Справа № 464/2828/19
пр.№ 1-кп/464/365/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно зі ст. 89 КК України судимості не має, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 17.05.2019 приблизно о 02.00 год., перебуваючи на вул. Слобідська, 11 у м. Львові, керуючись умислом на спричинення тілесних ушкоджень, що виник раптово, з метою заподіяння фізичного болю, умисно наніс руками потерпілому ОСОБА_5 множинні удари в ділянку голови, обличчя та носа, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження, а саме: один рубець у тім`яній ділянці зліва, один рубець у лобно-тім`яній ділянці справа, один рубець на носі, які відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я та не були небезпеченими для життя та здоров`я в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та дав показання, аналогічні обвинуваченню. Зокрема, вказав, що 17.05.2019 приблизно о 02.00 год неподалік свого місця проживання зустрів візуально знайомого ОСОБА_5 , з яким розмовляв про військову службу. Після того, як потерпілий негативно висловився про проходження служби обвинуваченим та штовхнув його, обвинувачений наніс йому удари у ділянки тіла, що вказані в обвинувальному акті та заподіяв зазначені тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся. Цивільний позов визнав частково, а саме в частині матеріального відшкодування. Щодо відшкодування моральної шкоди, то вважає, що така потерпілому не заподіяна.

Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу та щодо цивільного позову, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 125 КК України є правильною, оскільки останній заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є невеликої тяжкості, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який неодружений, жодних осіб на утриманні не має, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання та військової служби, на медичних обліках не перебуває, згідно ст. 89 КК України вважається таким, що судимості не має.

Відповідно до довідки №270/2 від 15.04.2019 Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 в період з 02.08.2016 до 18.12.2016, з 27.01.2017 до 20.06.2017 та з 23.10.2017 до 23.02.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Крім цього, судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді, про середній ризик небезпеки для суспільства та повторного вчинення злочину, у зв`язку з чим, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства.

Враховуючи усі вищевказані обставини в сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у межах санкції інкримінованої йому статті КК України, що відповідатиме загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України перебачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
Враховуючи підтвердження розміру відшкодування матеріальної шкоди належними доказами та визнання обвинуваченим позову в цій частині, таку позовну вимогу необхідно задовольнити в повному обсязі.
Крім цього, суд дійшов висновку, що потерпілому діями обвинуваченого безумовно завдано моральну шкоду, яка проявилась у моральних стражданнях з приводу заподіяних тілесних ушкоджень, відчуття дискомфорту протягом певного часу, почуття образи.
При визначенні розміру відшкодування суд виходить також з роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Так, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи вищевказані обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 3000 грн, що об`єктивно відповідатиме завданим моральним стражданням.
Таким чином, цивільний позов необхідно задовольнити частково.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1122 гривні, відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 гривень, а всього 4122 (чотири тисячі сто двадцять дві) гривні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1