Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1838/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника та представника
цивільного відповідача: ОСОБА_8 ,
представника
цивільного відповідача: ОСОБА_9 ,
представника потерпілих: ОСОБА_10 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника та представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 і цивільного відповідача TOB «Транс Біт Групп» на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 19.02.2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, слюсаря ТОВ «Транс Біи Групп», не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки та звільнено його від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Речовий доказ по справі:

-автомобіль «ISUZU NQR 71B», д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_11 , переданий на відповідальне зберігання власнику вирішено залишити останньому за належністю після вступу вироку в законну силу;

- автомобіль «MAN TGL 12210», д.н.з. НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_12 - вирішено залишити останньому за належністю після вступу вироку в законну силу;

-автомобіль «Opel Vivaro», н.з НОМЕР_3 , що знаходиться на зберіганні на штраф майданчику Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області вирішено повернути власнику ОСОБА_13 .

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Транс Біт Групп» на користь ОСОБА_12 майнову шкоду, завдану ДТП, в розмірі 573500грн.

Звернуто стягнення на автомобіль марки DAF XF 105.460 12902, спеціалізований вантажний тягач, білого кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , в рахунок відшкодування шкоди за цивільним позовом ОСОБА_12 .

Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 5338,98грн. вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Згідно вироку суду, 17 липня 2017 року близько 07-ї години, ОСОБА_7 під час керування автомобілем «Opel Vivaro», н.з НОМЕР_3 , в салоні якого знаходився пасажир ОСОБА_14 , рухаючись на 123км + 89м. автодороги Київ-Ковель-Яготин в напрямку м.Ковель поблизу с.Шевченкове Малинського району з перевищенням допустимої швидкості руху 120 км/год., в порушення вимог п.13.1, 12.1, 12.6г Правил дорожнього руху, проявив неуважність та не вибрав безпечної швидкості та дистанції для руху вчасно не помітив автомобіль ISUZU NQR 71B», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_15 , який рухався в попутному напрямку, будучи об`єктивно спроможним виявити вказану перешкоду для руху, не впорався з керуванням автомобіля та допустив наїзд на задню частину автомобіля «ISUZU NQR 71B», д.н.з. НОМЕР_1 , та після зіткнення виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем «MAN TGL 12210», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_16 , який рухався в напрямку м.Києва.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Opel Vivaro», ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення і знаходяться в прямому причинному зв`язку з його смертю, а саме внаслідок тупої поєднаної травми тіла, яка супроводжувалась переломами кісток основи та склепіння черепа, ребер, правої руки, розривами легень та печінки та ускладнились травматичним шоком.

Невідповідність дій ОСОБА_7 технічним вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки й виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок Малинського районного суду Житомирської області від 19.02.2019 року в частинах стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів в розмірі 5338, 98 грн.; стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Транс БІТ Групп» на користь ОСОБА_12 майнової шкоду в розмірі 573500 грн, відмовивши йому в позовних вимогах; звернення стягнення на автомобіль марки DAF XF 105.460 12902, спеціалізований вантажний тягач, білого кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 ,знявши арешт з зазначеного автомобіля.

Стверджує, що сторона захисту не згодна з стягненням судових витрат, так як у відповідності до ч.2 ст.122 КПК України стягненню не підлягає загальна сума витрат на проведення експертизи, яка включає і заробітну плату експерта, оскільки вказані експертизи проводилися в порядку службового завдання штатними експертами НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області і проведення цих експертиз входило в їх службовий обов`язок.

Крім того під час підготовчого судового засідання 23 листопада 2017 року головуючий суддя у справі своєю ухвалою залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_12 до ОСОБА_7 і ПрАТ «Провідна» і роз`яснив йому право звертатися з позовом до суду в порядку цивільного судочинства. В подальшому під час судового розгляду справи 25 травня 2018 року головуючий суддя у справі, з невідомих на то підстав, у порушення норм КПК України і ст.197 ЦПК України залучив як потерпілого у справі - власника автомобіля марки МАН - ОСОБА_12 і прийняв у нього уточнений цивільний позов. В подальшому 16 серпня 2018 року головуючий суддя по справі за клопотанням представника потерпілого ОСОБА_12 , в порушення ч.3 ст.333 КПК України, зробив запит до Олександрійської ДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області про витребування інформації щодо TOB «Транс БІТ Групп», тобто за власною ініціативою провів збір доказів по справі, , що є грубим порушенням норм КПК України.

