ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/96/20 Справа № 703/271/20 Категорія: ст.ст.181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу прокурора Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 січня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Єгорівка, Прилуцького району, Чернігівської області, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту впродовж 2-х місяців, але не довше як до закінчення строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків: не відлучатися з місця свого, постійного проживання по АДРЕСА_2 в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до суду чи іншого уповноваженого органу держави; не змінювати вказане місце проживання без повідомлення прокурора, суду чи слідчого; прибувати до слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, прокурора чи суду за першою вимогою; утриматися від спілкування із свідками,

в с т а н о в и л а :

Слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 25.01.2020 року звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, №0000149 від 24.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Клопотання погоджено прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 , у невстановлені слідством день та час, за невстановлених слідством обставин, незаконно придбав психотропну речовину з метою збуту, які зберігав при собі до 24 січня 2020 року. Цього ж дня, близько 16 год. 30 хв. в приміщенні холу південного вокзалу ст. ім. Т.Г. Шевченка по пров. Якова Водяного, 7, в м. Сміла Черкаської області, у ході огляду місця події працівниками поліції виявлено та вилучено порошкоподібну речовину зеленого кольору в кількості п`ятдесят поліетиленових ампул, при дослідженні речовини в одній ампулі, згідно висновку експерта № 2/206 від 25 січня 2020 року, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,163 г, яку ОСОБА_7 незаконно зберігав при собі з метою збуту.

24 січня 2020 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 затримано в поряду ст. 208 КПК України.

25 січня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту впродовж 2-х місяців, але не довше як до закінчення строку досудового розслідування з покладенням обов`язків: не відлучатися з місця свого, постійного проживання по АДРЕСА_2 в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до суду чи іншого уповноваженого органу держави; не змінювати вказане місце проживання без повідомлення прокурора, суду чи слідчого; прибувати до слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, прокурора чи суду за першою вимогою; утриматися від спілкування із свідками.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2020 р. та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вказує, що стороною обвинувачення обґрунтовано наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, так як підозрюваний не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що вказує на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не давали суду показань, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства можуть втратили актуальність а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки, вказує прокурор, впливати на свідків можливо не лише при безпосередньому спілкуванні, а й опосередковано, через інших осіб чи за допомогою засобів зв`язку. Крім того, ОСОБА_7 не надано суду жодних доказів, які б свідчили про те, що він буде виконувати покладені на нього слідчим процесуальні обов`язки.

Також, прокурор зауважує, що наркоманія є суспільно-небезпечним явищем, яке породжує цілий ряд негативних наслідків для суспільства, а тому до осіб, що вчиняють злочини у вказаній сфері необхідно застосовувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрюваний та його захисник просили відхилити апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, думку підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, слідчий суддя указаних вище вимог закону дотримався. Висновок слідчого судді про обґрунтованість висунутої підозри відповідає матеріалам провадження. Зокрема, відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Колегія суддів, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 злочину, вбачає, що обґрунтованість підозри в контексті її розуміння ЄСПЛ присутня.

Колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, вбачаючи, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби здатний належно сприяти добросовісній процесуальній поведінці підозрюваного, враховуючи, що підтверджених даних про порушення ним умов цього запобіжного заходу немає.

Судова колегія також погоджується з позицією слідчого судді щодо врахування даних про особу підозрюваного, зокрема, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а також перебування на утриманні двох малолітніх дітей, яких підозрюваний має намір самостійно виховувати.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу як домашній арешт в певний період доби, зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення клопотання слідчого.

Виходячи з цього, колегія суддів вбачає, що прокурором була доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу взагалі, однак не була доведена необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зокрема. Тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого та застосував до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту впродовж 2-х місяців, але не довше як до закінчення строку досудового розслідування, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :