ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18 жовтня 2019 року м. Фастів

Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000567 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Местія, Республіки Грузія, громадянина Грузії, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, до березня 2019 року проживаючого на території Грузії, без визначеного місця проживання на території України, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України надійшов до Фастівського міськрайонного суду Київської області з Київського апеляційного суду 16.10.2019.

Кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (реєстраційний № 0000567).

18 жовтня 2019 року прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури було подано клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ст. 186 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається судом невідкладно.

Підтримуючи подане клопотання, прокурор посилався на те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі його визнання винуватим у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілих та інших осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, зважаючи, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин з корисливою метою, тобто вказані дії стали для ОСОБА_6 єдиним джерелом доходу. Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 , прокурор зауважив, що обвинувачений не має постійного місця роботи, законного джерела доходів та постійного місця проживання на території України, не одружений, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами.
Прокурор вказав, що наведені вище обставини свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання заперечував. Звернув увагу суду, що на стадії досудового слідства були грубо порушені процесуальні та конституційні права його підзахисного. З приводу чого останній звертався до слідчого судді, а згодом з відповідною заявою до ДБР. Більшість процесуальних дій з його підзахисним здійснювались вже після закінчення строку досудового розслідування, а підозра була перекладена грузинською мовою та вручена обвинуваченому саме в день закінчення досудового розслідування. Зважаючи на викладені обставини, захисник вважає, що є підстави для повернення обвинувального акту. На думку захисту жодних ризиків, крім того, що обвинувачений є громадянином Грузії не має. На підтвердження місця проживання свого підзахисного надав договір оренди житла. З цих підстав просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора, зауважив, що обставини на які посилався обвинувачений, вже досліджувались слідчими суддями під час обрання та продовження запобіжних заходів. Звернув увагу на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, місця роботи та проживання, що на його думку свідчить про неможливість дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки у разі обрання іншого запобіжного заходу. Крім того, з метою забезпечення безпеки його та його родини просив залишити обвинуваченого під вартою.

Заслухавши клопотання про обрання запобіжного заходу, а також думку обвинуваченого та його захисника, потерпілого, колегія суддів керується таким.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, колегія суддів враховує, що тримання під вартою є найсуворішим і винятковим запобіжним заходом. При цьому право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене у випадках, на підставі та в порядку, передбаченому законом.

В КПК України встановлені випадки і процедура позбавлення свободи з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього в силу статусу обов`язків, а також з метою вжиття превентивних заходів, про які вказано у статті ст.177 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК колегія суддів визнає ризиком можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він не є громадянином України, а місце проживання на території України належним чином не підтверджено.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, серед яких один особливо тяжкий, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

З наданого суду договору оренди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 не є стороною даного правочину, доказів на підтвердження повноважень укладати договір оренди житла захисником ОСОБА_7 не надано, тому колегія суддів не вважає вказаний документ належним і допустимим доказом постійного місця проживання обвинуваченого на території України. Суд не приймає до уваги те, що обвинувачений має на утриманні неповнолітніх дітей, оскільки документально це не підтверджено, що свідчить в цілому про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків. Стосовно віку та стану здоров`я обвинуваченого, то в судовому засіданні як стороною обвинувачення так і стороною захисту не надано будь-яких документів, що вказують на перебування обвинуваченого на обліку у лікарів або висновки лікарів про неможливість утримання ОСОБА_6 в умовах СІЗО.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що заявлене прокурором клопотання підлягає задоволенню, оскільки більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Кримінальне провадження стосується обвинувачення у тому числі і в особливо тяжкому злочині, який вчинено із погрозою застосуванням насильства, а тому колегія суддів, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись статтями 177, 183, 184, 186, 193, 194, 314-315 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Местія Республіки Грузія, громадянину Грузії запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та утримувати його в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів, тобто до 16 грудня 2019 року.

Строк дії ухвали до 16 грудня 2019 року .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3