Провадження № 1-кс/359/3609/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 листопада 2019 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 відносно
ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, росіянина, уродженця м. Курськ Російської Федерації, розлученого, офіційно не працевлаштованого, маючого на території України батька, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , закордонний паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , дійсний до 20.09.2022 року,

про застосування тимчасового арешту, -
в с т а н о в и в :
Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся 08.11.2019 року до суду з указаним клопотанням відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), затриманого працівниками ОКПП "Київ" ДПС України 06.11.2019 року о 21 год. 00 хв.
Так, згідно клопотання, 06.11.2019 року, о 21 год. 00 хв., працівниками Окремого контрольно- пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України, під час оформлення пасажирів рейсу №459 сполученням «Стамбул - Київ», в пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль» ДМА «Бориспіль», затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримання зазначеної особи відбулось у зв`язку з спрацюванням бази даних МОКП «Інтерпол» (Розшукувані державами-членами МОКП Інтерпол особи з метою розшуку та екстрадиції), як особи, що перебуває у міжнародному розшуку (характер завдання - розшук, арешт).

Відповідно до вимог ст.ст. 208, 582 КПК України, працівниками OKПП «Київ» цього ж числа складено протокол про затримання ОСОБА_4 , як особи яка підозрюється в шахрайстві за межами України.

Згідно повідомлення Інтерполу Російської Федерації, вказана особа значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 330 (самоправство), ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство).

Цим же повідомленням російська сторона підтверджує, що до ОСОБА_4 застосовано арешт з метою екстрадиції, та просить його розглядати як запит на тимчасовий арешт.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин за законодавством України відповідає кваліфікації, передбаченій ч. 3 ст. 190 КК України (шахрайство у великих розмірах) і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більшу 1 року.

Строк давності притягнення до відповідальності за вказане діяння не закінчилися.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, обравши відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) тимчасовий арешт терміном в сорок діб, до отримання запиту про його видачу (екстрадицію) від компетентних органів Російської Федерації. Крім того, прокурор підтримав пояснення затриманого щодо вчинення ним злочинів на території України, у зв`язку з втечею останнього від конвойного підрозділу.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вказавши, що відсутні правові підстави щодо застосування тимчасового арешту у відношенні до ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ).

Так, захисником указано, що відомості які наявні у розпорядженні Інтерполу та прокурора стосуються подій, що мали місце в кінці 2013 початку 2014 років, і станом на сьогоднішній день зазначена інформація не є підтвердженою щодо подальшого розшуку ОСОБА_4 російською стороною. Таким чином, захисник вважає, що у слідчого судді відсутні правові підстави для тимчасового арешту, оскільки даних щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 матеріали клопотання не містять.

Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_4 законні підстави для перебування на території України, оскільки мав запрошення від свого батька громадянина України ОСОБА_9 , 1937 року народження, який мешкає в м. Харкові та має похилий вік та потребує сторонньої допомоги у в`язку з наявними захворюваннями по віку. Саме тому ОСОБА_4 прилетів до України, не знаючи про те, що він перебуває в міжнародному розшуці.

Затриманий ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) проти клопотання заперечив, підтримав позицію захисника, та просив у задоволенні клопотання відмовити, зважаючи на те, що він жодних кримінально-караних дій, в тому числі і на території Російської Федерації, не вчиняв. Кримінальне переслідування на території Російської Федерації штучно створене з метою його фізичного усунення, оскільки таке переслідування ініційоване колишніми співробітниками поліції Російської Федерації за місцем його реєстрації в м. Курськ. Відповідними доказами цьому володіє його захисник на території Росії адвокат ОСОБА_10 .
Крім того, ОСОБА_4 підтвердив легальність свого прибуття на територію України з метою догляду за хворим батьком.
Також, ОСОБА_4 повідомив, що не володіючи українською мовою, йому не було роз`яснено правових підстав затримання та арешту, у зв`язку з чим він, переймаючись за своє життя, вимушений був здійснити втечу від конвоїрів, які відволікались і не виконували своїх обов`язків, що стало додатковою причиною його втечі. Під час втечі, він також вимушений був взяти чиюсь куртку, незначну суму коштів та харчі, оскільки не мав грошей та теплого одягу, а йому треба було добратися до батька в м. Харків. Таким чином його дії були також кваліфіковані як злочин, вчинений на території України.
ОСОБА_4 при здійсненні заяв при розгляді клопотання, також звернув увагу, що при його затриманні після втечі, до нього з боку декількох працівників поліції застосовано фізичну силу та надмірне насилля, яке не відповідало вчиненому ним діяння, внаслідок чого останній зазнав тілесних ушкоджень. Наявність тілесних ушкоджень візуально також спостерігалось при проведенні судового засідання.
Зважаючи на все викладене, затриманий просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити та звільнити його з-під варти.
Заслухавши пояснення прокурора, затриманого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суддя приходить до висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановленим законом.
Згідно із ст. 583 КПК України, тимчасовий арешт може бути застосовано до особи, затриманої за вчинення злочину за межами України, на підставі відповідного клопотання прокурора, яке має відповідати вимогам ч.4 ст.583 КПК України, в тому числі і в частині долучення документів на підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання.
У відповідності до ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
При цьому відповідно до ч.4 ст.583 КПК України, прокурор в своєму клопотанні до слідчого судді про застосування тимчасового арешту зобов`язаний надати протокол затримання особи, документи, що містять данні про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а також документи, що посвідчують особу затриманого.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 541 КПК України, тимчасовий арешт - це взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений КПК України або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).
Крім того, тимчасовий арешт за своєю правовою природою є спеціальним запобіжним заходом, який застосовується виключно у межах міжнародно-правового співробітництва компетентних органів держав, що стосується видачі осіб відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників.
При вирішенні питання про застосування тимчасового арешту до затриманої особи суд не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів та тим паче не вирішує питання про звільнення особи від покарання призначеного вироком суду іноземної держави, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового слідства іноземних держав, які підтверджують факт підозри або обвинувачення особи у вчиненні злочину, а також її перебування у розшуку.
Згідно ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12 (оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони), і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи. Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органам запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою, або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.
В судовому засіданні встановлено, що затримання ОСОБА_4 06.11.2019 року відбулось у зв`язку з спрацюванням бази даних МОКП «Інтерпол» (Розшукувані державами-членами МОКП Інтерпол особи з метою розшуку та екстрадиції), як особи, що перебуває у міжнародному розшуку (характер завдання - розшук, арешт).

