Справа № 716/2041/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2019 року м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

з участю сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР під №0000482 від 06.08.2017 року по обвинуваченню відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, працює завідувачем складу на ПП «Сітка-Захід», перебуває у фактичних шлюбних стосунках, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, військовозобов`язаний,
в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_7 05.08.2017 біля 20 год. 20 хв. перебуваючи в м. Заставна по вул. Лук`яна Кобилиці Заставнівського району Чернівецької області діючи умисно, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій вступив у суперечку із потерпілим ОСОБА_5 під час якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс йому один удар правою рукою в ділянку обличчя справа від якого останній впав на землю. Внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця в підочній ділянці справа, рваної забитої рани слизової верхньої губи з синцем та струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1586 мд від 21.12.2017 відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілому.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я останнього, скоївши кримінальне правопорушення передбачене ст.125 ч.2 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 за наведених вище обставин свою вину в пред?явленому обвинуваченні не визнав, не визнав і обставин вчинення кримінального правопорушення та показав наступне. 05.08.2017 року він перебував в м.Заставна та разом із своїм батьком свідком ОСОБА_9 поїхав до магазину за продуктами. Свою машину вони залишили на вул.Котовського. Вийшовши з магазину він побачив припаркований позаду свого автомобіля інший автомобіль марки «Опель» синього кольору. В ньому було троє людей, серед яких був і потерпілий ОСОБА_5 . Останній перебуваючи на вулиці голосно запитав чий це автомобіль. Він повідомив потерпілого, що транспортний засіб його і він зараз його забере. Почалася словесна суперечка в ході якої потерпілий ОСОБА_5 виражався на його адресу в нецензурній формі та погрожував викликати поліцію. При цьому вони перебували на тротуарі, водій автомобіля марки «Опель» стояв біля водійської дверки, а сестра потерпілого свідок ОСОБА_10 стояла на відстані близько 6 метрів від них. Останні бачили його спілкування з потерпілим. Після цього підійшов його батько, який також все бачив. Вказані події тривали близько 5-8 хвилин. В ході цього він не наносив жодних ударів потерпілому. Також обвинувачений ОСОБА_7 показав суду, що жодних видимих тілесних ушкоджень на обличчі у потерпілого не було.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , а також кваліфікацію кримінального правопорушення, оспорення фактичних обставин справи, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена належними та допустимими доказами наданими стороною обвинувачення, які були предметом безпосереднього дослідження в судовому засіданні.

Так вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами.

В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_5 показав, що 05.08.2017 року близько 20-00 години він з своєю сестрою та її чоловіком свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно, а також їх малолітніми дітьми приїхали в транспортному засобі марки «Опель» синього кольору до житлового будинку власником якого є сестра та який розташований в АДРЕСА_2 . Вони побачили, що перед заїздом на подвір`ї стояв автомобіль марки «Мерседес Спрінтер» зеленого кольору. На вулиці стояв обвинувачений ОСОБА_7 з своїм батьком свідком ОСОБА_9 та ще якісь двоє сторонніх осіб. Він голосно запитав чий це автомобіль та попросив забрати його. Обвинувачений ОСОБА_7 почав конфлікт, оскільки не хотів забирати його. Однак відігнав в подальшому на деяку відстань машину. Після цього конфлікт продовжився. Батько обвинуваченого голосно сварився з його сестрою, а обвинувачений з ним. В подальшому останній висловив фразу: «Що я з тобою говорю!» та наніс удар кулаком правої руки в центральну ділянку обличчя. Від удару він впав та втратив свідомість. Привів його до тями свідок ОСОБА_11 . Він побачив як обвинувачений сів за кермо своєї машини, разом з ним його батько та поїхали. Після того працівники поліції його направили на огляд в лікарню. Також потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що весь конфлікт тривав близько 15-20 хвилин, при цьому він не провокував обвинуваченого та не бив його. Також показав суду, що того дня вживав пиво об`ємом 0,5 літра, однак не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, показав, що він до нанесення удару обвинуваченим жодних тілесних ушкоджень не мав. Внаслідок конфлікту з обвинуваченим у нього була розбита губа, гематома на голові та синець. Після огляду лікаря йому було рекомендовано зашити рану на губі, однак після огляду лікарем в м.Чернівці, останній повідомив, що необхідності зашивати губу не має, оскільки залишиться шрам. Вказав, що заданими обвинуваченим діями йому спричинено матеріальну та моральну шкоду, яка йому не відшкодована. Щодо міри покарання, то просив обвинуваченого ОСОБА_7 покарати суворо.

