КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1533/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09.04.2020 року включно, але не більше строку досудового розслідування, з наданням можливості одержання медичної допомоги.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обрати інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 в нічний час, а у разі, якщо суд, під час перегляду оскаржуваної ухвали клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійде висновку про необхідність його продовження, тоді в такому випадку визначити розмір застави в межах п.3 ч. 5 ст.182 КПК України.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що винесена за неповного з`ясування обставин справи. Слідчий не навів в своєму клопотанні жодних доводів щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою та не надано достатніх обґрунтувань наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Також апелянт зазначає, що матеріали клопотання містять підтвердження провадження підозрюваним ОСОБА_7 законної підприємницької діяльності в галузі надання правової допомоги та консультації громадянам. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та роботу, перебуває у шлюбі із ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою разом проживають за адресою АДРЕСА_1 , разом із малолітніми дітьми - сином ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донькою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Підозрюваний ОСОБА_7 також має хронічне захворювання органів травлення: Диспепсія, та потребує постійного нагляду лікаря-гастроентеролога та терапевта, його дружина на даний час перебуває на обліку пологового будинку на 5-му місяці вагітності, також перебуває на обліку в Національному інституті раку з діагнозом передраковий стан шийки матки, а тому потребує допомоги зі сторони свого чоловіка.
Крім того апелянт зазначає, що слідчий суддя безпідставно не визначив підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки в матеріалах клопотання відсутні належні та допустимі докази, які б давали підстави органу досудового розслідування зазначати про застосування насильства до потерпілих саме підозрюваним ОСОБА_7 .
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, пояснення заявленого стороною захисту свідка ОСОБА_10 , яка являється дружиною підозрюваного ОСОБА_7 , та яка характеризувала останнього з позитивної сторони, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії п. 153).
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
14.11.2019 року ОСОБА_7 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України, яке у зв`язку з невстановленням його місця перебування направлене у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
19.11.2019 року ОСОБА_7 оголошено в розшук.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
20.01.2020 року о 16 год. 30 хв. підозрюваного ОСОБА_7 затримано.
20.01.2020 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст.146 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2020 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком дії в межах строку досудового розслідування, до 14.02.2020 року.
Обґрунтовуючи дане клопотання слідчий зазначив, що повідомлена підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_21 ; випискою з АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої на картку ОСОБА_22 потерпілий ОСОБА_21 17.08.2019 року, 16.08.2019 року перерахував грошові кошти на загальну суму 12 000 грн.; протоколами допитів свідка ОСОБА_23 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_23 серед пред`явлених фотознімків впізнав, серед інших, ОСОБА_7 , як особу, яка 06.08.2019 року разом із ОСОБА_24 та іншими особами приїжджали до м. Луцька, де останній, разом із іншими особами, був присутній під час вимагання коштів в сумі 400 тис. доларів США, а переглянувши відео з камер відеоспостереження він бачив як зазначена особа приблизно в серпні 2019 року приїжджала до ОСОБА_25 в м. Володимир-Волинський; протоколом затримання ОСОБА_16 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_26 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_26 серед пред`явлених фотознімків впізнав ОСОБА_7 , як особу на ім`я « ОСОБА_27 », яка погрожувала наявністю зв`язків в правоохоронних органах та у випадку звернення в поліцію одразу вб`ють його сім`ю; протоколом допиту свідка ОСОБА_28 ; відомостями з реєстраційних карток ТЗ, згідно яких встановлено, що автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 з 22.04.2016 року до 15.01.2020 року належав ОСОБА_10 дружині підозрюваного ОСОБА_7 ; відомостями з реєстраційної картки ТЗ, згідно якої встановлено, що автомобіль марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 з 16.03.2019 року належить ОСОБА_29 ; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_30 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_31 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_32 вказав на ОСОБА_16 , як на особу на ім`я ОСОБА_33 , яка вчиняє у нього вимагання грошових коштів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_32 вказав на ОСОБА_17 , як на особу, яка вчиняє у нього вимагання грошових коштів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_34 вказав на ОСОБА_16 , як на особу на ім`я « ОСОБА_33 », яка була присутня 09.10.2019 в приміщенні «IQ бізнес центр» та вчиняє у нього та у його батька ОСОБА_30 вимагання грошових коштів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_34 вказав на ОСОБА_17 , як на особу, яка була присутня 09.10.2019 в приміщенні «IQ бізнес центр» на зустрічі з « ОСОБА_35 » та яка вчиняє у нього та у його батька ОСОБА_30 вимагання грошових коштів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_34 вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка була присутня 09.10.2019 в приміщенні «IQ бізнес центр» на зустрічі з « ОСОБА_35 », « ОСОБА_36 » та яка вчиняє у нього та у його батька ОСОБА_30 вимагання грошових коштів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_32 вказав на ОСОБА_37 , як на особу на ім`я « ОСОБА_38 », яка 05.09.2019 була на зустрічі з ОСОБА_19 та брала участь разом з іншими особами у вимаганні у нього грошових коштів в розмірі 250 тис. доларів США; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_30 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_30 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_31 ; протоколом обшуку житла ОСОБА_19 ; протоколом огляду місця події від 14.09.2019 року; протоколом обшуку, проведеного 14.11.2019 року за місцем роботи ОСОБА_7 .
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 закінчується 14.02.2020 року, однак, закінчити досудове розслідування у вказаний строк не є можливим у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження та необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.
Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з застосуванням насильства, дані про особу, а саме, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування та будучи обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувальний акт стосовно якого на даний час розглядається Солом`янським районним судом м. Києва, підозрюється у вчиненні нових (інших) корисливих злочинів слідчий вважає, що більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, спотворення речей та документів, які мають важливе значення для кримінального провадження; незаконного впливу на інших підозрюваних, свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому вказані обставини виправдовують обраний підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого необхідно продовжити.
10.02.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09.04.2020 року включно, але не більше строку досудового розслідування, з наданням можливості одержання медичної допомоги.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити речі та документи, які мають важливе значення для кримінального провадження; незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінального правопорушення.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочинів, обставини вчинення злочинів, вік та стан здоров`я підозрюваного, відомості щодо соціальних зв`язків ОСОБА_7 дані, що характеризують особу підозрюваного, сімейний стан, майновий стан, а також, що підозрюваний будучи обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувальний акт стосовно якого на даний час розглядається Солом`янським районним судом м. Києва, підозрюється у вчиненні нових (інших) корисливих злочинів, а також ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому доводи апеляційної скарги в частині, що слідчий суддя безпідставно не визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, колегія суддів вважає, необґрунтованими.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
Вказівка на те, що слідчим суддею належним чином не оцінено дані про особу підозрюваного, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який з урахуванням існуючих ризиків, особи підозрюваного, тяжкості злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Посилання захисника на те, що слідчий не навів в своєму клопотанні жодних доводів щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою,є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.
Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини повторює, що для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, Series A no. 145-B, pp. 29-30, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgmentof 28 October 1994, Series A no. 300-A, p. 27, § 55). Проте вимога щодо підозри повинна мати обґрунтовані підстави, що становить суттєву частину механізму захисту від свавільного арешту або затримання. Водночас наявність щирої впевненості є недостатньою для обґрунтування підозри. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4