Провадження №1-кп/447/269/19
Справа №447/1657/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 Миколаївський районний суд Львівської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000166 від 21.04.2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, раніше судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 296 та ст.179 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 21.04.2019, о 11.00 год., з хуліганських мотивів, за допомогою уламка горловини скляної пляшки, здійснив собі поріз вени, на передній поверхні третини правого передпліччя, увійшов у приміщення церкви «Різдва Пресвятої Богородиці», яка належить релігійній громаді Української Греко-Католицької парафії, що за адресою: вул. Шептицького, 2, м. Новий Розділ, Львівської області, де у зв`язку з проведенням священнослужителями даної церкви святкового богослужіння «Вербної неділі» знаходилась велика кількість громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи показати свою явну зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та релігійних почуттів віруючих громадян, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставляючи себе іншим громадянам, суспільству, державі, після закінчення першої служби Божої, підійшовши до воріт Іконостасу, став голосно кричати, виставляючи себе у світлі Месії, виражатись грубою нецензурною лайкою та за допомогою вищевказаного уламка горловини скляної пляшки, публічно здійснив собі повторний поріз вени, на передній поверхні третини правого передпліччя, після чого розмахуючи даною рукою став скроплювати своєю кров`ю релігійні святині, а саме: «Царські Ворота», ікону «Богородиці Пречистої Діви Марії з дитятком», ікону «Ісуса Христа», Ікону «Миколая Чудотворця», що є образливими для релігійних почуттів віруючих, тим самим вчинив їх осквернення.

Крім того, ОСОБА_6 , 21.04.2019 близько 11.00 год., з мотивів явної неповаги до суспільства, за допомогою уламка горловини скляної пляшки, здійснив собі поріз вени, на передній поверхні третини правого передпліччя, увійшов у приміщення церкви «Різдва Пресвятої Богородиці», яка належить релігійній громаді Української Греко-Католицької парафії, що за адресою: вул Шептицького, 2 в м. Новий Розділ, де у зв`язку з проведенням священнослужителями даної церкви святкового богослужіння «Вербної неділі» знаходилась велика кількість громадян, після закінчення першої служби Божої, бажаючи показати свою явну зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та релігійних почуттів віруючих громадян, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставляючи себе іншим громадянам, суспільству, державі, підійшовши до воріт Іконостасу, став голосно кричати, виставляючи себе у світлі Месії, виражатись грубою нецензурною лайкою та за допомогою уламка горловини скляної пляшки, якою публічно здійснив собі повторний поріз вени, на передній поверхні третини правого передпліччя, після чого розмахуючи даною рукою став скроплювати своєю кров`ю меморіальну дошку «Небесної сотні», ікони та іконостас, внаслідок чого вчинив грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, яке проявлялось шляхом осквернення ікон святих, зривом таїнства сповіді та цинічною поведінкою при вчиненні вищеописаних протиправних дій, які викликали страх і загрозу життю та здоров`ю присутніх, та як наслідок зірвано церковне богослужіння.

В діях ОСОБА_6 1 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких, передбачена ч.1 ст.296, ст.179 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 26.06.2019 №78 в період інкримінованих йому дій, ОСОБА_6 страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, маніакально-маячний синдром, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, стан формування ремісії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак за наркоманію чи алкоголізм відсутні, не потребує лікування від них. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру -надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєному визнав повністю, однак про обставини вчинення злочину розповісти не зміг, оскільки нічого не пам"ятає. Зазначив, що на даний момент проходить лікування, приймає медикаменти, їздить на огляд до лікаря-психіатра, клопотання підтримав.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 1 ст. 296 та ст. 179 КК України, однак під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він не осудний, а тому просив клопотання задовольнити та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Захисник ОСОБА_5 вважає необхідним клопотання задовольнити і застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Законний представник, особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст.ст. 93,94 КК України, ст.ст.512,513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені упостанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочинів, передбачених ч.1 ст. 296, 179 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі наданих суду доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

У відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи від 26.06.2019 №78 в період інкримінованих йому дій, ОСОБА_6 страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, маніакально-маячний синдром, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, стан формування ремісії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак за наркоманію чи алкоголізм відсутні, не потребує лікування від них. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру -надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_6 на момент розгляду кримінального провадження, так як він в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У відповідності до вимог ст.ст.19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діяння, передбачені ч. 1 ст.296, ст.179 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_6 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі ст. ст.19,93,94 КК України, керуючись ст.ст.512,513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, раніше судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1