Свідок ОСОБА_10 , яка є рідною сестрою потерпілого, в судовому засіданні показала, що 05.08.2017 року вона з рідним братом потерпілим ОСОБА_5 , а також своїм чоловіком свідком ОСОБА_11 та двома спільними малолітніми дітьми перебували в м.Заставна на фестивалі. В ході цього потерпілий вживав пиво в кількості близько 0,5 літра. Жодних конфліктів там у нього того дня не було, не було також і тілесних ушкоджень. Вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 , а тому вони близько 20-00 години приїхали до нього, щоб занести речі. Однак на подвір`я вони не могли потрапити, оскільки навпроти воріт стояв автомобіль «Мерседес Спрінтер» зеленого кольору. Неподалік стояло четверо людей, серед яких був обвинувачений та його батько. Потерпілий ОСОБА_5 вийшов з машини та запитав чий це автомобіль, а також попросив забрати, щоб вони змогли під`їхати до воріт. Після чого почався словесний конфлікт. Батько обвинуваченого свідок ОСОБА_9 сварився з нею, а обвинувачений ОСОБА_7 сварився з потерпілим ОСОБА_5 . Приблизно через 15 хвилин після початку конфлікту вона почула як обвинувачений сказав голосно: «Що я з тобою розмовляю!» та побачила як він наніс правою рукою удар в ділянку обличчя потерпілого, який в цей момент дивився на неї. Останній впав на тротуар, а обвинувачений схилився над ним, однак більше ударів не наносив. Показала також, що момент удару свідок ОСОБА_9 не міг бачити оскільки стояв спиною до вказаних подій, а вона навпаки стояла обличчям на відстані близько 3-4 метрів. Ці події також бачив її чоловік свідок ОСОБА_11 , оскільки стояв біля дверей водія обличчям до потерпілого. Саме він і привів до свідомості потерпілого та допоміг встати. Вона викликала поліцію, потім вони поїхали до лікарні в м.Заставна і того ж дня брата направили до лікарні на огляд в м.Чернівці. Внаслідок дій обвинуваченого у потерпілого був синець під правим оком, розбита губа, йшла кров.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , який є шваґром потерпілого, показав суду, що 05.08.2017 року він з дружиною свідком ОСОБА_10 та її братом потерпілим ОСОБА_5 , а також їх малолітнім дітьми перебували в м.Заставна на фестивалі де відпочивали в колі друзів. При цьому він перебував за кермом, а тому спиртних напоїв не вживав. Пізніше близько 20-00 години вони на автомобілі приїхали до житлового будинку по АДРЕСА_2 , власником якого є його дружина. Однак він не мав змоги зупинити автомобіль навпроти воріт, оскільки там був припаркований автомобіль марки «Мерседес Спрінтер» зеленого кольору. У них були важкі сумки, а тому вони мали намір поставити свою машин одразу біля воріт. З цією метою потерпілий вийшов на вулицю та запитався чий автомобіль. Неподалік стояли обвинувачений з своїм батьком, які почали конфлікт. При цьому він стояв біля водійських дверей. Свідок ОСОБА_9 підійшов до його дружини та почав голосно сваритися, а також ображати її. В ході цього обвинувачений з потерпілим перебували на тротуарі та постійно перебували в його полі зору. В той момент коли потерпілий ОСОБА_5 дивився на свідка ОСОБА_10 , то обвинувачений ОСОБА_7 наніс один прямий удар правою рукою в ділянку щелепи потерпілого. Внаслідок цього, потерпілий впав на спину та вдарився головою. Обвинувачений ОСОБА_7 схилився над ним ніби намагаючись нанести ще один удар, однак більше не бив, оскільки він його відштовхнув в бік. Показав також, що весь конфлікт тривав близько 15-20 хвилин. Після цього у потерпілого на обличчі під оком був синець червоного кольору.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_12 показала суду, що проводила в межах даного кримінального провадження судово-медичну та додаткову судово-медичну експертизи. При цьому зазначила, що для надання відповідних висновків не було необхідності проводити огляд потерпілого ОСОБА_5 , оскільки з моменту виникнення тілесних ушкоджень у останнього минуло чотири місяці. Така методологія проведення експертиз узгоджується з чинним законодавством. Також показала суду, що висновки експертиз відповідають обставинам справи. Щодо наявності у потерпілого тілесного ушкодження у виді струсу головного мозку, то зазначила, що воно могло виникнути від одного удару сторонньою особою в ділянку голови або ж внаслідок падіння та ударяння головою. В цілому комісія прийшла до висновків відповідно до медичних документів, які були надані органом досудового розслідування.

