Дата документу 13.11.2019 Справа № 310/8254/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/1100/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/8254/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осипенко Бердянського району Запорізької області, громадянина України, який не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою проживання, строком на два місяці по 16 грудня 2019 року включно, з покладенням обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обставини, зазначені слідчим суддею в обґрунтування прийнятого рішення, не є підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апелянт вважає, що при прийнятті рішення слідчим суддею не були враховані наступні обставини: що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння, що є не тільки обставиною, яка обтяжує покарання, а і вказує на умисне порушення правил дорожнього руху ще до ДТП; що після ДТП ОСОБА_12 зник з місця злочину, чим ускладнив надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_13 , а також встановлення обставин ДТП, тобто, поведінка підозрюваного після ДТП прямо вказує на обґрунтованість припущень слідчого про можливість ухилення підозрюваного від явки до слідчого, прокурора та суду.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Слідчий суддя, встановивши доведеними обставини, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених вище обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухані думки слідчого, прокурора, захисника та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, з чим погоджується й колегія суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя також дійшов вірного висновку про їх наявність. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які є посилання у клопотанні, дають підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на потерпілого, свідків.

Разом з цим, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, по якому позитивно характеризується, одружений та має на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, тобто, має міцні соціальні зв`язки, відсутні дані про його перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, не ухиляється від участі у досудовому розслідуванні, а також не вчиняє дій, які перешкоджають його здійсненню, свідчать, на переконання колегії суддів, про те, що хоча зазначені слідчим у клопотанні та встановлені слідчим суддею ризики, і є реальними, проте, мають мінімальний ступінь їх здійснення,що не виключає можливість застосування до ОСОБА_14 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою

При цьому колегія суддів враховує й те, що слідчим у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні, не наведено переконливих доказів існування обставин, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_14 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним ризикам.

Також колегія суддів враховує і фактичну поведінку підозрюваного після застосування щодо нього 19 жовтня 2019 року запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який самостійно з`явився за викликом апеляційного суду до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, застосований до ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Поведінка ОСОБА_7 після ДТП, за відсутності у матеріалах кримінального провадження даних про його неналежну поведінку та порушення ним за час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні покладеного на нього процесуального обов`язку, всупереч доводам прокурора, не може свідчити, на думку суду апеляційної інстанції, про безумовну можливість ухилення підозрюваного від явки до слідчого, прокурора та суду.

Посилання прокурора на перебування підозрюваного на момент вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, як на обставину, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, обтяжує покарання, та вказує на умисне порушення підозрюваним правил дорожнього руху ще до ДТП, колегія суддів вважає неприйнятним, оскільки слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, є достатньою для застосування запобіжного заходу.

Отже, з урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, належну процесуальну поведінку ОСОБА_14 , з метою чого, слідчий суддя поклав на підозрюваного також й обов`язок, передбачений п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги прокурора.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2019 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою проживання, строком на два місяці по 16 грудня 2019 року включно, з покладенням обов`язку, передбаченого п. 1ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: