Провадження №1-кп/127/403/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України, відомості про який внесені до ЄРДР 26.02.2019 р. за № 0000285,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України.

Прокурор вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду Вінницьким міським судом Вінницької області. Також заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Клопотанням мотивовано тим, що ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий злочин, не має соціально стримуючих зв`язків, не працевлаштований, а також немає постійного місця проживання та знятий з місця реєстрації.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти призначення кримінального провадження до розгляду не заперечив, при цьому заперечив проти продовження строку тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечувала щодо призначення кримінального провадження до розгляду по суті, однак заперечила проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою. Звернула увагу суду на практику ЄСПЛ, а саме що тяжкість злочину не може вважатися достатньою причиною для тримання особи під вартою.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що підстави для прийняття рішень, передбачених частиною третьою статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), тобто для затвердження угоди, повернення обвинувального акту прокурору, направлення до іншого суду відсутні, а тому кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 31 КПК розгляд кримінального провадження слід здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту, потерпілого, свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Підстави для складання досудової доповіді згідно з приписами пункту 6 частини третьої статті 314 та статті 314-1 КПК, на думку суду, відсутні.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження строку утримання ОСОБА_6 під вартою суд враховує наступне.

Згідно з частиною третьою статті 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою регламентований статтею 199 глави 18 розділу ІІ КПК, зокрема, частиною першою зазначеної статті визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому суд враховує, що частина третя статті 199 КПК є відсильною нормою щодо статті 184 КПК. Зі змісту частини другої статті 184 КПК випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Як слідує з клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому, яке було подано через канцелярію суду 21.05.2019 р., останнє вручалося ОСОБА_6 17.05.2019 р., проте він в присутності двох понятих відмовився від його отримання. А відтак, суд приходить до переконання, що стороною обвинувачення було вжито усіх заходів для дотримання вимог кримінального процесуального законодавства щодо подання відповідного клопотання до суду та вручення його обвинуваченому.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26.02.2019 р. за підозрою у вчиненні злочину було затримано ОСОБА_6 і 28.02.2019 р. слідчим суддею до нього застосовано запобіжний захід у вигляді взяття під варту строком на 60 днів, який в подальшому продовжувався.

Суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.

Згідно з положеннями частини першої статті 183 КПК взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Суд приймає до уваги, що Європейський Суд з прав людини звернув увагу на те, що для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку (п. 63, справа «Тодоров проти України»).

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, наданих суду, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого насильницького злочину. Суд також враховує, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження по суті не розпочато і потерпілий та свідки у кримінальному провадженні судом не допитані. Тому з метою забезпечення кримінального провадження та попередження вчинення обвинуваченим позапроцесуального впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись статтями 314-316, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області (суддею одноособово) на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України, відомості про який внесені до ЄРДР 26.02.2019 р. за № 0000285, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке відбудеться 23.05.2019 р. о 17:35 год.
У судове засідання викликати: сторони обвинувачення та захисту, потерпілого, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 днів, з 23 травня 2019 року до 23:59 год. 22 липня 2019 року.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: