Справа № 346/3173/19
Провадження № 1-кп/346/443/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

Обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Законного представника ОСОБА_6 ,

Захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Коломия клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України,а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, що спричинило значну шкоду, вчиненому за попередньою змовою групою осіб,та замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалами Коломийського міськрайонного суду від 29 травня 2019 року та 15 липня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці, який закінчується 13 вересня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

Прокурор в судовому засіданні наголосив на необхідності продовження строків тримання під вартою для обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки вчинені злочини є тяжкими, обвинувачений не працює, може ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків , у обвинуваченого відсутнє нерухоме чи рухоме майно, був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання за вчинені кримінальні правопорушення, за яке санкція відповідної статті 185 ч.3 КК України ,за якою обвинувачується ОСОБА_5 , передбачає покарання від 3 до 6 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечили щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що стосовно обвинуваченого слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Підстави для арешту передбачені нормами КК України та КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основних свобод людини, а саме ст.5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду по правам людини. Основна мета вказаної ст.5 Конвенції заключається в тому, щоб виключити необгрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі «Маккей проти Великобританії»). ЄСПЛ звертає увагу , що вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства,а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа «Плесо проти Угорщини»). В рішенні по справі «Джессіус проти Литви» ЄСПЛ роз`яснив , що в розумінні ст.5 Конвенції особа може бути взята під варту на підставі підпункта «с» пункта 1 цієї статті тільки в рамках кримінального судочинства з метою, щоб дана особа предстала перед компетентним органом за наявності обгрунтованої підозри.

Таким чином, тримання під вартою і доставка до компетентного правоохоронного органу особи, щодо якої існує підозра у вчиненні кримінального правопорушення, якщо особа ухиляється або може ухилитись від покладених на неї обов`язків , передбачених законом, є належним засобом.

Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 29 травня 2019 року, оскільки обвинувачений може ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків ,у обвинуваченого відсутнє нерухоме чи рухоме майно, а також тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке санкція відповідної статті 185 ч.3 КК України ,за якою обвинувачується ОСОБА_5 , передбачає покарання від 3 до 6 років позбавлення волі.

Крім цього, у вищевказаних ухвалах Коломийського міськрайонного суду від 29 травня 2019 року та 15 липня 2019 року, які є в матеріалах справи, зазначено обставини, які послужили підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, обвинувачений не працює,не має постійного доходу,не має міцних соціальних зв`язків, а також тяжкість покарання за вчинені кримінальні правопорушення. Крім цього, обвинувачений , підтримуючи стосунки із кримінальним елементом району, може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний тяжкий злочин, знаходячись на волі, обвинувачений також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив новий злочин, перебуваючи на іспитовому строку.
На даний час судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочався , вищеперераховані обставини зазначені у вищезгаданих ухвалах не змінилися, інших обставин, які б надавали підстави до зміни запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Суд враховує, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки є неможливим через відсутність осіб, які згодні взяти на себе це зобов`язання, а застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту є занадто м`яким запобіжним заходом, що не відповідає характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого , тяжкість вчиненого злочину та те, що утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суддя вважає за необхідне призначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім цього суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого також додаткові обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

За наведених обставин, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.183, 331, 369-372, ч. 2 ст. 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою на строк на 60 днів, тобто до 3 листопада 2019 року, до 14.45 год.

Встановити розмір застави, який становить 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, ,що становить 80 280 гривень 00 копійок, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самими обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), що обгрунтовується обставинами даними кримінального правопорушення, характеризуючими даними на обвинуваченого, та його суспільною небезпечністю.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1)прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2)не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4)утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суми застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суддю Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору після її проголошення та направити начальнику УВП-12 м. Івано-Франківська.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1