Справа № 439/7/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1054/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 24.11.2017 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заставне Золочівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_10 ,

встановила:

вироком Бродівського районного суду Львівської області від 24.11.2017 року ОСОБА_8 виправдано за ч. 3 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки з проникненням у приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та по епізоду крадіжки з проникненням у приміщення ТзОВ «Золочівський цегляний завод» за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки з проникненням у приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та по епізоду крадіжки з проникненням у приміщення Золочівського коледжу Національного університету «Львівська політехніка» та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_8 покладено процесуальні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено витання щодо речових доказів.

За вироком суду, неповнолітній ОСОБА_8 у ніч на 8 жовтня 2013 року за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_11 , знаходячись у м. Золочеві Львівської області, з метою крадіжки чужого майна, шляхом розбиття шибки Золочівського коледжу Національного університету «Львівська політехніка», який розташований у м. Золочеві по вул. І. Труша, 6, Золочівського району Львівської області, умисно, таємно, із корисливих спонукань, із кабінету директора викрали один ноутбукмарки Lenovo В 575 серійний номер WВ04874497 вартістю 2788, 25 грн., ноутбук марки НР Раvillion dv 6000 вартістю 2736 гри., туристичний ніж марки Gosla вартістю 80 грн., орден Української автокефальної православної церкви № 14 - присвоєний ОСОБА_12 , значок із надписом «за дальний поход» та три значки депутата районної ради, всього майна останнього на загальну суму 5604,25 гривень.

Окрім того, 10.05.2014 року близько 03 години, неповнолітній ОСОБА_8 з метою крадіжки чужого майна, шляхом розбиття віконного скла приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться у м. Золочеві по вул. Базарній, 5 та належить ОСОБА_13 , проник у середину бару, звідки умисно, таємно, із корисливих спонукань, викрав гроші у сумі 4304 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Окрім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачено у тому, що він у період часу з 21-ої години 12.10.2010р. по 11-ту годину 13.10.2010 року, за попередньою змовою разом із рідним братом неповнолітнім ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розбивши віконне скло на другому поверсі, проникли у приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно із корисливих спонукань, викрали набір шоколадок «Рошен» кількістю 70 штук загальною вартістю 70 гривень, батончик шоколадний кількістю 2 штуки загальною вартістю 10 гривень, шоколад «Оленка» кількістю 5 штук загальною вартістю 50 гривень, шоколад «Чайка» кількістю 5 штук загальною вартістю 50 гривень, печиво кількістю 5 пачок загальною вартістю 25 гривень, торт «Шоколадний замок» кількістю 2 штуки загальною вартістю 30 гривень, шоколад «Рошен» кількістю 8 штук загально вартістю 80 гривень, пачка цукерок вартістю 60 гривень, 2 коробки цукерок загальною вартістю 80 гривень, сік 1 л в кількості 4 пачки загальною вартістю 56 гривень, розмінну монету в сумі 15 гривень. Загальна сума заподіяних потерпілій матеріальних збитків становить на суму 526 гривень.

Також ОСОБА_8 обвинувачується органом досудового розслідування у тому, що 09.10.2013 року близько 16 год. він умисно, таємно, із корисливих спонукань, шляхом підбору ключа від замка вхідних дверей, проник у приміщення контори ТзОВ «Золочівський цегляний завод», що розташований по вул. Тернопільській, 7, у м. Золочеві, звідки із гаманця, що знаходився у жіночій сумочці ОСОБА_15 , вчинив крадіжку грошей у сумі 170 гривень, після чого втік у невідомому напрямку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок у частині визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по епізоду крадіжки з проникненням у приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та по епізоду крадіжки з проникненням у приміщення Золочівського коледжу Національного університету «Львівська політехніка» та ухвалити новий вирок, яким закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за всіма статтями обвинувачення. Матеріали провадження направити прокурору для здійснення кримінального провадження у загальному порядку.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що вирок суду у частині визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є незаконним та необґрунтованим у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що показання ОСОБА_8 щодо заперечення ним вини в інкримінованих злочинах не були спростовані ні під час досудового розслідування, ні у судовому засіданні. Вказує, що допитаний у судовому засіданні ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_8 крадіжки не вчиняв. Звертає увагу, що викрадені речі були виявлено лише у ОСОБА_11 . Ставить під сумнів дані слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 .

