Справа № 473/3732/19
Номер провадження1-кп/473/360/2019
Категоря: ч.3 ст.185 КК України
ВИРОК
іменем України

"10" жовтня 2019 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Градівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, не працює, зареєстрований за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1.29.04.2010 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 02 роки.

2. 13.01.2011 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 03 років 09 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування основного покарання 26 червня 2014 року на підставі Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року за ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2014 року.

3. 19.01.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 04 років позбавлення волі, звільненого від відбування основного покарання 27 березня 2018 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України за ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 березня 2018 року на 11 місяців 01 день,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

В ніч на 04 серпня 2019 року в місті Вознесенську Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_8 спільно із невстановленою особою, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, проходили по АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_6 .

В цей час невстановлена особа, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, запропонував обвинуваченому ОСОБА_8 вчинити крадіжку чужого майна з території вказаного домоволодіння, на що обвинувачений ОСОБА_8 погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою із невстановленою особою, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, таємно, шляхом відчинення вхідних воріт, проникли на територію подвір`я житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає потерпіла ОСОБА_6 .

Перебуваючи на території подвір`я вказаного житлового будинку, невстановлена особа, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому, який був знайдений на території подвір`я, пошкодила металевий цеп, на якому був закріплений металевий навісний замок, внаслідок чого були відчинені вхідні двері до житлового будинку та обвинувачений ОСОБА_8 разом із невстановленою особою, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження проникли до приміщення даного житлового будинку.

Перебуваючи в одній із кімнат даного житлового будинку обвинувачений ОСОБА_8 спільно з невстановленою особою, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, реалізуючи спільний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою незаконного збагачення, таємно повторно викрали цифровий ефірний приймач моделі «Romsat T2550» вартістю 399 гривень 90 копійок.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою із невстановленою особою, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, шляхом відчинення вхідних дверей, проникли до приміщення сарая, розташованого на подвір`ї даного житлового будинку, звідки, усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою незаконного збагачення, таємно повторно викрали велосипед моделі ММВЗ «Аіст» вартістю 1000 гривень.

Після чого обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою із невстановленою особою, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження, з викраденим чужим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1399 гривень 90 копійок.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю майна, яким він таємно заволодів за попередньою змовою із невстановленою особою, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого ОСОБА_8 у суда немає, так як дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить достовірними, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до постанови органу досудового розслідування від 08 серпня 2019 року речовим доказом за кримінальним провадженням визнано цифровий ефірний приймач моделі «Romsat T2550» вартістю 399 гривень 90 копійок, який повернутий потерпілій ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування. /а.к.п. 38/.

Відповідно до постанови органу досудового розслідування від 22 серпня 2019 року речовим доказом за кримінальним провадженням визнано велосипед моделі ММВЗ «Аіст», вартістю 1000 гривень, який повернутий потерпілій ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування. /а.к.п. 40/.

Аналіз та оцінка приведених достовірних та допустимих доказів за кримінальним провадженням в сукупності, приводять суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_8 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого ним злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, як матеріальної, так і моральної.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає рецидив злочину.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпеку та дані про його особу.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_8 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що за місцем проживання він характеризується задовільно, має непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності, із яких всі за вчинення тяжких злочинів проти власності. /а.к.п. 50 52/.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують йому покарання, а також позицію потерпілої та сторони захисту, стосовно призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , які вважали за можливе призначити основне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , із застосуванням вимог ст.75 КК України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 міг би бути звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 9 Постанови Пленуму Веховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим, при цьому необхідно враховувати не тільки дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, але й ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи із особливостей і обставин його вчинення.

Вказані вище вимоги кримінального закону потерпілою ОСОБА_6 та стороною захисту при обґрунтуванні можливості призначення основного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , із застосуванням вимог ст.75 КК України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 міг би бути звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, не дотримані.

Наявність низки непогашених судимостей за вчинення тяжких злочинів проти власності, за які обвинувачений ОСОБА_8 відбував покрання в місцях позбавлення волі, та знову вчинив тяжкий злочин проти власності, після відбування покарання та звільнення з місця позбавлення волі умовно достроково в порядку ст. 81 КК України, на переконання суду, жодним чином не свідчать про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, його наслідки та інші обставини, врахувавши думку прокурора, який просив призначити основне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 без іспитового строку випробування, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 повинно бути призначено основне покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі для даного виду покарання, встановленого санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Суд вважає, що даний вид основного покарання в виді позбавлення волі відносно обвинуваченого ОСОБА_8 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд не знаходить підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 із застосуванням вимог ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд виходить також із змісту досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до висновку якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства, в тому числі і окремих осіб. На думку органу пробації застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. /а.к.п. 28 29/, а також із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 38, 40/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», обчислюючи строк відбування покарання з 28 серпня 2019 року, тобто з дня його взяття під варту за ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2019 року, зарахувавши в строк відбування покарання тримання його під вартою з 28 серпня 2019 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №2046 VIII від 18 травня 2017 року, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Речові докази за кримінальним провадженням: цифровий ефірний приймач моделі «Romsat T2550» а також велосипед моделі ММВЗ «Аіст», які повернуті потерпілій ОСОБА_6 , відповідно до її зберігальної розписки залишити потерпілій ОСОБА_6 , як законному власнику даних речей. /а.к.п. 38, 40, 41/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1