Додатково захисник стверджує, що акт оцінювання ТЗ №38/17 від 25.07.2017 року є недопустимим доказом, оскільки судова автотоварознавча експертиза по справі не призначалась, висновок експерта в матеріалах справи відсутній. В подальшому 05.11.2018 року головуючий суддя по справі залучив в якості цивільного відповідача TOB «Транс Біт Групп» і наклав арешт на автомобіль м DAF XF 105.460 12902, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який до кримінальної справі ніякого відношення не має. Обвинувачений ОСОБА_7 , який в той день був у відпустці, а не при виконанні трудових відносин з TOB «Трап Групп», а ДТП сталася з участю автомобіля марки «Opel Vivaro», який належить на праві власності громадянину ОСОБА_17 , який ніякого відношення як сам, так і автомобіль «Opel Vivaro» до TOB «Транс Бит Групп» не мають. При цьому суд під час судового розгляду справи не встановив, що зазначений автомобіль перебував в оренді чи підряді, чи іншому законному володінні у TOB «Транс Біт Групп». Суд незаконно задовольнив цивільний позов ОСОБА_12 , так як згідно із ч.2 ст. ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В поданих запереченнях представник потерпілих адвокат ОСОБА_10 в інтересах потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_18 просить вирок Малинського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 від 18.03.2019 року залишити без задоволення. Стверджує, що в ході судового розгляду справи, ОСОБА_12 було подано уточнений цивільний позов із зміною неналежного відповідача, оскільки на всіх стадіях досудового слідства ОСОБА_12 був протизаконно позбавлений свого конституційного права бути визнаним потерпілим в даному кримінальному провадженні та мати відповідні права. Так як вичерпної інформації з приводу трудових відносин громадянина ОСОБА_7 на стадії досудового слідства ОСОБА_12 надано не було, і цивільним відповідачем по даному цивільному позову ОСОБА_12 було визначено водія автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 . Під час проведення підготовчого засідання ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 23.11.2017 року при попередньому розгляді справи по обвинуваченню ОСОБА_7 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в порушення статей 314-316 КПК України, суд вийшов за межі своїх повноважень, та прийняв рішення про залишення без розгляду цивільного позову до відповідачів ОСОБА_7 та Страхової компанії «Провідна». Проте, суд визнав свою помилку, та прийняв цивільний позов до ОСОБА_7 на першому судовому засіданні, до початку слухання справи по суті. Підтвердженням того, що обвинувачений ОСОБА_7 в момент скоєння ДТП не перебував у відпустці є також матеріали, надіслані на запит суду Світловодського відділення Олександрійської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області. В довідці від 06.09.2018 року за вих.. № 1591/10/11-27 зазначено, що в період за червень, липень, серпе 2017 року інформація, щодо перебування у відпустці працівника TOB "Транс Біт Груп ОСОБА_7 - відсутня. Дана довідка складена на підставі квартального щомісячних звітів підприємства TOB "Транс Біт Групп" за підписом директора ОСОБА_9 .

В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв ДТП, перебуваючи роботі при виконанні трудових обов`язків, відповідно до 1172 ЦК України, цивільна відповідальність за шкоду, заподіяну працівником, несе його роботодавець, а саме TOB "Транс Біт Групп". Тобто, ТОВ «Транс Біт Групп», повинно бути цивільним відповідачем за завдану ОСОБА_12 майнову шкоду, в межах судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 К України.

Щодо визнання недопустимим доказом Звіту проведеної оцінки з визначення вартості матеріального збитку по автотранспортному засобу № 38/17 від 25.07.2017 року, то даний звіт було зроблено незалежним експертом, який уповноважений державою виконувати дані оціночні роботи. Експерт має відповідні ліцензії на проведення робіт та володіє відповідними знаннями та рівнем кваліфікації. Всі ці дозвільні документи містяться в матеріалах самого Звіту і кримінальній справі.

Заслухавши доповідь судді, захисника, обвинуваченого та представника цивільного відповідача, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який в частині стягнення судових витрат проти задоволення апеляційної скарги заперечив, а в частині вирішення цивільного позову апеляційну скаргу підтримав, думку представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд вважає, що вирок суду не в повному обсязі відповідає зазначеним вимогам, в частині вирішення питання щодо стягнення з обвинуваченого на користь держави судових витрат є законним та обгрунтованим. Разом тим щодо питання вирішення цивільного позову, то на переконання колегій суддів вирок постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального права та у зв`язку з цим у відповідності до положень ст. 412, 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду цивільного позову ОСОБА_12 в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступних обставин.

