Справа № 749/828/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/24/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження №12.018.270.150.000.140, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 02 травня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кучинівка, Щорського району, Чернігівської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , освіта базова загальна середня, не працюючого, невійськовозобов`язаного, не одруженого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , у січні 2018 року, в денну пору доби, перебуваючи у приміщенні магазину ФОП ОСОБА_9 , розташованому по АДРЕСА_3 , умисно, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон АSSISTANT AS-5412 dark blue max, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1226 грн. 67 коп., заподіявши ОСОБА_9 шкоду на вказану суму.

В подальшому, в січні 2018 року, в денну пору доби, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна, проник до будинку розташованому по АДРЕСА_1 , звідки повторно, викрав мобільний телефон Nokіа 5130 Хрress Мusic ІМЕІ: НОМЕР_3 вартістю 300 грн. 00 коп., фотоапарат Саsіo Exilim Zoom TX-Z77 вартістю 300 грн. 00 коп., з картою пам`яті Transcend microSD 2Gb, вартістю 145 грн. 00 коп., чим ОСОБА_10 заподіяв шкоду на загальну суму 745 грн..

Також, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , 27 січня 2018 року, приблизно, о 12 год. 00 хв., перебуваючи у будинку ОСОБА_11 , розташованому по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 11600 грн., в результаті чого ОСОБА_11 заподіяв матеріальну шкоду на вказану суму.

Вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 на час іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_6 не обрано.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1287 грн. 00 коп. витрат за проведення судово-товарознавчих експертиз.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України та призначити йому остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язати: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. В іншій частині вирок залишити без змін. Не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого вважає, що вирок підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, у відповідності до ч. 1 ст. 104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 Кримінального кодексу України. Частиною третьою ст. 75 КК України визначено, що у випадках, передбачених ч.ч. 1, 2 цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання, визначаються судом. Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від покарання з випробуванням, визначені ст. 76 КК України. Частиною 1 ст. 76 КК України визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд обов`язково покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. У порушення вказаних вимог, судом при призначенні неповнолітньому ОСОБА_6 покарання з випробуванням обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації не визначено. Крім того, судом першої інстанції, у порушення ч. 1 ст. 76 КК України, зазначено «не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання. Однак, відповідно до Закону України «Про пробацію» створено єдину Державну установу Центр пробації, а кримінально - виконавчу інспекцію, як орган, ліквідовано.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, кваліфікація його дій та міра покарання в апеляційній скарзі прокурором не оскаржується.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо не застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд першої інстанції, згідно вимог ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, конкретні обставини їх вчинення, розмір, вартість і значимість майна, яке викрав обвинувачений, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів; відсутність обставин, які обтяжують покарання; відсутність матеріальних претензій від потерпілих, дані про його особу, його вік, те, що на момент скоєння злочинів він був неповнолітнім, працездатний та працює, за місцем проживання характеризується задовільно, не одружений, раніше не судимий, врахувавши досудову доповідь органу пробації та дійшов правильного висновку про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від його відбування з випробуванням, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Проте, звільняючи ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, суд, зокрема, поклав на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, що не відповідає змісту ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відтак, ураховуючи, що суд не зобов`язав ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, в частині застосування ст. 76 КК України, з ухваленням нового.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 404, 405, 407, 418, 426 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 02 травня 2019 року в частині покладення на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4