Також в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_13 , а також досліджено протокол проведення слідчого експерименту з ним від 15.11.2018 року (а.с. 74-78). Останній показав суду, що був очевидцем конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_7 та його батьком свідком ОСОБА_9 з одного боку та потерпілим ОСОБА_5 , а також свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з іншого боку. Події мали місце в серпні 2017 року в день проведення фестивалю в м.Заставна. Він проживає неподалік місця конфлікту, а тому коли почув шум та крики підійшов туди. Всі учасники стояли на прилеглій території до проїжджої частини. Підставою виникнення конфлікту був неправильно припаркований автомобіль обвинуваченого ОСОБА_7 . Показав, що ніхто нікому жодних ударів не наносив. Конфлікт тривав близько п`яти хвилин і на його думку він бачив його повністю. Після цього обвинувачений сів до себе в машину та поїхав. В ході проведення слідчого експерименту, відеозапис якого був оглянутий в суді, вказаний свідок на зміг чітко пояснити хід та розвиток конфлікту, зіславшись на давність подій в часі. Крім того, перед проведенням слідчого експерименту слідчим було надано свідку протокол його допиту, оскільки останній забув про хід перебігу конфлікту. Вказане ставить під сумнів покази вказаного свідка, оскільки слідчий експеримент проводиться саме з метою перевірки та уточнення відомостей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Отже, суд вважає покази свідка ОСОБА_13 недостовірними в частині заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому. Врешті покази даного свідка узгоджуються з показами інших учасників кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 05.08.2017 року в період часу з 15-00 до 19-00 години спільно з потерпілим ОСОБА_5 та свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 перебував в м.Заставна на фестивалі. Потерпілий вживав пиво, однак ознак сп`яніння у нього не було. Також не було у останнього і жодних видимих тілесних ушкоджень. Очевидцем побиття ОСОБА_5 він не був, а про отриманні тілесних ушкоджень дізнався зі слів свідка ОСОБА_11 .

Крім наведених вище показів обвинуваченого, потерпілого, свідків та судового експерта, вина обвинуваченого на думку суду є доведеною також і письмовими доказами кримінального провадження.

Зокрема з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05.08.2017 року (а.с. 11) вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 звернувся із заявою до поліції в якій вказав, що 05.08.2017 року близько 20-00 години невідомий йому чоловік по вул.Котовського в м.Заставна завдав йому тілесні ушкодження, а саме рукою вдарив у голову, внаслідок чого він втратив свідомість. Аналогічний зміст містить також і написана власноручно заява потерпілого від 05.08.2017 року (а.с. 14).

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 надав суду копію вказаного протоколу, яку він зробив під час ознайомлення з матеріалами справи де відсутня дата прийняття від потерпілого заяви та підпис уповноваженої на те особи. Також звернув увагу суду на відсутність дати та підпису відповідної посадової особи на заяві потерпілого. У зв`язку з чим просив визнати вказані докази недопустимими.

З цього приводу суд зазначає наступне. Порушення процесуального законодавства допущене працівниками поліції при реєстрації заяви потерпілого щодо вчинення кримінального правопорушення береться судом до уваги. Дана обставина свідчить про неналежне виконання посадовими особами правоохоронного органу своїх функцій в ході їх складання та оформлення. Разом з тим, ці порушення в своїй сукупності не є такими, які в розумінні вимог ст.86-87 КПК України, давали б можливість стверджувати про свою недопустимість та відсутність події кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.08.2017 року (а.с. 22-24) потерпілий ОСОБА_5 в присутності понятих продемонстрував механізм нанесення йому удару правою рукою руки в ділянку обличчя справа обвинуваченим ОСОБА_7 . Також він показав, що внаслідок удару він впав на землю та втратив свідомість.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 13.11.2017 року, який проведений в присутності понятих (а.с.54-56), остання детально продемонструвала механізм та локалізацію нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Вказала про наслідки нанесеного удару, які полягали в падінні та ударянні головою. Також зазначено про припинення дій обвинуваченого свідком ОСОБА_11 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 12.11.2017 року проведеного за участю свідка ОСОБА_11 в присутності понятих (а.с.64-66) останній продемонстрував та повідомив інформацію, аналогічну свідку ОСОБА_10 .

