Ухвала

іменем України
05 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 660/337/18

провадження № 51-3282 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11 січня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року,
Короткий зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11 січня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 02 квітня 2019 року апеляційні скарги прокурора та захисника залишив без задоволення, а вказаний вирок без зміни.
Як установив Cуд, ОСОБА_5 20 грудня 2017 року близько 20:55, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом, усупереч вимогам пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР) керуючи технічно несправним (експлуатацію якого заборонено) та незареєстрованим у встановленому законом порядку мотоциклом МТ-11 (без державного номерного знаку), здійснюючи рух по вул. Садовій у районі будинку № 37 у с. Осокорівка Нововоронцовського району Херсонської області, порушуючи вимоги підпунктів «б», «ґ» п. 2.3, п. 12.1 ПДР, не врахувавши дорожньої обстановки, не впорався з керуванням мотоцикла, через що здійснив з`їзд із проїзної частини з подальшим наїздом на перешкоду у вигляді дерева та перекиданням мотоцикла. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної події пасажир мотоцикла ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці події. Вказані наслідки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм мотоцикла ОСОБА_5 ПДР, а саме: пп. «а» п. 2.1, підпунктів «б», «ґ» п. 2.3, підпунктів «а», «в» п. 2.9, п. 12.1., п. 31.4., п. 31.4.1.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції. На думку захисника, суди не взяли до уваги відсутності відомостей у матеріалах кримінального провадження, які б засвідчували факт звернення сторони обвинувачення до експерта або доручення слідчого судді чи суду на проведення експертиз; також скаржник вважає, що суд залишив поза увагою те, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє повідомлення про підозру ОСОБА_5 , при цьому суд апеляційної інстанції вказаних обставин не спростував, своє рішення усупереч вимогам ст. 419 КПК належним чином не мотивував.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Отже, суд касаційної інстанції не перевіряє судові рішення у частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Натомість вказані обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Залишаючи без задоволення апеляційні скарги прокурора та захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_4 у частині встановлених місцевим судом обставин, апеляційний суд у своїй ухвалі навів докладні мотиви прийнятого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути справу та дати правильну юридичну оцінку вчиненому.
За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались, дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК кваліфіковані правильно.
Як видно з матеріалів провадження за скаргою, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину зроблено з дотриманням вимог ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 КПК.
В основу обвинувального вироку суд правильно поклав показання засудженого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , експерта ОСОБА_11 , дані протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, дані висновків судово-медичної, судової автотехнічної експертиз, а також досліджені в судовому засіданні інші письмові докази, зміст яких детально відображено у вироку.
Зазначені докази відповідають вимогам КПК на предмет їх належності й допустимості та у своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Вирок суду є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 374 КПК.
Доводи захисника щодо недопустимості в якості доказів висновків експертів, оскільки в матеріалах провадження відсутні дані, які б засвідчували звернення сторони обвинувачення до експерта або доручення слідчого судді чи суду на проведення експертиз, є необґрунтованими.
За змістом ст. 242 КПК експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, в разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. При цьому, за змістом п. 1 ч. 2 вказаної статті проведення експертизи щодо встановлення причин смерті є обов`язковим.
Твердження захисника щодо незаконності висновків експертиз внаслідок порушення вимог ст. 242 КПК були предметом перевірки як суду першої інстанції, так і апеляційного суду, який у своїй ухвалі дійшов правильного висновку про те, що відповідно до реєстру матеріалів кримінального провадження № 0000551 слідчим були прийняті відповідні процесуальні рішення про призначення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 від 21 грудня 2017 року та про призначення автотехнічної експертизи мотоцикла МТ-11 без державного номерного знаку від 13 лютого 2018 року. На підставі зазначених постанов слідчого й було проведено відповідні експертизи, про що зазначено у вступних частинах висновків експертиз.
При цьому, суд апеляційної інстанції спростовуючи вказані доводи обґрунтовано вказав на те, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, від сторони захисту не надходило жодних зауважень щодо відсутності в матеріалах процесуальних документів на підтвердження правових підстав для проведення експертиз.
Не знайшли свого підтвердження й доводи захисника, щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження повідомлення ОСОБА_5 про підозру, внаслідок чого було порушено його право на захист. Суд апеляційної інстанції, предметом розгляду якого був аналогічний довід захисника, що містився в його апеляційній скарзі, обґрунтовано послався на те, що відповідно до реєстру матеріалів 29 березня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, проведено його допит як підозрюваного та повідомлено про відкриття матеріалів кримінального провадження учасникам кримінального провадження.
При цьому, Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 317 КПК до обвинувального акта долучаються документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження.
Перевіривши вирок місцевого суду в апеляційному порядку, апеляційний суд надав належну оцінку доводам апеляційних скарг та зазначивши підстави прийнятого рішення, обґрунтовано відмовив у їх задоволенні. При цьому, доводи апеляційної скарги захисника за своїм змістом є аналогічними доводам його касаційної скарги.
Ухвала апеляційного суду достатньо вмотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.
У касаційній скарзі захисника ОСОБА_4 не міститься переконливих і достатніх аргументів щодо істотного порушення норм процесуального права при здійсненні судового й апеляційного провадження, а тому і немає необхідності у перевірці матеріалів справи.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11 січня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3