Відповідно до вимог ст.ст. 208, 582 КПК України, працівниками OKПП «Київ» цього ж числа о 21.00 год. складено протокол про затримання ОСОБА_4 , як особи яка підозрюється в самоправстві та шахрайстві за межами України.

Згідно повідомлення Інтерполу Російської Федерації, вказана особа ОСОБА_4 значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 330 (самоправство), ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство).

Цим же повідомленням підтверджено, що до ОСОБА_4 застосовано арешт з метою екстрадиції, а тому запитувана сторона просить арештувати, а саме звернення розглядати як запит на тимчасовий арешт.

Особу ОСОБА_4 встановлено на підставі паспорту громадянина Російської Федерації, копія якого наявна в клопотанні.

Дані особи ОСОБА_4 : його анкетних даних, місця народження та реєстрації в м. Курськ, - співпадають, як співпадає і номер паспорту останнього, що наведено в червоному рапорті на затримання згідно бази даних Інтерполу.

Крім того, слідчий суддя враховує, що протокол затримання від 06.11.2019 року складений у відповідності до чинного законодавства, в присутності понятих та перекладача, а також захисника затриманого адвоката ОСОБА_11 . Зауважень до указаного протоколу у захисника та ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) не було.
З цього приводу, у судді відсутні підстави для визнання даного протоколу неналежним та недопустимим доказом, щоб свідчило про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.
Затриманому роз`яснені його права, а також право на згоду на здійснення спрощених процедур щодо видачі, на що останній відмовився надавати таку згоду, втому числі і на запитання слідчого судді.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що права ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) при його затриманні працівниками ОКПП «Київ» ДПС України 06.11.2019 року,- були дотримані у відповідності до вимог КПК України, порушень прав останнього не зафіксовано.
Також, у слідчого судді відсутні сумніви щодо відповідності доданих до клопотання копій документів, їх оригіналам, а також щодо їх надходження до Бориспільської місцевої прокуратури, оскільки останні містять відповідний переклад та засвідчені мокрими печатками Укрбюро Інтерполу МВС України.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 08.10.2004 року "Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з екстрадицією" при вирішенні питання про тимчасовий арешт особи з метою її видачі іноземній державі, суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі.
З цього приводу, слідчий суддя встановив наявність відповідної червоної картки Інтерполу, що свідчить, що ОСОБА_4 дійсно станом на 06.11.2019 року, на момент затримання, перебуває в міжнародному розшуку з метою затримки арешту та подальшої екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності на території Російської Федерації.
Підставою для його арешту також є відповідні процесуальні рішення слідчого (постанова про притягнення ОСОБА_4 в якості обвинуваченого від 15.01.2014 року за ч.2 ст. 330 КК РФ; постанова про притягнення ОСОБА_4 в якості обвинуваченого від 28.01.2014 року за ч.4 ст. 159 КК РФ) та судове рішення щодо обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (постанова Ленінського районного суду м. Курськ від 30.01.2014 року, тощо).
Згідно вимог КК України, такі дії, що інкримінуються ОСОБА_4 , передбачені ст. 356 КК України («Самоправство»), покарання за яке передбачено до трьох місяців арешту, та ч.3 ст. 190 КК України («Шахрайство»), за яке передбачено покарання до восьми років позбавлення волі.
Строк давності притягнення затриманого ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, відповідно ст.49 КК України, тобто притягнення за тяжкий злочин, - не закінчився, оскільки передбачає 10 років з моменту вчинення злочину, який згідно постанови про притягнення в якості обвинуваченого рахується з вересня 2013 року.
Підстав, які б перешкоджали здійснення видачі ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) Російській Федерації, слідчим суддею не встановлено, про них не повідомили в судовому засіданні ні захисник, ні сам затриманий ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), оскільки доказів тому, що відносно затриманого здійснюється незаконне кримінальне переслідування при розгляді клопотання надано не було.

