Справа №463/5868/18
Провадження №1-кс/463/3261/19
У Х В А Л А

08 серпня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Личаківського ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 24 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001844 від 12 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся із скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, про скасування постанови слідчого Личаківського ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 24 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001844 від 12 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 26 липня 2019 року отримав оскаржувану постанову. Вважає таку незаконною, оскільки після скасування судом постанови про закриття провадження №0001844 від 12 липня 2018 року, слідчим було проведено лише допит ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), вважає, що слідчим ОСОБА_7 порушено вимоги ч.2 ст.9 КПК України.

В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав з наведених в ній мотивів. Додатково пояснив, що слідчий належним чином не здійснив досудове розслідування за його заявою про злочин, з приводу невиконання рішення суду гр. ОСОБА_8 , щодо побачень з сином. Зазначає, що слідчий жодного разу його не викликав для з`ясування обставин по його заяві, що також свідчить по неповноту та необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Представник Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, матеріали кримінального провадження не скерував, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити виходячи з таких підстав.
Частина 1 ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 24 червня 2019 року, кримінальне провадження, відомості про яке 12 липня 2017 року внесені до ЄРДР за №0001844, закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. А саме в оскаржуваній постанові вказано, що факт невиконання рішення суду не знайшов свого підтвердження. Слідчий дійшов до такого висновку лише на підставі допиту свідка гр. ОСОБА_5 , яка зазначила що не вчиняє жодних дій щодо невиконання рішень суду.

Однак, інших слідчий дій не проводилось, зокрема не допитано ОСОБА_3 , та не проведено з`ясування обставин по його заяві, що також свідчить по неповноту та необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Беручи до уваги наведене, керуючись принципом змагальності кримінального процесу, приходжу до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід задоволити, скасувати постанову слідчого Личаківського ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 24 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001844 від 12 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Керуючись ст. ст. 303-309, 395 КПК України -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу - задоволити.

постанову слідчого Личаківського ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 24 червня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001844 від 12 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1