Справа № 128/2287/17
Провадження №11-кп/801/871/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000760 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 20.05.2019, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бохоники, Вінницького району, Вінницької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою освітою, офіційно не працюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2019 за ч.2 ст. 263 КК України ( подія злочину - 21.03.2018) до покарання у виді штрафу розміром 850 гривень,

-за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень в дохід держави.

На підставі ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2019, яким обвинуваченого ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 гривень - виконувати самостійно.

Стягнуто процесуальні витрати, скасовано арешт на майно та вирішено долю речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 06.07.2017 близько о 23 години, перебуваючи в с. Бохоники Вінницького району Вінницької області, діючи умисно, з корисливого мотиву, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи про відсутність сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, проник на територію ділянки № НОМЕР_1 масиву «ВЕТЕРАН», яка належить потерпілому ОСОБА_8 , звідки вчинив крадіжку 109 шт. дошок з матеріалу дерева сосни 1 сорту розмірами: довжиною- 450 см, шириною- 12 см ,товщиною-3 см, вартість яких згідно висновку експерта № 794 від 19.07.2017 становить загальну суму в 2746 гривень 80 копійок.
Реалізувавши свій злочинний намір до кінця, обвинувачений ОСОБА_7 з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму загальну суму в 2746 гривень 80 копійок.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання через істотне порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень в дохід держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком суду від 11.02.2019 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
В решті просить залишити вирок без змін.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України ніким не оспорюється.

Згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Частиною 1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно приписів ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Разом з тим, вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність Вінницький районний суд Вінницької області при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 не дотримався.

Зокрема, як вбачається з оскаржуваного вироку суд за ч.1 ст.185 КК України засудив ОСОБА_7 до покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян та вирішив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2019, яким обвинуваченого ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 гривень, виконувати самостійно.

В даному випадку суд не звернув увагу, що обидва призначених покарання - штраф є покараннями одного виду та відповідно до ст. 72 КК України підлягають складанню, що призвело до неправильного застосування ч. 4 ст. 70 КК України.

З огляду на вказане, має місце неправильне застосування судом першої інстанції вимог закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_7 слід призначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком суду від 11.02.2019 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Також суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України мав повністю зарахувати відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2019 у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки штраф обвинувачений сплатив, підтвердженням чого є квитанція від 03.04.2019 (а.с.148).

Разом із тим, таке порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність Суд не вважає підставою для ухвалення нового вироку, оскільки не погіршує становище обвинуваченого, а навпаки покращує поліпшує остаточне покарання.

Таке неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України, є підставою для зміни вироку суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає що вирок суду підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 20.05.2019 щодо ОСОБА_7 в частині застосування ч. 4 ст. 70 КК України - змінити.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2019 остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2019 у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В решті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4