Суд бере до уваги, що вказані письмові докази, які досліджені в судовому засіданні, повністю відповідають показанням вказаних свідків та потерпілого даними ними під час судового слідства в суді. Вони повністю узгоджуються між собою, є чіткими, детальними та послідовними.

Суд бере до уваги і ту обставину, що будучи допитаними в судовому зсіданні в якості свідків та попереджені про кримінальну відповідальність, поняті ОСОБА_15 та ОСОБА_16 показали, що вони є працівниками Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області та працюють діловодом та прибиральницею відповідно. Вони не є службовими особами, а тому мають право брати участь в слідчих діях як незаінтересовані особи. Обоє вони були понятими в ході проведення слідчих експериментів де учасники за допомогою манекену демонстрували хід конфлікту. Всі ці слідчі дії проводилися в кабінеті у слідчого. За наслідками складання протоколів вони вчиняли підпис у відповідних графах.

Разом з тим, судом береться до уваги той факт, що слідчим в порушення вимог ст.107 ч.3 КПК України до матеріалів кримінального провадження не додано оригінальних примірників технічних носіїв інформації зафіксованої при проведення слідчого експерименту як процесуальної дії. Саме тому, фото таблиці, які додані до протоколів вищевказаних слідчих експериментів судом не беруться до уваги, оскільки є неналежними доказами в розумінні вимог ст.85 КПК України. Самі ж протоколи проведення слідчих експериментів за участю свідків та потерпілого є допустимими, оскільки отримані без істотного порушення прав та свобод людини. Відсутність в останніх зазначення точного місця проведення вказаної процесуальної дії, зазначення неповної адреси місця проживання одного з понятих та відсутність їх підписів в графі анкетних даних також не свідчить про їх недопустимість. Однак, в даному випадку можна стверджувати, що дані процесуальні документи складені слідчим неповно, хоча вказана неповнота не може слугувати в даному випадку для визнання їх недопустимими з підстав наведених вище.

Відповідно до висновку експерта №1586 мд проведеної в строк з 18.12.2017 по 21.12.2017 року (а.с. 29-30) потерпілий ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні за кодом №28 КУ Заставнівська ЦРЛ з 05.08.2017 року по 18.08.2017 року з діагнозом: Основний: ЗЧМТ. Струс головного мозку з цефалгічним синдромом лікворно-венозною дисциркуляції помірна атаксія, астено-невротичний стан. Згідно наданих медичних документів у потерпілого виявлено наступні тілесні ушкодження: синець в підочній ділянці справа, рвана забита рана слизової верхньої губи, з синцем, струс головного мозку. Вищевказані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові, а саме 05.08.2017року, і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. В зв`язку з тим, що дана судово-медична експертиза проводилась по медичним документам, в яких недостатній та малоінформативний опис тілесних ушкоджень, вказати кількість нанесених травмуючих дій підекспертному не представляється можливим.
Відповідно до висновку експерта №58 д проведеної в строк з 15.01.2018 року по 19.01.2018 року (а.с. 42-43) потерпілий ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні за кодом №28 КУ "Заставнівська ЦРЛ з 05.08.2017 року по 18.08.2017 року з діагнозом: Основний: ЗЧМТ. Струс головного мозку з цефалгічним синдромом лікворно- венозною дисциркуляції помірна атаксія, астено-невротичний стан. Згідно наданих медичних документів у потерпілого виявлено наступні тілесні ушкодження: синець в підочній ділянці справа, рвана забита рана слизової верхньої губи, з синцем та струс головного мозку. Вищевказані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові, а саме 05.08.2017 року, і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Не виключається можливість виникнення даних тілесних ушкоджень за обставин вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 29.08.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , тобто в результаті нанесення йому одного удару сторонньою особою в ділянку обличчя справа з послідуючим ударянням об тверді виступаючі поверхні.
Судовий експерт ОСОБА_12 будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність в повному обсязі підтримала вищевказані висновки експертиз. Вказала, що вони не суперечать один одному як стверджує сторона захисту. Факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок нанесення удару і без падіння має місце та не виключається. Сумнівів у належності та допустимості вказаних доказів у суду не має, а тому вони можуть лягти в основу вироку в цілому в сукупності з іншими доказами. На думку суду, експертом не допущено жодних порушень в ході проведення експертиз та надання висновків, оскільки чинне законодавство давало право провести експертизу без огляду потерпілого (підекспертного) на підставі наявних медичних документів, які містили весь необхідний обсяг даних для цього.