Так що стосується апеляційних доводів щодо неправомірності стягнення судом з обвинуваченого на користь держави процесуальних витрат, то вони не зайшли свого підтверження та є необгрунтованими.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування проводились:

- судово-технічна експертиза транспортного засобу автомобіля марки «ISUZU NQR 71B», д.н.з. НОМЕР_1 (а.к.п.110-121 т.1), витрати за проведення якої складають 790,96 грн. (а.к.п.109 т.1),

- судово-технічна експертиза автомобіля марки «MAN TGL 12210», д.н.з. НОМЕР_2 (а.к.п.126-137 т.1) витрати на проведення якої складають 790,96грн. (а.к.п.125 т.1),

- судово-технічна експертиза автомобіля марки «Opel Vivaro», н.з НОМЕР_3 (а.к.п.142-153 т.1), витрати на проведення якої складають 790,96грн. (а.к.п.141 т.1),

- транспортно-трасологічна експертиза (а.к.п.167-191 т.1), витрати на проведення якої складають 2966,10грн. (а.к.п.166 т.1).

Тобто, у відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК України, зазначені витрати в розмірі 5338,98грн. за залучення експерта для проведення вказаних експертиз безумовно підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 , визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, на рахунок держави.

Апеляційні доводи захисника ОСОБА_19 в частині того, що відповідності до ч.2 ст.122 КПК України стягненню не може підлягати вся вартість проведення експертиз, яка включає і заробітну плату експертів НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області, що проводили експертні дослідження в порядку службового завдання в межах своїх службових обов`язків, є безпідставними та надуманими.

У відповідності до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Так, проведення зазначених експертиз здійснювалось за рахунок коштів з Державного бюджету України, проте це не позбавляє обов`язку обвинуваченого, в разі винесення відносно нього обвинувального вироку, відшкодувати на користь держави такі документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно із положенням ч.2 ст.124 КПК України.

Тому в цій частині вирок суду є законним та зміні чи скасуванню не підлягає.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині цивільного позову колегія суддів дійшла наступного висновку.

З письмових заперечень на апеляційну скаргу представника потерпілих , що також не заперечувалося іншими учасниками судового розгляду, вбачається, що ОСОБА_12 , якому дорожньо-траспортною пригодою, яка стала наслідком порушення даного кримінального провадження, було пошкоджено його автомобіль та завдано відповідну матеріальну шкоду, на стадії досудового розслідування звертався до слідчого з клопотанням визнання його потерпілим у цьому кримінальному провадженні (а.к.п.96 т.1), але постановою старшого слідчого ОСОБА_20 в частині визнання ОСОБА_21 потерпілим у кримінальному провадженні було відмовлено з огляду на те, що в даному кримінальному провадженні потерпілим може бути тільки та особа, якій завдано тілесні ушкодження, спричинення лише майнової шкоди не є підставою для визнання особи потерпілим (т.1 а.п. 101).

В подальшому, разом з обвинувальним актом в даному кримінальному провадженні до суду було направлено також і цивільний позов ОСОБА_21 до обвинуваченого ОСОБА_7 та ПАТ «Провідна».

Під час підготовчого судового засідання судом першої інстанції ухвалою від 23.11.2017 року (а.к.п.44 т.1) зазначений цивільний позов був залишений без розгляду, оскільки КПК України не передбачено і не врегульовано питання щодо залучення до участі у кримінальному процесі третьої особи, якій завдано шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а не злочином, який інкримінується обвинуваченому, тобто ч.2 ст. 286 КК України, а страхова компанія несе відповідальність відповідно до договору страхування, яка наступає після встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того рішення суду було вмотивовано тим, що згідно пред`явленого ОСОБА_22 обвинувачення, яке підлягає з`ясуванню в кримінальному провадженні, він обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_14 , а підставою ж позову ОСОБА_12 є заподіяння механічних пошкоджень іншому транспортному засобу (т.1 а.п. 44)

В подальшому, не дивлячись на таке рішення суду ОСОБА_12 з тих саме підстав, що і в первісному позові, 05.12.2017 року було уточнено та подано до суду цивільний позов до ОСОБА_7 (а.к.п.51 т.1), який судом першої інстанції було прийнято до провадження і ухвалою суду від 25.05.2018 року (а.к.п.96 т.2) визнано ОСОБА_23 потерпілим у кримінальному провадженні та залучено до участі у його розгляді. Крім того, ОСОБА_12 31.10.2018 року в межах даного кримінального провадження до суду було подано уточнений цивільний позов до ТОВ «Транс Біт Групп» (а.к.п.177 т.2), який судом першої інстанції було прийнято до провадження в межах кримінального провадження відносно ОСОБА_22 та фактично визнано ТОВ «Транс Біт Групп» цивільним відповідачем в даному кримінальному провадженні.