В той же час, слідчий суддя вважає, що затримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) на території України, не є перешкодою до виконання Україною своїх зобов`язань за Європейською конвенцією про видачу правопорушників та Конвенцією СНД про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої в листопаді 1994 року, - оскільки відповідне затримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) на підставі запиту іноземної країни все ж таки мало місце на території України.
Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно повідомлення Інтерполу на затриману особу, останній розшукується з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 330 (самоуправство), ч. 2 ст. 330, ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство), за які передбачено покарання до 10 років ув`язнення.
На підставі вищевикладеного, суддя вважає необхідним і достатнім для дотримання балансу інтересів фізичної особи (затриманого) та держави, на підставі ч.1 ст.583 КПК України застосувати тимчасовий арешт у відношенні до ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) строком на 40 діб.
Строк тимчасового арешту слід рахувати з моменту фактичного його затримання, о 21.00 год. 06.11.2019 року.
При цьому, слідчим суддею не вбачається перешкод для тимчасового арешту і зважаючи на отриману інформацію під час розгляду клопотання про вчинення ОСОБА_4 на території України злочинів, передбачених ч.1 ст. 393 КК України «Втеча з місця позбавлення волі або з-під варти» (передбачає покарання до п`яти років позбавлення волі) та ч.3 ст. 185 КК України «Крадіжка» (передбачає покарання до шести років позбавлення волі), що у відповідності до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості та тяжким злочинами, відповідно.
Так, подальша видача особи іноземній країні (екстрадиція) можлива після відбуття ним покарання на території України, в разі набрання вироком суду законної сили. Тому інтереси Держави у цьому випадку та потерпілої особи дотримуються.
Наявність легальної підстави для в`їзду на територію України у ОСОБА_4 , не перешкоджає обранню відносно нього тимчасового арешту та подальше утримання останнього під вартою.
В той же час, у відповідності до ч.6 ст. 206 КПК України, слідчий суддя реагує на виявлені порушення прав затриманого ОСОБА_4 , зважаючи на повідомлення ним про застосування до нього фізичного насилля з боку працівників поліції НП України при повторному затриманні після втечі від конвойного підрозділу, яке не було спів розмірним заходам затримання особи, а також самостійне візуальне спостереження слідчим суддею тілесних ушкоджень на обличчі та руках затриманого.
Тому, зважаючи на виявлені під час судового розгляду клопотання про тимчасовий арешт тілесні ушкодження в ОСОБА_4 та зроблену ним заяву про застосування до нього фізичного насилля з боку працівників поліції, слід зобов`язати посадових осіб Національної поліції України та Бориспільську місцеву прокуратуру забезпечити невідкладне судово-медичне обстеження ОСОБА_4 .

Крім того, у зв`язку з викладеним, слід доручити Державному бюро розслідувань України провести дослідження фактів, викладених в заяві затриманого ОСОБА_4 щодо застосування до нього фізичного насилля з боку працівників поліції та нанесення йому тілесних ушкоджень, надавши в порядку ст. 214 КПК України відповідне повідомлення затриманого та копію технічного запису судового засідання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 582, 583 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в :
Клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , - задовольнити.
Застосувати тимчасовий арешт до громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на строк 40 (сорок) діб.
Строк тимчасового арешту рахувати з моменту затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 21.00 год. 06.11.2019 року.
Ухвала слідчого судді діє протягом 40 (сорока) діб до 21.00 год. 16 грудня 2019 року.
Громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
В поряду ч.6 ст. 206 КПК України зобов`язати посадових осіб Національної поліції України та Бориспільську місцеву прокуратуру забезпечити невідкладне судово-медичне обстеження громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зважаючи на виявлені під час судового розгляду клопотання про тимчасовий арешт тілесні ушкодження та зроблену ним заяву про застосування до нього фізичного насилля з боку працівників поліції.
Доручити Державному бюро розслідувань України провести дослідження фактів, викладених в заяві затриманого ОСОБА_4 щодо застосування до нього фізичного насилля з боку працівників поліції та нанесення йому тілесних ушкоджень, надавши в порядку ст. 214 КПК України, копію запису технічної фіксації.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.
Копія ухвали слідчого судді підлягає перекладу та врученню затриманому на мові, якій останній володіє вільно.

Оголошено повний текст ухвали слідчого судді 11.11.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1