Справа № 453/1343/18
№ провадження 1-кп/453/16/19
В И Р О К
іменем України

02 жовтня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

її представника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого, депутатом не являється,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_7 20.05.2018 року близько 00 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіки Польща та рухаючись ним по автомобільній дорозі Київ-Чоп у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області у напрямку до м. Києва, при проїзді її ділянки у районі 645 км + 300 м порушив вимоги розділу 1 п. п. 1.5., 1.10. (у частині визначення термінів «небезпека для руху»); розділу 2 п. п. 2.3 б), д); розділу 12 п. п. 12.3., 12.4 Правил дорожнього руху України, котрі виразилися у тому, що він, рухаючись у населеному пункті, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які перебігали проїзну частину дороги зліва направо по напрямку його руху і яких він мав об`єктивну можливість вчасно виявити, не вжив своєчасних заходів до зупинки керованого ним транспортного засобу, такими своїми діями створив аварійну обстановку і, як наслідок, скоїв наїзд на зазначених пішоходів. Внаслідок порушення обвинуваченим ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху, у потерпілого ОСОБА_9 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 50 від 21.05.2018 року при зовнішньому дослідженні було виявлено садно у лобній ділянці голови справа, садно у потиличній ділянці волосистої частини голови зліва, садно у ділянці перенісся, садно у ділянці зовнішнього кінця верхньої повіки правого ока, яке частково поширювалось на скроневу ділянку голови, садно на спинці носа в середній третині справа, садно на передній поверхні мочки правої вушної раковини, садно на задній поверхні ділянки правого ліктьового суглобу, садно майже на всьому протязі передньо-бокової поверхні нижніх відділів грудної клітки справа, яке частково поширювалося на ділянку правого підребер`я та верхніх відділів правої половини живота, садно майже на всьому протязі середніх та нижніх відділів задньо-бокової поверхні грудної клітки зліва, садно на задній поверхні ділянки лівого плечового суглобу, множинні садна на задніх поверхнях міжфалангових суглобів обох кистей, садно на передньо-зовнішній поверхні верхньої третини правої гомілки, садно на внутрішній поверхні нижньої третини лівої гомілки; при внутрішньому дослідженні було виявлено: велико-вогнишцеві крововилив у м`які тканини лобно-скроневої ділянки голови справа та у потиличній ділянці голови зліва, лінійний перелом кісток склепіння черепа справа у лобно-скроневій ділянці, який поширювався на кістки основи черепа, велико-вогнишцеві крововиливи під м`які оболонки випуклих поверхонь обох гемісфер головного мозку, дрібно-вогнишцеві крововиливи у ділянці коренів обох легенів, велико-вогнишцевий крововилив по реберній поверхні нижньої частки правої легені, множинні дрібно-вогнишцеві крововиливи у зв`язки печінки, множинні розриви тканини печінки, гемоперитонеум 2,5 л (кров у черевній порожнині), множинні дрібно-вогнищеві крововиливи навколо судинних ніжок обох нирок, вогнищевий крововилив у жирову та фіброзну капсули правої нирки та правий наднирник. Вище описані тілесні ушкодження могли утворитися у короткий проміжок часу, цілком можливо, під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20.05.2018 року, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті і за ступенем тяжкості, відносно живих осіб, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження по небезпеці для життя у момент заподіяння. У потерпілого ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 118 від 08.06.2018 року, на час огляду було виявлено рубець у ділянці підборіддя посередині, садно на задній поверхні ділянки лівого променево-зап`ясного суглобу, синець на внутрішній поверхні верхньої третини гомілки, садно на передньо-внутрішній поверхні нижньої третини лівої гомілки, яке частково поширювалось на ділянку гомілково-ступневого суглобу, часткова відсутність ріжучих частин першого верхнього зуба справа, першого верхнього зуба зліва та другого верхнього зуба зліва. Згідно даних представленої в експертизу медичної документації у потерпілого ОСОБА_6 було діагностовано «забійну рану підборіддя, черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, двосторонні переломи суглобних відростків та ментальної ділянки нижньої щелепи зі зміщенням уламків». Вищеописані тілесні ушкодження могли утворитися у короткий проміжок часу, цілком можливо, під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20.05.2018 року і відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.
Потерпілою ОСОБА_4 (матір`ю загиблого ОСОБА_9 ) та потерпілим ОСОБА_6 цивільні позови у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, - не заявлялися. Потерпілою ОСОБА_4 та її уповноваженим представником у судовому засіданні висловлено позицію про часткове відшкодування обвинуваченим ОСОБА_7 заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнової та моральної шкоди, а про відшкодування іншої частини такої шкоди вони мають намір звертатися до страховика, яким була застрахована цивільно-правова відповідальність власника (користувача) транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіки Польща, у порядку, визначеному чинним законодавством, після набрання даним вироком суду законної сили.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав та надав покази, згідно з якими він дійсно 20.05.2018 року близько 00 год. 55 хв., повертаючись із м. Ужгород Закарпатської області та рухаючись автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіки Польща у напрямку м. Івано-Франківськ по автомобільній дорозі Київ-Чоп, у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області не врахував дорожньої обстановки і стан керованого ним транспортного засобу, здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які перебігали проїзну частину дороги. Здійснивши зазначену дорожньо-транспортну пригоду, він одразу ж повідомив про це правоохоронні органи та викликав швидку медичну допомогу. Він просить вибачення у сім`ї загиблого ОСОБА_9 та у потерпілого ОСОБА_6 , а також просить його суворо не карати, так як умислу на спричинення таких тяжких наслідків у нього не було. На даний час він щиро кається у скоєному та просить не позбавляти його волі, оскільки він по можливості відшкодував заподіяну ним шкоду. Також просить не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки він є фізичною особою-підприємцем і здійснює свою підприємницьку діяльність із задіянням транспортного засобу, з метою утримати свою сім`ю.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема необережну форму вини, спосіб вчинення кримінального правопорушення, відсутність мотивів кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєному визнав та покаявся, позитивно характеризується за зареєстрованим місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відповідно судимостей не має, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра за зареєстрованим місцем проживання не перебуває, має на утриманні двоє малолітніх дітей.

