Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира області від 26 липня 2019 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 або у разі неможливості зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшити ОСОБА_7 розмір застави до розміру двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі, невідповідності висновків суду обставинам справи. Вважає, що слідчим суддею не було враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 є особою працездатного віку, має постійне місце проживання та реєстрації, має малолітню дитину, хворіє на гепатит, може забезпечити своє утримання, а також за необхідності відшкодувати можливу матеріальну і моральну шкоду, завдану злочином.

Крім того, відносно ОСОБА_7 відсутні будь-які прямі докази вчинення інкримінованого йому злочину, а всі доводи слідства базуються лише на припущеннях. Жодного конкретного ризику щодо ОСОБА_7 ні стороною обвинувачення, ні судом не було вказано, а тому помилковою застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Також, судом помилково було визначено надмірний розмір застави, не врахувавши при цьому реальне фінансове становище підозрюваного ОСОБА_7 , якому визначена сума є непомірною, хоча суд при визначені розміри застави мав врахувати чи особо має можливість її внести.

Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира від 26 липня 2019 року клопотання старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено. Застосувано до ОСОБА_7 , підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обчислено з моменту затримання ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, а саме: з 24 липня 2019 р. по 2 вересня 2019 р. включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 розмір застави у виді розмірі шестидесяти прожитковах мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі складає 106 620 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали н депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомир.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування Житомирського ВП ГУНП Житомирській області та Богунського районного суду м. Житомир в залежності від стадії кримінальної провадження;

-не відлучатися із місця фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінальної провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту його звільнення з-під варти.

Термін дій покладених на підозрюваного ОСОБА_7 судом обов`язків у разі внесення застави визначено два місяці з моменту звільнення його з-під варти.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката підлягає до частково задоволення з таких підстав.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримався вимог ст.ст. 132, 176-178, 183, 194 КПК України.
Як вбачається зі змісту клопотання, у провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0003116 від 24.07.2019 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи засудженим вироками Богунського районного суду м.Житомира 26.09.2018 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та 17.04.2019 Богунським районним судом м.Житомира за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, належних висновків для себе не зробив та знову в період іспитового строку вчинив новий злочин корисливого характеру.
24.07.2019 р. о 23.50 год. затримано у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

25.07.2019 р. ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколами огляду місця події від 24.07.2019 p.; показами потерпілої ОСОБА_10 (протокол допиту від 24.07.2019 p.); протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його тяжкість. Взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 , раніше неодноразово судимий, судимість не погашена, не працює, розлучений, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, негативне минуле, схильність до вчинення протиправних діянь, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого поліції, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.
Рішення слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, що заперечується в апеляційній скарзі захисником, апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо визначення надмірного розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 , а саме 106 620 грн., не врахувавши всі норми кримінального процесуального законодавства.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_7 , розмір, а також ризики, передбачені ст. 177 КПК України, апеляційний суд, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, визначає заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що, на думку колегії суддів, буде відповідати принципам достатності та виваженості і буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що судом помилково було визначено надмірний розмір застави, при цьому не було враховано реальне фінансове становище підозрюваного ОСОБА_7 , якому визначена сума є непомірною знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, лише в частині визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 26 липня 2019 року, якою застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в частині визначення розміру застави - скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу.
Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38640 грн.
В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :