанія «Вестбуд Плюс», у період часу з 04.07.2018 по 30.10.2018 шляхом передачі коштів через ОСОБА_6 , а також зарахування на карткові рахунки останніх № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» останній було ввірено коштів, отриманих ТОВ «БК «Вестбуд Плюс» від Південного ТерКЕУ на загальну суму 3 271 675,56 грн., якими останні, реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, діючи умисно, за попередньою змовою, всупереч покладених на ОСОБА_4 обов`язків щодо представництва ТОВ «БК «Вестбуд Плюс» під час виконання договору на будівництво будівлі казарми поліпшеного планування у військовому містечку номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 , шифр-68/К-2, розпорядилися на власний розсуд, при цьому не використали їх під час будівництва по вказаному договору, що спричинило майнової шкоди Південному ТерКЕУ в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - привласненні чужого майна, яке було ввірено особі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Вона ж, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння коштами, які у подальшому стали предметом вчинення майнового злочину, у вересні 2018 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, будучи представником ТОВ «Будівельна компанія «Вестбуд Плюс» у невстановленому досудовим розслідуванням місці, підробила офіційні документи, а саме довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 2 за вересень 2018 року, Акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року, шляхом внесення до них неправдивих відомостей, відповідно до яких, останнім виконано робіт на суму 1 662 879, 54 грн. Однак, вартість невиконаних робіт по будівництву будівлі казарми поліпшеного планування у військовому містечку № НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 у вересні 2018 року складає 296 618, 22 грн.
Крім того, продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, у жовтні 2018 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , будучи представником ТОВ «Будівельна компанія «Вестбуд Плюс», у невстановленому досудовим розслідуванням місці, підробила офіційні документи, а саме довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 4 за жовтень 2018 року, Акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року, відповідно до яких, останнім виконано робіт на суму 2 982 563, 98 грн. Однак, вартість невиконаних робіт по будівництву будівлі казарми поліпшеного планування у військовому містечку № НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 у жовтні 2018 року складає 2 874 044, 73 грн.
У подальшому, зазначені підроблені офіційні документи разом з іншою необхідною документацією, подані до Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 15, як підтвердження використання перерахованих останнім коштів відповідно до договору підряду № 100/18 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування у військовому містечку № НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 , шифр 68/К-2.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.358 КК України, а саме у привласненні ввіреного чужого майна, вчиненого групою осіб, в особливо великих розмірах, а також у підробленні офіційних документів.
Прокурор звертається з клопотанням, обґрунтовуючи тим. що метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні зазначила, що клопотання було подано із порушенням строку, передбаченого ч.1 ст.199 КПК України, а тому слідчий суддя не має права його розглядати. Крім того, захисник зазначила, що підозра, повідомлена ОСОБА_4 не обґрунтована, а ризики прокурором не доведені.

Підозрювана вказала на те, що в клопотанні виписані кваліфікуючі ознаки ч.4 ст.191 КК України, повідомлена їй підозра не обґрунтована, ризики не доведені, на підставі чого просила скасувати застосований до неї запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, взявши до уваги доводи сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

16.12.2020 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.358 КК України.

12.03.2020 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.358 КК України.

20.03.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком до 23.04.2020 року, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

21.04.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси в рамках кримінального провадження продовжено строк досудового розслідування до 23.06.2020 року.

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до положень ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Також ч.4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді клопотання, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Так, відповідно до ст.ст.177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності судимостей та інше).

При цьому слідчому судді слід враховувати, що обмеження розгляду клопотання про застосування або продовження строку дії запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що передусім національні судові органи повинні вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення (справа «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії»).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри за ч.5 ст.191, ч.1 ст.358 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується доказами, які були досліджені в судовому засіданні безпосередньо слідчим суддею.

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання слідчого судді, матеріали, долучені до клопотання доводять наявність обгрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_4 підозри за ч.5 ст.191, ч.1 ст.358 КК України.

Відповідно до висновку рішення ЄСПЛ по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Крім того, обгрунтованість підозри була перевірена слідчим суддею під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених прокурором ризиків, слідчий суддя враховує такі обставини.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.199 КПК України, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатні докази на підтвердження існування такого ризику, як можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який, хоча і зменшився, але не зник.

Разом з тим, враховуючи тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні, слідчий суддя вкотре зазначає, що ризики: як можливе знищення, або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; тобто ризики, заявлені в клопотанні прокурора, належним чином не доведені стороною обвинувачення.

Так, враховуючі встановлені в судовому засіданні обставини, обгрунтованість підозри та наявність ризику можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає встановленим, що застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, створює умови існування достатнього балансу між обмеженнями, які застосовує держава до особи, яка на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину з її правом на працю, яке забезпечить підозрюваній реалізацію її потреби створювати і здобувати джерела існування для себе та своєї сім`ї.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування та отримання висновків відповідних експертних досліджень, до закінчення строку дії запобіжного заходу, застосованого до підозрюваної, ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином хоча і зменшився, однак не відпав, у слідчого судді відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, тому клопотання про продовження строку дії застосованого до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу, застосованого до підозрюваної ОСОБА_4 .

Крім того, щодо посилань захисника на те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу було подано прокурором із порушенням строку, передбаченого ч.1 ст.199 КПК України, а тому слідчий суддя не має права його розглядати, слідчий суддя зазначає наступне.

Як було встановлено в судовому засіданні, лише 21.04.2020 року слідчим суддею було продовжено строк досудового розслідування, у зв`язку із чим, саме після постановлення зазначеної ухвали слідчого судді про продовження строку досудового розслідування, 23.04.2020 року прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку застосованого до підозрюваної запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина не перешкоджала розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, та слідчим суддею таке клопотання розглянуто в строк та в порядку, передбачені ч.4 ст.199 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального керівника прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000095 від 14 березня 2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту застосованого слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси від 20.03.2020 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:прибувати до органу досудового розслідування та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому у цьому кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо продовження строку застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням, покладених на підозрюваної ОСОБА_4 обов`язків покласти на відповідний орган Національної поліції України.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 22.06.2020 року, включно.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1