Крім того, як вбачається із виконаної органом з питань пробації досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_7 , результати його оцінки не показали високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, також окремих осіб, а, отже, існує ймовірність виправлення обвинуваченого без позбавлення волі.

З урахуванням наведених обставин суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України під час вирішення питання про обрання основної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

Одночасно, з урахуванням позиції потерпілих суд вважає за можливе та доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 75 КК України, звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, а також покласти на нього певні обов`язки, визначені у ст. 76 КК України, як обов`язкові.

Відтак, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність зазначених вище даних про особу обвинуваченого та його ставлення до пред`явленого обвинувачення, позицію потерпілих сторін, міру основного покарання у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на певний строк суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, то суд вважає за доцільне призначити таке у мінімально передбаченому чинним КК України розмірі, - на строк один рік. При цьому суд виходить з тих міркувань, що обвинуваченим ОСОБА_7 не доведено використання ним транспортного засобу для здійснення підприємницької діяльності та, як наслідок, утримання сім`ї. Більше того, обвинуваченим ОСОБА_7 не надано суду доказів на підтвердження перебування у його власності чи на праві користування транспортного засобу, як і того, що його підприємницька діяльність пов`язана із наданням послуг з перевезення. Отже, підстав для того, щоб не призначати обвинуваченому ОСОБА_7 додаткове покарання, суд не має.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, котрі полягають у залученні експертів при проведенні чотирьох судових інженерно-транспортних експертиз № 1/791 від 04.09.2018 року у розмірі 1 430 грн., № 1/792 від 04.09.2018 року у розмірі 1 430 грн., № 1/1346 від 19.10.2018 року у розмірі 1 430 грн. та № 1/1498 від 04.12.2018 року у розмірі 1 287 грн., а всього 5 577 грн., слід покласти на ОСОБА_7 ..

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіки Польща, слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 6 (шість) місяців з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року та 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Речовий доказ: автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіки Польща, - повернути власнику та зняти накладений на нього арешт.

Речовий доказ: DVD-диск із відеозаписом механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 5 577 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім) грн. судових витрат у справі, пов`язаних із залученням експертів.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1