ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/51/20 Справа № 202/2261/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2019 року відносно ОСОБА_7 , -
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено подання начальника Індустріального районного відділу ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування іспитового строку і направлення для відбування призначеного судом покарання щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України, встановлено іспитовий строк 2 роки 6 місяців та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 безвідповідально ставиться до обмежень та обов`язків, встановлених судом, як умов відбування покарання з випробуванням, байдуже відноситься до наслідків порушення умов відбування покарання з випробуванням, під час відбування покарання з випробуванням 8 разів притягувався до адміністративної відповідальності.
В апеляційній скарзі:
- засуджений просить дану ухвалу скасувати, та відмовити в задоволенні подання про направлення його для відбування покарання реально.
Вказує, що з початку серпня 2018 року у нього тяжко захворіла мама, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому він не зміг вчасно з`явитися на реєстрацію.
Зазначає, що 26.03.2019 року він зателефонував інспектору центру пробації та повідомив, що захворів, та про відсутність коштів на проїзд. На наступний день він поїхав до центру пробації та написав пояснення.
Щодо наявності у нього адміністративних правопорушень, - заперечує та вказує, що до нього додому приходив працівник поліції та просив підписати папери, запевнивши, що йому за це нічого не буде.
Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката та засудженого, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог засудженого та вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія прийшла до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Судове рішення, згідно з вимогами ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Перевіркою наявних матеріалів провадження встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.
Як вбачається з наданих матеріалів, 07 травня 2018 року ОСОБА_7 було засуджено Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України, від призначеного покарання його звільнено з випробуванням. Встановлено іспитовий строк - 2 роки 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до вимог ст. 78 КК України, для того, щоб скасувати рішення про звільнення засудженого від відбування покарання і направити останнього відбувати його, необхідна сукупність відповідних підстав, передбачених вказаним законом, а саме, що б:
- засуджений не виконував покладені на нього обов`язки;
- систематично вчинював правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення;
- його поведінка свідчила про небажання стати на шлях виправлення.
Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію, 23 січня 2019 року, засудженому ОСОБА_7 було визначено з`являтися для реєстрації до Індустріального РВ філії ДУ Центр пробації перший, другий, третій та четвертий вівторок кожного місяця.
Того ж дня, йому роз`яснено наслідки порушення покладених на нього обов`язків.
Але, він 26 березня 2019 року не з`явився на реєстрацію без поважних причин, та відповідно до подання начальника Індустріального районного відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування строку випробування та направлення в місця позбавлення волі від 28 березня 2019 року, засуджений ОСОБА_7 в період строку випробування неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності: 07 листопада 2018 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП; 08 листопада 2018 року за ч. 1, ч. 2 ст. 178 КУпАП; 08 листопада 2018 року за ч. ч. 1, 2 ст. 175-1 КУпАП; 09 листопада 2018 року за ст. 177 КУпАП; 09 листопада 2018 року за ст. 176 КУпАП; 15 листопада 2018 року за ст. 176 КУпАП; 15 листопада 2018 року за ст. 177 КУпАП; 21 листопада 2018 року за ст. 177 КУпАП.
Тобто засуджений ОСОБА_7 систематично в листопаді 2018 року, тобто, вісім разів, двічі за один день 08, 09 та 15 листопада 2018 року допустив, відповідно, по одному правопорушенню, за що притягувався до адміністративної відповідальності.
Суд першої інстанції, зодовольнивши вищевказане подання, своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 безвідповідально ставиться до обмежень та обов`язків, встановлених судом, як умов відбування покарання з випробуванням, байдуже відноситься до наслідків порушення умов відбування покарання з випробуванням, під час відбування покарання з випробуванням 8 разів притягувався до адміністративної відповідальності.
З наведеними твердженнями суду погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_7 , належним чином був ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання, відповідальністю за ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, за систематичне порушення громадського порядку та з постановою начальника Індустріального районного відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області про встановлення днів явки на реєстрацію від 23 січня 2019 року.
При цьому, ОСОБА_7 , неодноразово, без поважних причин, не виконував обов`язки, які були покладенні на нього судом, за що засуджений під підпис письмово попереджався про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його до місць відбування покарання.
12 лютого 2020 року до апеляційного суду надійшов лист з Індустріального районного відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області, згідно якого вбачається, що засуджений ОСОБА_7 з 06.08.2019 року для реєстрації до органу пробації не з`являється, обов`язки покладені на нього судом не виконує.
Тобто ОСОБА_7 і після 06.08.2019 року продовжує не виконувати відповідні обов`язки.
Твердження засудженого про поважність причин неявки до уповноваженого органу з питань пробації, через те, що з початку серпня 2018 року у нього тяжко захворіла мама, яка потім померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також те, що в нього тяжкий період в житті, а тому він не зміг вчасно з`явитися на реєстрацію є такими, що не можуть виправдовувати тривале порушення ОСОБА_7 вимог ст. ст. 75, 76 КК України, остільки засуджений мав змогу подзвонити до Центру пробації та попередити про зазначене або прийти в інший день реєстрацію.
Перевіряючи доводи засудженого ОСОБА_7 про те, що він ніби-то незаконно був притягнутий до адміністративної відповідальності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки останній не навів належних доказів на спростування зазначеного вище..
Істотних порушень, кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування, чи зміни ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги засудженого є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвалу, як законну, слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2019 року про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4