Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1248/19
номер провадження 1-кп/368/193/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.2019 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000199 від 15.05.2019 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стайки Кагарлицького району Київської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта неповна середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 249 ч. 1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурорів Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_5

- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в:
Згідно Наказу Держрибагенства управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області № НОД-89/6 від 11 березня 2019 про заходи із забезпечення охорони водних біоресурсів у період нересту на виконання вимог Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» від 08 липня 2011 р. №3677-VІ (зі змінами), наказу Державного комітету рибного господарства України від 18 березня 1999 року № 33 «Про затвердження Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 травня 1999 р. за № 326/3619 (зі змінами), наказу Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 р. № 19 «Про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 р. за №269/3562 (зі змінами), Плану заходів щодо підготовки і проведення весняно літньої нерестової заборони у 2019 році, затвердженого Головою Державного агентства рибного господарства України від 06 березня 2019 р., з урахуванням погодження Інституту рибного господарства НААН України від 06 березня 2019 р. №75-03/19, з метою забезпечення охорони та збереження у належному стані середовища існування, шляхів міграції та місць природного відтворення водних біоресурсів (нерестовищ) у рибогосподарських водних об`єктах у районі діяльності Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області встановлено терміни заборони на лов (добування) водних біоресурсів (за винятком науково-дослідного лову, який проводиться за спеціальними дозволами під контролем органів рибоохорони) у весняно-літній період їх природного відтворення (нересту) у 2019 році на водних об`єктах у районі діяльності - з 29 березня по 6 червня (включно) у всіх річках та їх кореневих водах - з 29 березня по 17 травня ( включно) у новостворених водних об`єктах, а також у придатковій системі річок та інших водних об`єктах - з 29 березня по 26 червня (включно).
Так, 14.05.2019 року приблизно о 20 год. ОСОБА_3 перебуваючи на березі Канівського водосховища с. Стайки Кагарлицького району Київської області, достовірно знаючи про заборону на лов (добування) водню біоресурсів (за винятком науково-дослідного лову, який проводиться за спеціальними дозволами під контролем органів рибоохорони) у весняно - літній період їх природного (відтворення (нересту) у 2019 році на водних об`єктах у районі діяльності Київського рибоохоронного патруля, маючи на меті злочинний намір, з корисливою метою та прямим умислом, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного зайняття рибним промислом, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог ст.. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15, «Правил любительського і спортивного рибальства» прийшов на беріг Канівського водосховища с. Стайки Кагарлицького району Київської області, заздалегідь підготувавшись, взявши з собою заборонені знаряддя лову, три сітки жилки довжиною 25 м. висотою 1,2 м, вічко 30 мм.; довжиною 40 м. висотою 1,2 м, вічко 30 мм.; довжиною 32 м. висотою 1,2 м, вічко 30 мм. та затягнув їх у воду, після чого пішов до місця свого проживання.
15.05.2019 року близько 06 год. 30 хв. ОСОБА_3 прийшов до Канівського водосховища, що розташоване в адміністративних межах с. Стайки Кагарлицького району Київської області та зняв раніше встановлені ним 3 (три) сітки з жилки у Канівському водосховищі для вилову риби, в яких була свіжо виловлена риба. Тим самим, ОСОБА_3 за допомогою забороненого знаряддя лову, 3 (трьох) сіток з жилки, без передбаченого законом дозволу, вчинив незаконний вилов живих ресурсів риби, а саме: плитку - 1 екземпляр (85 грн. за 1 екземпляр), судака - 2 екземпляри (510 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 2 екземпляри - 1020 грн.), окуня - 1 екземпляр (17 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 1 екземпляр - 17 грн.), карася - 5 екземплярів (17 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 5 екземплярів - 85 грн.), плоскирки - 27 екземплярів (34 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 27 екземплярів - 918 грн.), краснопірок - 58 екземпляри (68 грн. за 1 екземпляр, загальна вартість за 68 екземплярів - 3944 грн.).
Внаслідок незаконного вилучення водних біоресурсів з Канівського водосховища ОСОБА_3 завдав істотну шкоду водним ресурсам держави в особі Стайківської сільської ради на загальну суму 6069 грн.

Дії ОСОБА_3 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 249 КК України - як незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.
Під час досудового розслідування 23 вересня 2019 року була укладена між підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_6 та прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

У підготовчому засіданні прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 висловились за затвердження угоди про визнання винуватості на умовах, які в ній викладені.
Судом під час підготовчого судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просить затвердити угоду. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що винуватість визнав добровільно із розумінням того, що відмовляється від частини своїх прав, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України. ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
У підготовчому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 висловився за затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши сторони, вважає, що угода підлягає затвердженню, так як вона відповідає вимогам ст. 474 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження (ч.2 ст.474 КПК України).
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно положень ч. 2, 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів тощо, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного злочину, передбаченому ч. 1 ст. 249 КК України, а саме: незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Погоджена сторонами міра покарання перебуває в межах санкції вказаної частини статті закону про кримінальну відповідальність.
Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України та повністю усвідомлює наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, за результатом чого не отримано заяв сторін про відмову від угоди про визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Таким чином, в судовому засіданні судом встановлено відповідність умов угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, визначено правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненням якого шкода заподіяна лише суспільним інтересам, тяжкість даного злочину передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не виявлено обгрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним; неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань та відсутність фактичних підстав для визнання винуватості не є очевидними, що у сукупності визначає відсутність в даному конкретному випадку застережених законом підстав для відмови у затвердженні умов угоди про визнання винуватості, за наслідком чого остання підлягає затвердженню судом.
На думку суду, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 249 КК України вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси її сторін або інших осіб. У суду немає сумнівів у наявності добровільної згоди на укладення та затвердження угоди.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим і захисником, та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду покарання у виді штрафу.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку, визначеному ст. ст.. 96-1, 96-2 ч.1 п.3 КК України.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 21.05.2019 року на сітку жилкою довжиною 25 м. висотою 1,2м, вічко 30 мм.; сітку жилкою довжиною 40 м. висотою 1,2м, вічко 30 мм.; сітку жилкою довжиною 32 м. висотою 1,2м, вічко 30 мм., які поміщені до спеціального пакету № 1957857; на чоловічі рибацькі заброди, які поміщені до спеціального пакету № 2077347, слід скасувати.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 473, 474, 476 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду від 23 вересня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000199 від 23.09.2019 р. про визнання винуватості, укладену між прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.. 00 коп.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 21.05.2019 року на сітку жилкою довжиною 25 м. висотою 1,2м, вічко 30 мм.; сітку жилкою довжиною 40 м. висотою 1,2м, вічко 30 мм.; сітку жилкою довжиною 32 м. висотою 1,2м, вічко 30 мм., які поміщені до спеціального пакету № 1957857; на чоловічі рибацькі заброди, які поміщені до спеціального пакету № 2077347, слід скасувати.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, а саме:
?сітку жилкою довжиною 25 м. висотою 1,2м, вічко 30 мм.; сітку жилкою довжиною 40 м. висотою 1,2м, вічко 30 мм.; сітку жилкою довжиною 32 м. висотою 1,2м, вічко 30 мм., які поміщені до спеціального пакету № 1957857; на чоловічі рибацькі заброди, які поміщені до спеціального пакету № 2077347, які передано на зберігання в кімнату речових доказів Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області,
?рибу - плитку в кількості 1 шт. судака в кількості 2 шт., окуня в кількості 1 шт., карася в кількості 5 шт., плоскирки в кількості 27 шт., краснопірки в кількості 58 шт., - які передано на зберігання ФОП ОСОБА_8 , - конфіскувати у власність держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення:
- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;
- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1