Провадження № 1-кп/487/331/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000051 від 17.07.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українець, тимчасово не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку лютого 2018 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, у ОСОБА_3 ник умисел на незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а вож збут та транспортування з метою збуту інших підакцизних товарів - спирту (відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VІ із змінами та доповненнями до підакцизних товарів належить спирт етиловий).

Громадянин ОСОБА_3 , бажаючи незаконно збагатитись від збуту спирту етилового в період з лютого 2018 року по травень 2018 року, незаконно придбавав, зберігав з метою збуту, а також збував та транспортував спирт етиловий.

Приблизно на початку лютого 2018 року, реалізуючи злочинний намір направлений на збут та зберігання спирту етилового, громадянин ОСОБА_3 придбавав у невстановлених осіб та у невстановленому досудовим розслідуванням місці спирт етиловий для подальшого збуту.

Як встановлено досудовим розслідуванням, постачання спирту етилового здійснювалось невстановленою слідством особою на замовлення громадянина ОСОБА_3 до орендованого складського приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (земельні ділянки з кадастровими номерами :02:047:0005, :02:047:0006, :02:004:0024, :02:047:0029 та :02:017:0009). В середньому, в місяць, для подальшого незаконного збуту громадянином ОСОБА_3 придбавалось приблизно 10000-12000 літрів спирту етилового.

В подальшому, реалізуючи злочинний намір, направлений на збут спирту етилового, громадянин ОСОБА_3 збував спирт етиловий без дозвільних доументів на території м. Миколаєва та Миколаївської області, а також збувався в інші регіони України через службу доставки «Нова Пошта».

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 на автомобілі марки «NISSAN PRIMASTAR», з метою подальшого збуту транспортував спирт етиловий до обумовлених місць з покупцями та до служби доставки «Нова Пошта».

20.05.2018 році в ході проведення обшуку в складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 (земельні ділянки з кадастровими номерами :02:047:0005, :02:047:0006, :02:004:0024, :02:047:0029 та :02:017:0009) виявлено та вилучено ємкості синього кольору об`ємом 200 літрів кожна повністю заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту в кількості 14 штук, що незаконно зберігались громадянином ОСОБА_3 та використовувались у протиправній діяльності.

Експертам Київського НДЕКЦ МВС України для проведення експертного дослідження, а саме судової експертизи матеріалів, речовин і виробів була направлена рідина, що була вилучена в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 (земельні ділянки з кадастровими номерами :02:047:0005, :02:047:0006, :02:004:0024, :02:047:0029 та :02:017:0009).

Згідно висновку експерта № 11-1/297 від 21.06.2018, наданий на дослідження зразок рідини у пляшці з полімерного матеріалу місткістю 1,5 дм. не відповідає вмогам діючого державного стандарту - ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ретифікований. Технічні умови».

Денатуруючи домішки в наданих зразках рідин не виявлені (в межах чутливості використаних методів дослідження).

Діяльність громадянина ОСОБА_3 здійснювалась в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 482/95-ВР від 19.12.1995 року зі змінами та доповненнями.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204 КК України, а саме незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут та транспортування з метою збуту інших підакцизних товарів - спирту етилового.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості від 07.08.2018 року, укладена між прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до даної угоди прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000051 від 18.07.2018 року і обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винувасті, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 204 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, прогроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст. 204 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 07.08.2018 року укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000051 від 18.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1144,00 грн.

Речові докази, а саме ємкості синього кольору об`ємом 200 літрів кожна повністю заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту в кількості 14 штук - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбчаених ч.4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1