Як вбачається з медичної карти стаціонарного хворого №3534 (а.с. 31), витягу з медичної карти стаціонарного хворого №3534 (а.с. 32), експертної оцінки медичної допомоги в стаціонарі (а.с. 33-34), інформованої добровільної згоди пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення від 05.08.2017 року (а.с. 35) та записами лікаря приймального відділення (а.с. 36-40), то в зазначеній медичній документації зафіксовано діагноз потерпілого ОСОБА_5 , зазначено про наявність та локалізацію тілесних ушкоджень. Сам же потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що вшивання губи не відбулось, оскільки він відмовився від його проведення після огляду лікаря в медичному закладі м.Чернівці, хоча первинний огляд передбачав таку рекомендацію.

Досліджені в судовому засіданні вищевказані письмові докази, покази потерпілого та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , експерта ОСОБА_12 повністю узгоджуються між собою, є логічними та послідовними щодо предмету доказування. Вони є належними, оскільки прямо підтверджують існування обставин викладених в обвинувальному акті. Дані докази є також допустимими, оскільки отримані з дотриманням вимог процесуального законодавства.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який є батьком обвинуваченого ОСОБА_7 показав суду, що 05.08.2017 року в м.Заставна у вечірній час він із сином приїхали до магазину на машині та зупинили її. В той час як він перебував в приміщенні магазину він почув крики. Вже на вулиці він побачив, що троє людей сварилися з його сином, оскільки їх машина стояла навпроти воріт їх будинку. Показав суду, що його син нікого не бив, а сам конфлікт тривав близько 2-3 хвилин. В ході конфлікту всі його учасники перебували на проїжджій частині, в тому числі і потерпілий ОСОБА_5 . Після цього він сів в машину в якості пасажира, оскільки вживав алкоголь, а за кермо сів його син і вони поїхали.

Суд вважає, що покази вказаного свідка є суперечливими та не узгоджуються з показами інших свідків та потерпілого, вони є плутаними та не містять деталізації, яка висловлена іншими учасниками процесу. Вказаний свідок невірно зазначив тривалість конфлікту, місце розташування учасників вказаної події. Крім того, судом береться до уваги той факт, що він є батьком обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому зацікавлений в уникнення покарання свого сина. З цих підстав суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_9 та не може покласти їх в основу вироку.

Відносно показів обвинуваченого ОСОБА_7 , а також проведеного з ним 15.11.2017 року слідчого експерименту (а.с. 117-121), який був предметом дослідження в суді, то суд вважає, що їх також неможливо покласти в основу вироку. Невизнання ним своєї вини та разом з тим невизнання обставин скоєного є обраною ним лінією захисту. Його дії містять ознаки складу злочину передбаченого ст.125 ч.2 КК України та характеризуються прямим умислом заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень. Зазначення останнім того факту, що в ході виниклого конфлікту він не наносив удару кулаком по обличчю потерпілому спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Саме тому, жодних підстав для визнання обвинувачення необґрунтованим у суду не має. У суду також відсутні сумніви щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки встановлені в судовому засіданні обставини підтверджують наявність вини в його діях.

Даючи оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що вина останнього повністю доведена та його дії необхідно кваліфікувати за ст.125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Як вказує законодавець у ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно вимог ст.ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Суд, при призначенні покарання оцінив надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, а також всі обставини справи, ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, характеристику особи винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, за період служби в органах внутрішніх справ також зарекомендував себе з позитивної сторони, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований та має постійне місце роботи, має на утриманні двоє малолітніх дітей та перебуває у фактичних шлюбних стосунках, раніше не судимий. Враховується також і думка потерпілого, який вказав про наявність претензій до обвинуваченого та просив його суворо покарати.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні орган пробації оцінив ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та ризик ймовірної небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб як середній та середній відповідно. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
З урахуванням вищевикладеного та обставин справи, стану здоров`я, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень із залученням до виконання безоплатних суспільно корисних робіт та контролем за його поведінкою відповідно до вимог КВК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, наслідкам, що настали, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Підстав для застосування судом вимог ст.69 КК України не встановлено, оскільки відсутня мінімальна необхідна кількість обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також урахування особи не дають змогу застосування такої норми.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України також не буде відповідати загальним засадам призначення покарання, а також не може бути призначено виходячи зі змісту диспозиції ч.1 вказаної статті та призначеного покарання.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення по ст.125 ч.2 КК України і призначити покарання, що визнано судом доведеним, у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати, у зв`язку з відсутністю підстав для його застосування.
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ Ярослав СТРІЛЕЦЬ