Покликається на те, що у матеріалах справи відсутній оригінал диску цифрового носія інформації на який було знято слідчий експеримент за участю ОСОБА_11 , тому такий доказ є недопустимим та відповідно до ч. 2 ст. 86 КПК України не може бути використаний при прийнятті рішення.

Вважає, що наявний у матеріалах справи диск, який був наданий потерпілою ОСОБА_13 , є недопустимим доказом.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні всіх інкримінованих йому епізодів злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам ст. 374 КПК України. Судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано визнано недопустимим доказом протокол огляду місця події кафе-бару «Лебідь» від 13.10.2010 р. та протокол огляду речових доказів грошових коштів від 16.10.2010 р. Зазначає, що судом першої інстанції у вироку не усім доказам, що були зібрані на досудовому розслідуванні, так і подані у ході судового розгляду, надано відповідний аналіз та належну правову оцінку. При цьому, судом не взято до уваги список викраденого товару та акт ревізії викраденого майна, протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 16.10.2010 р., а саме речового доказу ключа з позначкою «МЗ» від вхідних дверей кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проведеного за участю потерпілої ОСОБА_16 , який добровільно видано ОСОБА_8 . Показання потерпілої ОСОБА_16 , надані у судовому засіданні, не було взято до уваги. Вказує, що у мотивувальній частині оскаржуваного вироку судом констатовано факт вчинення ОСОБА_8 крадіжки грошей із сумки потерпілої ОСОБА_15 , однак всупереч вимогам п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України судом не наведено належного обґрунтування, мотивів та підстав прийняття рішення про виправдання за цим епізодом. Окрім цього, у порушення вимог ст. 314-1, ч. 1 ст. 368 КПК України при ухваленні оскаржуваного вироку судом не прийнято до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Також, судом не враховано обтяжуючу обставину вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, безпідставно було враховано таку обтяжуючу обставину, як вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою. Окрім цього, судом першої інстанції безпідставно не вирішено питання щодо стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги захисника, думку захисника, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечив апеляційні вимоги прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його законного представника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечили про апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Ст. 412 КПК України передбачено, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно вимог ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; а у резолютивній частині має бути зазначено рішення про визнання особи невинуватою у пред`явленому обвинуваченні та про її виправдання.

Як вбачається із виправдувального вироку, суд першої інстанції, не вказав підстави для виправдання обвинуваченого за інкримінованим йому епізодом крадіжки майна з приміщення ТзОВ «Золочівський цегляний завод» з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Разом з цим, посилання на будь-які докази та їх оцінка за цим епізодом у вироку відсутня.

Колегією суддів встановлено, що суд допустив суперечності у своєму вироку.

Так, у мотивувальній частині вироку суд першої інстанції зазначив, що не здобуто доказів на підтвердження вчинення злочину ОСОБА_8 .

Вказане на думку колегії суддів фактично означає виправдання ОСОБА_8 за п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з не доведенням вчинення ним злочину.

Натомість у резолютивній частині вироку підставою виправдання суд першої інстанції вказав не доведеність у діях ОСОБА_8 складу злочину, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, є іншою підставою для ухвалення виправдувального вироку.

Також, як вбачається із вироку, суд першої інстанції всупереч положенням ст. 314-1 КПК України не врахував досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_8 , що є необхідним при вирішенні судом першої інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України, питань, які потрібно з`ясувати при ухваленні вироку, в т. ч. щодо міри покарання.

Поряд з цим, суд першої інстанції не досліджував наявність обставини, що обтяжує покарання, котра зазначена як така у обвинувальному акті, а саме вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а також не обґрунтував врахування іншої обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, що є кваліфікуючою ознакою складу, інкримінованого злочину ОСОБА_8 .

Враховуючи вищенаведені порушення, суд першої інстанції допустив невідповідність своїх висновків, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону та таким, що перешкодило йому ухвалити законний та обґрунтований вирок, та унеможливлює, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, перевірку цих обставин судом апеляційної інстанції, у зв`язку з тим, що прокурором в суді апеляційної інстанції не заявлялись будь-які клопотання щодо обсягу дослідження доказів.

Відтак колегія суддів приходить до переконання, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно перевірити в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційних скаргах, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 24.11.2017 року задовольнити частково.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 24.11.2017 року відносно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4