ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6659/19 Номер провадження 11-сс/814/588/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.07.2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.07.2019 року клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , подане в межах кримінального провадження № 0002121 від 21.07.2019 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задоволено.

Застосовано до підозрюваного

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, середня освіта, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, має не відбуту частину іспитового строку за попереднім вироком суду

міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 21.09.2019 року, в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» (36014, Полтавська область, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 91).

Визначено розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 160 560,00 гривень у національній грошовій одиниці.

Беручи до уваги наявність встановлених судом ризиків, особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує, наявність судимостей, перебування на іспитовому строку, слідчий суддя, вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам. Разом з тим, слідчий суддя вважав за необхідне обрати альтернативний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно підозрюваного інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, зазначає, що ухвала винесена з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справ.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, думку слідчого, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що Полтавським ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування за фактом того, що 20.07.2019 року в період часу з 00:30 год. до 08:00 год. невідома особа шляхом віджиму віконної рами проникла до приміщення кладової у під`їзді АДРЕСА_2 звідки викрала 2 велосипеди, чим спричинила ОСОБА_12 матеріального збитку, розмір якого встановлюється.
Відомості за вказаним фактом було внесено до ЄРДР за № 0002121 від 21.07.2019 року за ч. З ст. 185 КК України.
В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтава, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, має не відбуту частину іспитового строку згідно попереднього вироку суду.
23.07.2019 року о 12:30 год. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторного, поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.185 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що 20.07.2019 року, о 05 години 34 хвилині ОСОБА_7 , перебуваючи в під`їзді №1, будинку АДРЕСА_3 , діючи повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодій ня чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом віджиму віконної рами, проник до кладового приміщення, яке розташоване в на першому поверсі будинку, звідки таємно викрав майно належне потерпілому ОСОБА_12 , а саме: велосипед марки «СІІВЕ КЕАСТКЖ», біло - червоного кольору, вартістю 70000 (зі слів потерпілого) та велосипедом марки «СИВЕ АТТЕМТІСЖ», біло - чорного кольору, вартістю 30 000 гривень (зі слів потерпілого), якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку у розмірі 100 000 грн.
Слідчим суддею встановлено, що матеріалами кримінального провадження в їх сукупності вбачається обгрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_7 , а саме з наступних доказів: протоколом огляду місця події від 20.07.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22.07.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 22.07.2019 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_14 д 22.07.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 22.07.2019 року; протоколом огляду від 22.07.2019 року; протоколом огляду від 22.07.2019 року.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, це можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Жодних міцних соціальних зв`язків підозрюваного у державі Україна не встановлено, а тому ризик переховування від слідства може настати з високим ступенем імовірності; незаконно, шляхом умовлянь, погроз або залякувань, впливати на свідків у кримінальному провадженні, враховуючи те, що ОСОБА_7 має судимості, певну обізнаність про процесуальний порядок здійснення досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не будучи ізольованим від суспільства ОСОБА_7 може штучно створювати собі алібі; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки, ОСОБА_7 офіційно не працює, офіційного заробітку не має, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, у період перебування на іспитовому строку за попереднім вироком, а тому з метою матеріального збагачення та забезпечення власного існування у майбутньому, може з високим ступенем імовірності продовжити злочинну діяльність.
Ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать про неможливість їх запобіганню шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором та слідчим в судовому засіданні, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі, яку прохає апелянт: запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Одночасно, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням обставин злочину, особи підозрюваного, ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, визначив заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 160 560,00 гривень у національній грошовій одиниці. З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки визначений розмір застави здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків.
Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_7 як про це вказується в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.376,405,407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 24.07.2019 щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4