Ухвала
іменем України
10 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 511/3835/13-к
провадження № 51-9583км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 17 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2018 року в кримінальній справі щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Одеси, такого, що судимості не мав,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 289 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 17 квітня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за частиною 3 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набуття вироку законної сили залишено утримання під вартою.
Строк покарання ухвалено обчислювати з 20 квітня 2017 року.
Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 72 КК в редакції, що діяла на момент затримання засудженого, ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення зараховано строк утримання під вартою з моменту затримання, а саме з 18 березня 2014 року по 03 квітня 2014 року, та з 20 квітня 2017 року по день набрання вироком законної сили.
Згідно з вироком, ОСОБА_6 засуджений за те, що він 31 липня 2011 року о 16:00, перебуваючи на дачній ділянці № НОМЕР_1 , розташованому на території дачного кооперативу "Здоров`я" біля с. Бурдовка Роздельнянського району Одеської області, при розпиванні спиртних напоїв спільно з ОСОБА_7 , вирішив незаконно заволодіти його транспортним засобом.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що ОСОБА_7 , що має право управління автомобілем "КІА-magentis", г/н НОМЕР_2 , заснув, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з метою використання транспортного засобу у своїх особистих цілях, незаконно оволодів автомобілем "КІА-magentis", г/н НОМЕР_2 , чорного кольору, що належить ОСОБА_8 . На викраденому автомобілі ОСОБА_6 утік з місця скоєння злочину, заподіявши ОСОБА_8 збиток у розмірі вартості автомобіля згідно кредитного договору на суму 124 500 грн.
Апеляційний суд ухвалою від 18 вересня 2018 року вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 17 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 змінено в частині призначеного покарання.
ОСОБА_6 вважається засудженим за частиною 3 статті 289 КК із застосуванням статті 69 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з конфіскацією майна. В іншій частині вирок районного суду залишено без зміни.
Суть касаційних скарг та короткий виклад пояснень осіб, які брали участь у засіданні
У касаційній скарзі засуджений просить вказані судові рішення скасувати, а справу щодо нього закрити через відсутність в його діях складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 289 КК.
Засуджений вважає надуманим порушення кримінальної справи щодо нього.
Зокрема засуджений вказує на те, що ОСОБА_7 передав йому ключі від транспортного засобу та сказав, де знаходиться технічний паспорт на транспортний засіб.
Він використовував транспортний засіб у відповідності до правил дорожнього руху, але у стані алкогольного сп`яніння. Під час поїздки за ОСОБА_7 він потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. У разі несплати засудженим шкоди, ОСОБА_7 сказав, що заявить про вчинення злочину. Тоді ж він дізнався про те, що ОСОБА_8 написала заяву до банку про відстрочку платежів по кредитному договору. Після чого між ним та ОСОБА_7 розпочалися неприязні відносини.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника який підтримав касаційну скаргу, доводи прокурора, яка частково підтримала касаційну скаргу засудженого, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає до часткового задоволення на таких підставах.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог статті 377 КПК України 1960 року рішення апеляційної інстанції має бути докладно вмотивоване. При розгляді справи за апеляційною процедурою необхідно ретельно перевіряти доводи апеляцій, аналізувати їх, зіставляти з тими доказами, що містяться в матеріалах справи, щоб наведені в апеляціях доводи не залишилися без реагування. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.
Однак, вказаних вимог закону суд апеляційної інстанції не виконав.
Як убачається з матеріалів справи, не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, засудженим подано апеляційну скаргу. Засуджений вважав, що він незаконно засуджений, злочин він не скоював, а справу необхідно повернути для проведення досудового розслідування.
Такі доводи відображені також і у касаційній скарзі засудженого.
З огляду на викладене, апеляційний суд повинен був ретельно вивчити та навести в ухвалі обґрунтовані висновки, які спростовують або підтверджують викладені в них доводи засудженого.
Проте, залишаючи апеляцію засудженого без задоволення, колегія суддів апеляційного суду порушила вимоги статті 377 КПК України 1960 року, оскільки не дала умотивованих відповідей на всі доводи апеляцій, їх ретельно не перевірила, і свого рішення про залишення без зміни рішення суду першої інстанції належним чином не мотивувала.
Зокрема, під час перевірки матеріалів кримінальної справи та доводів скарг засудженого колегією суддів встановлено, що суд апеляційної інстанції в ухвалі обмежився виключно дублюванням доказів, які суд першої інстанції дослідив та поклав у основу вироку, зберігаючи при цьому навіть хронологію. Крім того, своїх мотивів не навів, не розкривши при цьому суті зібраних у справі доказів, не проаналізувавши їх у контексті з доводами апеляції, не сформулювавши належним чином висновків щодо обґрунтованості засудження ОСОБА_6 за пред`явленим обвинуваченням.
Таким чином, зі змісту ухвали апеляційної інстанції неможливо зробити висновок щодо законності та обґрунтованості вироку районного суду.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції не може бути визнана законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд в той же суд.
При новому розгляді справи в апеляційному порядку суд має ретельно перевірити зібрані у справі докази, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку, перевірити доводи апеляцій, касаційної скарги, та з урахуванням усіх обставин прийняти відповідне рішення та викласти його в ухвалі згідно з вимогами закону.
На підставі наведеного та керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року та пунктом 15 розділу 11 Перехідних положень КПК України, колегія суддів
ухвалив:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_6 скасувати, а матеріали кримінальної справи направити на новий апеляційний розгляд.
Утримувати під вартою засудженого ОСОБА_6 до 10 листопада 2019 року, але не більше 60 днів.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3