Ухвала
Іменем України
21 жовтня 2019 року
м. Київ
справа № 404/4320/18
провадження № 51-4661ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року, якою повернуто апеляційну скаргу,
встановив:
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року представнику потерпілої ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 було відмовлено

у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2019 року та повернуто апеляційну скаргу.
Не погоджуючись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, представник

потерпілої ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 звернулись до суду з касаційною скаргою, в якій це рішення просять скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. На їх думку, апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня

2019 року.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надану до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити

з наступних підстав.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга може бути подана

на вирок суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За змістом ч. 3 зазначеної статті для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать

від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається з наявної у матеріалах провадження за скаргою копії ухвали Кропивницького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року, представник потерпілої ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , не погоджуючись з постановленим щодо ОСОБА_6 вироком Кіровським районним судом м. Кіровограда 18 березня 2019 року, поза межами строку на апеляційне оскарження, а саме 13 серпня

2019 року подав апеляційну скаргу, до якої долучив клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування свого клопотання, представник потерпілої вказав, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження слугувало те, що потерпіла за станом здоров`я мала депресивний стан, у зв`язку з чим вона не бажала подавати апеляційну скаргу у межах строку на апеляційне оскарження.
За наслідками розгляду вказаного клопотання апеляційний суд ухвалою

від 13 серпня 2019 року відмовив в його задоволенні та повернув представнику потерпілої його апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові

від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку,

але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі

й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження)

у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення

(у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Зважаючи на наведене, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що наведені представником потерпілої ОСОБА_4 причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а саме депресивний стан потерпілої,

не є поважними, які перешкоджали подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
Касаційна скарга представника потерпілої ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 не містить доводів на спростування висновків апеляційного суду наведених

в ухвалі цього суду на обґрунтування прийнятого рішення.

Істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, про що йдеться

в касаційній скарзі, колегія суддів касаційного суду не вбачає.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову

у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, враховуючи, що з касаційної скарги

та копії оскарженого судового рішення вбачається, що підстави для задоволення скарги відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що необхідно відмовити

у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 13 серпня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: