ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27 серпня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чесники, Рогатинського району Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,із середньою освітою, не одруженого,не працюючого, раніше неодноразово судимого, в тому числі 13.08.2015 року апеляційним судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.3,71 КК України на 4 роки позбавлення волі, - вироком Тернопільського районного суду від 19 липня 2017 року за ст.186 ч.2, ст.185ч.2, ст.71 КК України на 4 роки 4 місяці позбавлення волі, обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27 серпня 2019 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 , ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання:за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання,призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.06.2019 року та остаточно призначене ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишений у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислений з 25 квітня 2019 року.

Провадження№11-кп/822/453/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія:ст.ст. 185ч.2, 185 ч.3 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальні витрати та вирішено долю речових доказів.

На вказаний вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу.Посилається на те,що частково визнає винуватість по епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_10 . Зазначає,що суд неправильно кваліфікував його дії як крадіжка, вчинена із проникненням до приміщення,оскільки потерпілий сам надав йому ключі.Також вважає, що призначене покарання є надто суворим, оскільки він щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину,а тому просить вирок суду змінити та пом`якшити покарання

Згідно з вироком, 04 лютого 2019 року близько 05:00 год. ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні хостелу «Like» по вул. Едуарда Райса, 12, в м.Чернівці, повторно, таємно викрав зі столу ноутбук «Asus» вартістю 3000 грн.,що належить потерпілому ОСОБА_11 .

Крім цього, у період часу з 19:00 год. 16.02.2019 року по 08:00 год. 18.02.2019 року ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки повторно, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення будинку по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, що належало потерпілому ОСОБА_10 -шуруповерт вартістю 1500 грн.,шуруповерт вартістю 1400 грн.,ручний фрезер вартістю 2000 грн.,рюкзак вартістю 400 грн.,а всього заволодів майном потерпілого на загальну суму 6700 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника,які підтримали апеляційну скаргу,доводи прокурора про відсутність підстав для зміни вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувачений не оспорює вирок в частині доведеності винуватості та правильності кваліфікації його дій за ст.185 ч.2 КК України щодо крадіжки майна потерпілого ОСОБА_11 ,а тому судова колегія не наводить доводів на підтвердження таких висновків.

Частково визнаючи винуватість у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_10 ,обвинувачений посилається на те,що у його діях відсутня кваліфікуюча ознака-проникнення у приміщення. Показав,що у приміщенні по вул. Винниченка, 5 в м.Чернівці займався збиранням меблів,а потерпілий ОСОБА_10 не розрахувався з ним належним чином. Вказує,що у будинок увійшов,відімкнувши двері ключем,який йому дав потерпілий та викрав інструменти,які у подальшому здав у ломбард.

Показання обвинуваченого районний суд правильно оцінив як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за більш тяжкий злочин,оскільки такі показання спростовуються наступним.

Потерпілий ОСОБА_10 у районному суді показав,що є приватним підприємцем і займається зборкою меблів у приміщенні по АДРЕСА_2 . В одній із кімнат будинку знаходиться майстерня, а інша кімната призначена для проживання. Обвинувачений ОСОБА_6 працював у нього в лютому 2019 року. В один із робочих днів ОСОБА_6 попросив дозволу залишитися після роботи в приміщенні, так як мав закінчити скручувати тумбу. Він залишив ОСОБА_6 ключ від кімнати, а сам пішов. Коли повернувся, ОСОБА_6 справді займався зборкою меблів. Увечері усі розійшлися,а вхідні двері потерпілий зачинив. У понеділок зранку йому зателефонував водій і повідомив, що вікно в будинку пошкоджене.Побачили, що замки не пошкоджені, а з кімнати-майстерні викрадено належні йому робочі інструменти. На даний час шкода йому не відшкодована, однак позовних вимог не заявляв.

Допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , підтвердили, що працювали разом з обвинуваченим ОСОБА_6 у потерпілого ОСОБА_10 та займалися зборкою меблів. На роботу своїх інструментів ніхто не брав, у тому числі й ОСОБА_6 . Ключів від дверей будинку у них не було. Підтвердили, що жодних інструментів з майстерні не брали. Про крадіжку дізналися від ОСОБА_10 .

Протоколом огляду місця події буд. АДРЕСА_2 -від 18.02.2019 року із фототаблицею підтверджено,що вхідні двері у будинок із врізним замком не пошкоджені.Праворуч від входу вікно,у одному із відділень якого замість скла поліетиленова плівка,що пошкоджена(т.2 а.с.7-17)

Згідно висновку дактилоскопічної експертизи №309-К від 14.03.2019 року, слід пальця руки, що вилучений під час огляду місця події 18.02.2019 року з внутрішньої частини вікна в кімнаті будинку по АДРЕСА_2 , залишений вказівним пальцем ОСОБА_6 (а.с.28-40 т.2)

Викрадені інструменти були закладені ОСОБА_6 у ломбард 16.02.2019 року ,про що свідчать три дублікати договорів ЧВ ПТ «Ломбард`Заставно-Кредитний Дім» від 16.02.2019 року (т. 2 а.с.58-61).

Оцінивши показання потерпілого, свідків у сукупності з даними,що містяться у протоколі огляду місця події,висновку дактилоскопічної експертизи суд зробив правильні висновки про доведеність факту вчинення крадіжки обвинуваченим із проникненням у приміщення,а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.Отже,доводи апелянта,який в цій частині оспорює кваліфікацію, є безпідставними.

Згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини його вчинення та наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судова колегія вважає, що таких вимог районний суд при призначенні покарання ОСОБА_6 дотримався у повній мірі.

Так, суд врахував, що ОСОБА_6 вчинив злочини, які є тяжким та середньої тяжкості.Також зважив на особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів,відбував покарання в місцях позбавлення волі та після звільнення знову вчинив умисні,в тому числі, тяжкий злочини, отже, не зробив належних для себе висновків та не став на шлях виправлення.

Суд,окрім того,врахував,що ОСОБА_6 не працює, завдану потерпілому ОСОБА_10 шкоду не відшкодував,під час здійснення кримінального провадження переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, належним чином врахувавши викладені вище обставини у їх сукупності, правильно призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі за кожен із злочинів та за їх сукупністю із застосуванням вимог ч.1 ст.70 КК України.При призначенні остаточного покарання суд правильно застосував вимоги ст.70 ч.4 КК України,оскільки злочини вчинені до ухвалення вироку Шевченківським районним судом від 24.06.2019 року щодо ОСОБА_6 за ст.185 ч.2 КК України.

Призначене судом покарання є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.Підстав для пом`якшення покарання судова колегія не вбачає, а тому подану обвинуваченим апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3