Справа № 128/862/19
Провадження № 1-кп/127/516/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2019 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 06 березня 2019 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000155 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого в ТОВ «ВКХП №2» на посаді вантажника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 05.03.2019 року, близько 23 год. 00 хв., прийшов до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де він проживає. Зайшовши всередину будинку, а саме у під`їзд, ОСОБА_4 зайшов за двері. Після цього до під`їзду, вказаного будинку, зайшла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 вийшов з-за дверей та, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи норми поведінки у суспільстві, без будь-яких пояснень та без будь-яких на те підстав, підійшовши до ОСОБА_5 , наніс їй удар кулаком правої руки в область голови, від чого ОСОБА_5 впала на підлогу. Далі, впершись корпусом тіла на ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , взявши ОСОБА_5 долонею правої руки за волосся, здійснив ще три удари її головою об підлогу.
Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця в потиличній ділянці ліворуч, синця на лобі зліва, синця з набряком м`яких тканин в лівій навколоорбітальній ділянці з переходом на щічну ділянку, субкон`юктивального крововиливу лівого ока, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №343 від 28.03.2019 року виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) та належать до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті він скоїв інкриміноване діяння. Суду пояснив, що напередодні вчинення злочину, а саме, вранці, 05.03.2019 року він посварився зі своєю дружиною, після чого пішов на роботу. В подальшому, після роботи, він надмірно вживав алкогольні напої, що в свою чергу спричинило неконтрольований напад агресії. По дорозі додому він зайшов у під`їзд будинку, де він проживає, та сховався за двері, в цей момент зайшла потерпіла ОСОБА_5 , після чого він безпричинного наніс останній удар правою рукою по обличчю, від якого потерпіла впала на підлогу. В подальшому, він притиснув потерпілу своєю ногою до підлоги та вдарив її ще декілька раз її ж головою об підлогу, після чого зник з місця вчинення злочину.
Обвинувачений додатково зазначив, що про вчинене жалкує в чому щиро розкаюється. Після вчиненого злочину просив вибачення у потерпілої за скоєне.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, проте надіслала суду заяву, в якій просила суд провести судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , без її участі. Претензій до обвинуваченого остання не має. Щодо призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , потерпіла поклалась на розсуд суду.
З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, вбачається, що відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР, підтверджується відповідним витягом №0000155, згідно якого 05.03.2019 року, близько 23:00 год., в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , невідома особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину та повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину.
Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні.
Так, суд приймає до уваги показання обвинуваченого, який повідомив, що 05.03.2019 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов у під`їзд будинку, в якому проживає, та сховався за двері, в цей момент до під`їзду зайшла потерпіла ОСОБА_5 , після чого він безпричинного наніс останній удар правою рукою по обличчю, від якого потерпіла впала на підлогу. В подальшому, він притиснув потерпілу своєю ногою до підлоги та її головою вдарив ще декілька раз об підлогу, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження, після чого він покинув місце вчинення злочину.
Показання обвинуваченого є добровільними та достатніми для висновків суду про наявність в його діянні складу злочину. Так, суд приймає до уваги те, що обвинувачений повідомив про безпричинність своїх дій, мотивом яких стала неповаги до суспільства, а саме прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб. Вказана неповага до суспільства є явною, очевидною та безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.
Такі показання обвинуваченого дають підстави суду стверджувати, що обвинувачений грубо порушив громадський порядок, дії якого супроводжувались особливою зухвалістю, із заподіянням потерпілій особі тілесних ушкоджень, що поєднувалось з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства. Вказані показання обвинуваченого повністю узгоджуються з письмовими доказами у справі, які суд приймає до уваги як належні та допустимі докази.
Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», хуліганством, яке супроводжувалось особливою зухвалістю може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень.
Таким чином, наведені докази є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Аналіз сукупності доказів у справі та зазначених положень ППВСУ свідчить, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
По місцю проживання та роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка, вих. №20/1303 від 15.03.2019 року, ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія», вих. №689 від 13.03.2019 року, ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Відповідно до свідоцтв про народження: серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що батьком останніх являється ОСОБА_4 .
Відповідно до довідки Вінницької ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
З вимоги про судимість від 18.03.2019 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний злочин середньої тяжкості перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, працює, по місцю роботи та проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Разом з тим, суд враховуючи, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, вину визнав, щиро розкаявся, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 296 КК України, ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: