УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0001763, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0001763, в обґрунтування якої зазначив, що 10.09.2019 року він звернувся до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадження, про розгляд якого на час звернення до суду його не повідомлено.

У зв`язку з цим, заявник просить зазначену бездіяльність визнати протиправною та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001763.

Заявник надав суду письмову заяву про розгляд скарги у його відсутність, відповідно до якої наполягає на вимогах скарги про зобов`язання слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001763, суду надав постанову слідчого про відмову у визнані його потерпілим.

Слідчий у судове засідання не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд скарги у його відсутність та надав матеріали кримінального провадження № 0001763.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд скарги проведено без фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001763, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Відповідно до п.1.ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001763 від 08.06.2017 року за ч. 1 ст. 358 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 13.09.2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим від 10.09.2019 року відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог п. 18 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.

За правилом встановленим ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи встановлені судом обставини та прийняття слідчим процесуального рішення по клопотанню заявника, а також з тих підстав, що вирішення слідчим суддею вимог про визнання протиправною бездіяльності слідчого, не охоплюється його повноваженнями, які мають реалізовуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги про визнання протиправною бездіяльності слідчого є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Разом з тим встановлено, що підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001763 стала колективна заява від 24.04.2017 року мешканців будинку АДРЕСА_1 , в тому числі заявка ОСОБА_3 , про те, що стосовно їх багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , який є пам`яткою історії та архітектури, а також у 1987 році визнано старим («ветхим») і таким, що не підлягає капітальному ремонту, посадові особи Запорізької міської ради, зловживаючи службовим становищем, умисно підробили документацію (у тому числі матеріали інвентарної справи), на підставі чого депутатами Запорізької міської ради були ухвалені рішення №17 від 21.08.1997 року, № 14 від 28.04.1999 року і № 22 від 26.12.2001 року та в подальшому укладені відповідні договори про продаж частин підвалу зазначеного будинку, як нежилих приміщень, третім особам, які не мають жодного відношення до співвласників та мешканців цього будинку.

Згідно із ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Виходячи з положень зазначених норм, з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення заявник ОСОБА_3 має права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні, що, на переконання слідчого судді, є підставою для висновку про необґрунтованість вимог скарги про зобов`язання слідчого визнати заявника потерпілим у кримінальному провадженні.

Разом з тим, за змістом п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні її потерпілою.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Зі змісту постанови слідчого про відмову ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні вбачається, що слідчий під час її винесення керувався положенням ч. 1 ст. 55 КПК України, виходячи з того, що за ч. 1 ст. 358 КК України не передбачено спричинення особі моральної або майнової шкоди, зокрема заявникові.

Так, за змістом ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Проте, органом досудового розслідування слідства не спростовано настання майнової та моральної шкоди ОСОБА_3 , який є заявником у кримінальному провадженні, і наполягає на порушенні його прав і законних інтересів як співвласника багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , в інвентарній справі якого містяться підроблені документи, про які зазначено в заяві.

Встановлення таких обставин під час досудового розслідування не вбачається й зі змісту постанови слідчого від 13.09.2019 року про відмову у задоволенні клопотання.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, зазначена постанова слідчого не відповідає вимогам Закону, оскільки не містить висновків про визначення розміру шкоди, завданої заявнику або їх відсутність, та даних про вжиття слідчим усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також усіх необхідних процесуальних дій для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим є необґрунтованою.

Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Враховуючи, що слідчим передчасно прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 13.09.2019 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0001763 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 13.09.2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001763 скасувати.

В іншій частині вимоги скарги залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1