Ухвала

2 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 191/4128/16-к

провадження № 51-728 ск 17
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року щодо нього та заяву про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження,
встановив:
Засуджений звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Крім того, ОСОБА_4 у своїй заяві порушує питання про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року щодо нього.

Як на підставу для поновлення пропущеного строку касаційного оскарження засуджений посилається на те, що він направив касаційну скаргу на адресу Суду 22 чи 23 січня 2019 року. Вказану причину засуджений вважає поважною для поновлення строку касаційного оскарження.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано особою протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк із дня вручення йому копії судового рішення.
З матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 вбачається, що копію ухвали апеляційного суду засуджений отримав 14 січня 2019 року. Однак, до суду касаційної інстанції звернувся 18 червня 2019 року (згідно супровідного листа державної установи «Дніпровська виправна колонії (№89)»), тобто після закінчення встановленого ст. 426 КПК строку касаційного оскарження судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
З системного аналізу кримінального процесуального закону слідує, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
У заяві про поновлення строку касаційного оскарження засуджений ОСОБА_4 не навів обставин, які були непереборними та могли б перешкодили йому подати касаційну скаргу у визначений законом строк.
Враховуючи викладене, наведені засудженим причини пропуску строку касаційного оскарження не є поважними, а тому підстав для поновлення такого строку немає.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційну скаргу слід повернути засудженому в зв`язку з тим, що її подано після закінчення строку касаційного оскарження та суд не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження судових рішень.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року разом з усіма доданими до неї матеріаламиповернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3