Справа № 396/1235/19
Провадження № 1-кп/396/172/19
Іменем України
04.09.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не працюючого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи загального захворювання, не одруженого, утриманців немає, раніше судимого: 20.06.2002 року Новоукраїнським районним судом за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 31.10.2009 року умовно-достроково постановою Петровського районного суду, судимість в установленому законом порядку знята та погашена,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 21 червня 2019 року вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.
Судом встановлено, що що 21.06.2019, близько 07 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої із потерпілим ОСОБА_5 . Під час розпиття спиртних напоїв обвинувачений ОСОБА_3 побачив у потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти, після чого попросив у останнього 100 гривень на продукти харчування. Потерпілий ОСОБА_5 дав запрошену суму, а коли залишав будинок обвинувачений ОСОБА_3 , забрав їх назад. На грунті цього виник конфлікт, і тоді у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_5 ..
Реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на задоволення власних інтересів, прагнучи протиправно задовольнити свої потреби для особистої вигоди, діючи умисно, відкрито, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який вже мав намір полишити його домоволодіння, наніс останньому, кулаком лівої руки два удари в область обличчя та з кишені шортів витягнув грошові кошти, загальною сумою 907 гривень, копюрами по 200 гривень- 4 штуки, 100 гривень- 1 штука та дві копюри номіналом 5 та 2 гривні, якими в подальшому заволодів та витратив на власні потреби, тобто розпорядився викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними протиправими діями обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 907 гривень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, пояснивши, що обставини вчинення злочину, повністю відповідають викладеним в обвинувачльному акті, додавши, що заподіяні потерпілому збитки відшкодував та на даний час вони примирилися.
У скоєному щиро розкаюється, стверджуючи, що такого більше не повториться, просить сурово не карати та не позбавляти волі, взяти до уваги, що він являється пенсіонером та призначити покарання у вигляді штрафу, який зобов`язується сплатити.
Потерпілий в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину відносно нього, а саме, що останній викрав в нього кошти в сумі 907 грн., які на даний час відшкодував. Просив суд покарати обвинуваченого відповідно до закону.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності його позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, та учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, крім його пояснень, підтверджується поясненнями потерпілого та іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів.
Відповідно до положень ст. 186 КК України грабіж, як склад злочину характеризується відкритим способом викрадення чужого майна. Тобто, грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину. Психічне ставлення винного до завданої ним потерпілому значної шкоди може бути як умисним, так і необережним.
З врахуванням вище зазначеного, суд дослідив та перевірив представлені по справі докази у зазначеному вище порядку, надав їм належну оцінку в їх сукупності та приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, та він дійсно вчинив відкрите викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, розмір шкоди, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення скоєно середньої тяжкості кримінальне правопорушення.
Обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкоголем, підтримує відносини з особами з антисоціальною поведінкою, спроможний проявляти агресію. Пенсіонер. Являється особою з інвалідністю ІІІ групи. На «Д» обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. В силу ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості.
Згідно висновку Новоукраїнської філії ДУ "Центр пробації" в Кіровоградській області, щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , вважають, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Ризик вчинення, повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як дуже високий.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого.
При цьому, суд враховує думку органу пробації, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та думку сторони обвинувачення, потерпілого які також вважають, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Водночас при призначення покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений щиро кається у вчиненому та активно сприяв у розкритті злочину.
Таким чином, зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 186 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді штрафу, який обвинувачений має змогу сплатити так як отримує матеріальний дохід у вигляді пенсії. так як він є пенсіонером та особою яка має ІІІ групу інвалідності. Також врахувавши, що громадські роботи, виправні роботи та арешт не призначаються пенсіонерам та особам з інвалідністю.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання, до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду або через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1