Справа №585/3420/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/400/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про звільнення від покарання за хворобою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 585/3420/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , судимого:

31 березня 2014 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 15 ст. 115 ч. 1, ст. 342 ч. 2, ст. 345 ч. 2, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 08 років позбавлення волі,

про звільнення від покарання за хворобою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити подане клопотання, звільнивши його від відбування покарання за хворобою. Відбуваючи покарання в Роменській ВК № 56, у 2015 році захворів на смертельну хворобу - ВІЛ інфекцію, IV клінічна стадія. Крім того має захворювання, хронічний вірус гепатит С.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2018 року, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання за хворобою. З матеріалів справи не вбачається, що вказана у клопотанні хвороба засудженого перешкоджає відбуванню ним покарання, та що подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків. Крім того рівень СД4-клітин на 06.04.2018 року складає 346 кл/мкл. Виявлені хвороби у засудженого не підпадають під перелік захворювань, які є підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Заслухавши доповідача по справі, захисника з засудженим, які вимоги поданої апеляційної скарги підтримали, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 28 вересня 1973 року «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Згідно п. 3 вказаної Постанови, вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначений Додатком № 12 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 відбуває покарання у Державній установі «Роменська виправна колонія (№56)» за вироком Сумського районного суду Сумської області від 21 березня 2014 року, яким визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 15 ч. 3 ст. 115 ч. 1, ст. 342 ч. 2, ст. 345 ч. 2 КК України та йому призначено покарання на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання даного покарання з покаранням за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 28.08.2013 року, у виді 08 років позбавлення волі.

У місцях позбавлення волі ОСОБА_6 перебуває з 2014 році.

З наданої характеристики начальника ДУ «Роменська виправна колонія (№56)», за час відбування покарання у державній установі, засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, має одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, заохочень не має. На основному виробництві установи не працевлаштований, не бажає підвищувати свій загальноосвітній рівень, не бажає приймати участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі. До заходів, що сприяють ставленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності, відноситься байдуже. Не приймає участі у програмах диференційованого-виховного характеру.

Таким чином, колегія суддів враховує, що засуджений ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, під час відбування покарання в цілому характеризується посередньо, має одне стягнення, заохочень не має, що свідчить про відсутність стабільно позитивної, сумлінної поведінки засудженого протягом всього часу відбування покарання.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання від 12 квітня 2018 року, під час перебування хворого у СІЗО м. Суми хворий лікувався з приводу: ВДТБ (06.08.2013) в/часток легень (інфільтративний), Дестр-; МБТ-; М-; К0, Резист 0, Гіст 0, Кат 1, Ког 3 (2013). Дані первинного медичного огляду у медичній частині колонії у амбулаторній картці відсутні. Перший медичний огляд 02.09.2014, висновок: патології не виявлено. У 2015-2016 роках лікував у ПТЛ при МОЛ-61 у Херсонській області з приводу РТБ (11.08.2015) вогнищевий обох легень Дестр+, МБТ+, К0, Резист 0, Гіст 0, Кат ІІ Ког ІІІ (2015 рік). Під час лікування у ПТЛ при МОЛ-61 у Херсонській області у хворого були виявлені антитіла до ВІЛ. 09.10.2015 року хворий був взятий на диспансерний облік з приводу ВІЛ-інфекції. З 19.10.2015 року хворому була призначена антиретровірусна терапія за схемою AZT/3TC+LPV/rtv, прихильність до лікування низька. 07.10.2016 року хворий був про консультований лікарем-інфекціоністом Сумського ОЦПБС, встановлено діагноз: HIV-інфекція IV клінічна стадія МРТБ (25.08.2015) легень. 03.05.2017 року хворий був про консультованим лікарем-фтізіатром, встановлено діагноз: ЗЗТБ (26.04.2017) верхніх часток легень у вигляді цільних вогнищ кат 5.1. 30.03.2018 року хворий поступає до терапевтичного відділення багатопрофільної лікарні при ДУ «Темнівська ВК (№100)».

Заключний діагноз: ВІЛ-інфекція IV клінічна стадія ЗЗТБ (26.04.2017) у вигляді щільних вогнищ кат 5.1. Кандидоз слизової порожнини рота. Хронічний вірусний гепатит С, неактивний. Хронічний гастродуоденіт, хронічний холецистит з дисфункциєю жовчного міхура. Хронічний панкреатит в ст. ремісії. Тоскико-дисметаболічна енцефалопатія з лікворно-венозною дисциркуляцією, астенічним синдромом. Пахова епідермофітія (клінічно).

Згідно переліку захворювань, які є підставою для представлення засуджених до звільнення від подальшого відбування покарання (затвердженого наказом Міністерства юстиції та Міністерством охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15.08.2014 року та наказом «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів № 1517/5/503 від 10.05.2017 року), засуджений ОСОБА_9 не може бути представлений до суду щодо звільнення відбування покарання, так як рівень СД4-клітин на 06.04.2018 року складає 346 кл/мкл.

Тобто, відповідно до переліку, визначеного Додатком № 12 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», вказані захворювання засудженого ОСОБА_6 не підпадають під перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом першої інстанції було враховано всі обставини щодо захворювань та особи засудженого ОСОБА_6 при вирішенні питання про можливість його звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про витребування медичних довідок про стан його здоров`я, колегія суддів вважає необґрунтованим, враховуючи наступне.

Порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою регламентується виключно Наказом МОЗ від 15.08.2014 № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 1517/5/503 від 10.05.2017, (далі Порядок), а саме розділом IV цього Порядку.

Пунктом 1 розділу VI Порядку передбачено, що медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку.

Пунктом 2 розділу VI Порядку визначено, що медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

Відповідно до п.5 розділу VI Порядку, з урахуванням результатів медичного огляду засудженого комісія негайно складає висновок спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що з урахуванням результатів медичного огляду засудженого лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку.

Як передбачено пунктом 11 Порядку, на підставі висновку комісії начальник УВП, за якою значиться засуджений, протягом доби після отримання висновку комісії готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою.

З огляду на вищезазначене, фактично підставою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за хворобою є відповідний висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань.

Будь-якого ж іншого відповідного висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого, який свідчив би про те, що стан здоров`я засудженого ОСОБА_6 погіршився, та який би слугував обґрунтованою підставою для вирішення питання для звільнення останнього від відбування покарання за хворобою, матеріали провадження не містять, не наданий такий висновок і апеляційному суду.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі та надавши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку, що захворювання засудженого ОСОБА_6 не є підставою для звільнення від відбування покарання за хворобою, тому судова колегія вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання за хворобою, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4