Справа №766/1424/20
У Х В А Л А

11.02.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника Державної установи

«Північна виправна колонія (№90)»: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Державній установі «Північна виправна колонія (№90)» (далі ПВК №90) за вироком Солом?янського районного суду м. Києва від 03.03.2017 р. за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді 5 років 03 місяців позбавлення волі, звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що відбув встановлену законом частину строку покарання, яка дає право на дострокове звільнення, за період відбування покарання зарекомендував себе позитивно, став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав, що у ньому зазначені та просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Зазначив, що протягом відбування строку покарання працевлаштований, отримує заробітну плату, не працює лише останні два тижні у зв`язку з погіршенням погодних умов.

Представник ПВК №90 ОСОБА_4 у вирішенні клопотання покладалась на розсуд суду, зазначила, що в цілому ОСОБА_5 характеризується позитивно, працевлаштований, відбув необхідну частину строку покарання, що дає право на застосування дострокового звільнення від відбування покарання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що стягнення у вигляді доган, а також попередні судимості за тяжкі злочини та наявність невідшкодованої матеріальної шкоди за вироком Шевченківського районного суду м. Києва, є свідченням того, що до ОСОБА_5 застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до висновку про можливість його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 в ПВК №90 відбуває покарання за вироком Солом?янського районного суду м. Києва від 03.03.2017 р. за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді 5 років 03 місяців позбавлення волі. Початок строку: 19.06.2017 р.; кінець строку: 24.03.2020 р.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

ОСОБА_5 фактично відбув 2/3 строку покарання, що дає можливість розглянути питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Питання про застосування відповідної заохочувальної норми вирішувалось ПВК №90 27.06.2018 р., проте в застосуванні останньої відмовлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, ОСОБА_5 за період відбування покарання 6 разів заохочувався начальником відділення, шляхом оголошення подяки, зокрема за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Два рази до ОСОБА_5 було застосовано стягнення у вигляді догани та суворої догани, які на день розгляду клопотання у встановленому законом порядку погашено та знято відповідно. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 6 заохочень. Відповідно до змісту довідки на засудженого ОСОБА_5 щодо нарахування заробітної плати та відшкодування завданих злочином збитків, засуджений протягом листопада 2017 р. січня 2020 р. працевлаштований, отримує заробітну плату.

Згідно наданої характеристики ОСОБА_5 характеризується позитивно, 28.09.2018 р. був переведений до дільниці соціальної реабілітації, з представниками адміністрації установи ввічливий, на заходи виховного впливу реагує, зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує в належному стані. За характером врівноважений, спокійний, не схильний до створення конфліктних ситуацій, приймає активну участь в житті дільниці, у вчиненому злочині розкаюється, підтримує соціальні зв`язки. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія».

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, суд приходить до висновку про наявність достатніх даних про те, що засуджений своє виправлення довів, а це дає підстави прийняти рішення про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд не погоджується з позицією прокурора про те, що відсутні достатні дані, які б свідчили про виправлення засудженого, оскільки на момент вирішення клопотання застосовані стягнення погашені та зняті, матеріали не містять жодних відомостей про ухилення засудженого від виконання вироку в частині стягнення матеріальної шкоди, а тому твердження про наявність такого факту є передчасним і таким, що трактується не на користь засудженого, що суперечить загальним засадам кримінального процесуального законодавства, а також не відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини.

Оскільки законом передбачена можливість оскарження даної ухвали у семиденний строк, тому строк, на який засуджений підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання, визначений з урахуванням зазначеного строку оскарження станом на дату набрання ухвалою законної сили у разі, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.03.2017 року за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі строком на 1 (один) місяць 13 (тринадцять) днів на весь строк, що залишився.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1