Крім того судом ухвалою від 05.11.2018 року (а.к.п.204 т.2) було задоволено клопотання ОСОБА_12 (а.к.п.186 т.2) та накладено арешт на майно ТОВ «Транс Біт Групп», а саме автомобіль марки DAF XF 105.460 12902, спеціалізований вантажний тягач, білого кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , шляхом заборони відчуження (перереєстрації даного транспортного засобу.

Однак, на переконання колегії суддів, такі дії суду щодо визнання ОСОБА_12 потерпілим в кримінальному провадженні, прийняття його цивільного позову, в подальшому уточненого, до розгляду саме в межах даного кримінального провадження, не відповідають вимогам КПК України та фактично призвели до збільшення обсягу обвинувачення в частині завдання обвинуваченим ОСОБА_7 майнової шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням, що не було встановлено та не пред`являлося обвинуваченому органом досудового розслідування.

Так у відповідності до ч.ч.1,2 ст.127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Так, ч.2 ст.286 КК України передбачає злочин, який полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Помилковість згаданого вище висновку суду полягає в тому, що всупереч попередньої ухвали суду від 23.11.2017 року (а.к.п.44 т.1), судом не враховано, що правопорушенням ОСОБА_7 ОСОБА_12 , як фізичній особі, не завдано шкоди у вигляді тілесних ушкоджень, як це передбачає ч.2 ст.286 КК України, яка інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 у вину, а тому в межах даного кримінального провадження ОСОБА_12 не може звертатися з позовом щодо відшкодування шкоди, завданої майну (автомобілю) в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Визнавши ОСОБА_12 потерпілим та прийнявши його цивільний позов до ОСОБА_7 , а в подальшому і уточнений цивільний позов до TOB «Транс Біт Групп» (у зв`язку з неправомірними діями його працівника ОСОБА_24 ) для розгляду в межах даного кримінального провадження, суд в порушення вимог ст. 337 КПК України вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення та безпідставно вирішив даний уточнений цивільний позов оскаржуваним вироком.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, на думку апеляційного суду, є істотними, такими що перешкодили суду прийняти законне та обгрунтоване рішення щодо цивільного позову в кримінальному провадженні.

Доводи представника потерпілого ОСОБА_12 в заперечення проти зазначених апеляційних доводів, про обгрунтованість звернення ОСОБА_12 з цивільним позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодження його автомобіля в результаті даної ДТП, саме в межах даного кримінального провадження, з посиланням в тому числі і на положення ст. 55 КПК України та наполяганням на спричиненні шкоди саме даним кримінальним правопорушенням, є з огляду на наведені обставини, безпідставними.

Виходячи з наведено, вирок суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_12 до TOB «Транс Біт Групп» згідно положень ч.1 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду цивільного позову ОСОБА_25 в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

При цьому не може залишатися в силі також і рішення суду щодо звернення стягнення на автомобіль марки DAF XF 105.460 12902, спеціалізований вантажний тягач, білого кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , в рахунок відшкодування шкоди за цивільним позовом ОСОБА_12 , як похідне від рішення в частині вирішення самого цивільного позову, тим більш, що висновок суду про підстави звернення стягнення відшкодування шкоди за цивільним позовом саме на зазначений автомобіль та наявності доказів будь-якого відношення даного автомобіля до відповідача за даним цивільним позовом належним чином не вмотивовано.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , в тому числі і щодо безпідставності звернення ОСОБА_25 з цивільним позовом до TOB «Транс Біт Групп» з огляду на вчинення ОСОБА_7 ДТП не під час виконання ним своїх трудових відносин, безпідставності дій суду щодо збору доказів за клопотанням цивільного позивача шляхом витребування відповідної інформації, невідповідності акту оцінки транспортного засобу ОСОБА_25 № 38/17 від 25.07.2017 р. критеріям доказу матеріальної шкоди, неправильного визначення розміру шкоди, а також щодо відсутності будь-якого відношення автомобіля DAF XF 105.460 12902, на який звернуто стягнення, до цивільного відповідача TOB «Транс Біт Групп» та інш., як і доводи адвоката Меньчинського в заперечення на зазначені обставини, то апеляційний суд позбавлений можливості висловити свою думку щодо їх обгрунтованості, при цьому зазначені доводи у відповідності до положень ч.2 ст. 415 КПК України повинні бути враховані судом першої інстанції при новому розгляді даного цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок суду є законним та обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника та представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 і цивільного відповідача TOB «Транс Біт Групп» на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 19.02.2019 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України задовольнити частково.

Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 19.02.2019 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України в частині вирішення цивільного позову скасувати.

Призначити новий розгляд цивільного позову ОСОБА_12 до ТОВ «Транс Біт Групп» про відшкодування майнової шкоди в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Судді: