У Х В А Л А Справа № 932/14914/19

Провадження № 1-кс/200/9148/19

21 жовтня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 від 06 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000150,-

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 від 06 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000150.

Підставами для задоволення скарги вказав наступне. Так, досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000150 здійснювалось за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч.ч. 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 2, 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні наведених злочинів. 11 квітня 2014 року суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська цю кримінальну справу було направлено прокурору Дніпропетровської області для організації додаткового розслідування. Після об`єднання у 2017 році двох кримінальних проваджень за № 0000150 та № 0000817 в одне зі спільним № 0000150, 06 вересня 2019 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000150 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутності у його діях ознак складу кримінальних правопорушень. З цією постановою прокурора він не згоден, оскільки вважає, що кримінальне провадження має бути закрито у зв`язку із відсутністю самої події кримінальних правопорушень. Так, досудовим розслідуванням отримано дані про те, що ним не вчинялись жодні дії, спрямовані на підробку документів, перехід права власності на нерухоме майно, заволодіння нерухомим майно шляхом обману, а так само не встановлено форми співучасті обвинувачених у вчиненні злочинів. Фактично, йому було пред`явлено обвинувачення виключно тому, що він надавав особам, які звертались до нього, як до адвоката, для надання правової допомоги, послуги із такої допомоги.

В судовому засіданні скаржник свої вимоги підтримав та прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що закриття кримінального провадження за відсутністю в його діях складу злочину є, на його думку, недостатнім для поновлення його ділової репутації, як адвоката. Оскільки він жодних незаконних дій щодо відчуження нерухомого майна не вчиняв, вважає, що кримінальне провадження мало б бути закрито з підстав відсутності самої події злочину, через те, що інкримінованих йому та іншим обвинуваченим по цій справі, злочинів, як встановлено в ході досудового слідства, не вчинено.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що кримінальну справу ним отримано вже після її повернення на додаткове розслідування. Він був останнім слідчим, яким здійснювалось досудове розслідування по цьому кримінальному провадженню. Ані допитом свідків, ані зібраними по справі доказами, не видалось можливим довести факти шахрайського заволодіння нерухомим майном, підробку офіційних документів та службове підроблення тим особам, яким було пред`явлено обвинувачення. Тому з рішенням прокурора про закриття кримінального провадження він згоден.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги та прохав у ній відмовити. Пояснив, шо рішення про закриття кримінального провадження ним прийнято після ретельної перевірки усіх обставин справи та зібраних по справі доказів. Через те, що факт підроблення офіційних документів та їх використання низкою осіб насправді мав місце, закрити провадження у зв`язку із відсутністю події злочину він не міг. Після спливу значного проміжку часу з моменту початку досудового розслідування, більшість свідків, які давали покази раніше, змінили свої свідчення на користь сторони захисту. За час досудового розслідування дві особи, з числа обвинувачених, померли. Довести факт заподіяння матеріальної шкоди територіальній громаді м. Дніпра теж не виявилось можливим, оскільки міська рада не вживала жодних заходів на повторне розподілення своєї власності житлових приміщень, де помер колишній наймач, а також на отримання у свою власність відумерлої спадщини. Тому фактично кримінальне провадження закрито у зв`язку із недостатністю доказів вчинення злочину тими особами, яким пред`являлось обвинувачення. Це і було причиною, після повернення справи на додаткове розслідування, з непред`явлення цим особам підозри. Внаслідок цього, він у постанові про закриття кримінального провадженні і зазначив те, що в діях колишніх обвинувачених, одним із яких є і ОСОБА_3 , відсутні ознаки складу раніше інкримінованих їм злочинів. Однак через те, що факт заволодіння нерухомим майном квартирами, які не були приватизовані за життя їх наймачів і після смерті яких ці квартири слід було надати у користування іншим наймачам, що не було зроблено внаслідок протиправної передачі їх у власність приватним особам на підставі підроблених документів, стверджувати про відсутність події злочину не можливо.

Заслухавши пояснення скаржника, заперечення слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги, прихожу до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи може бути оскаржено слідчому судді заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено, що СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000150 від 25 березня 2013 року, яке відкрито за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України. Раніше, до внесення відомостей до ЄРДР, кримінальна справа розслідувалась у порядку КПК України 1960 року за обвинуваченням низки осіб, в тому числі і ОСОБА_3 , якому інкримінувалось вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України. 06 вересня 2019 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 винесено постанову про закриття цього кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діяннях осіб ознак складу кримінальних правопорушень. Так, прокурор встановив, що зібрані по справі докази не доводять існування такої кваліфікуючої ознаки складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, як його вчинення у складі організованої злочинної групи, у зв`язку із чим, 20.03.2018 року слідчим було перекваліфіковано діяння. Органом досудового розслідування не здобуто доказів того, що Дніпровська міська рада була власником нерухомого майна, яке стало предметом злочинного посягання, а в діях осіб, яким пред`явлено обвинувачення, відсутній обман органу місцевого самоврядування та інших державних органів, що є обов`язковою складовою шахрайства. Дніпровська міська рада із заявами про вчинення злочинів у вигляді заволодінні її майном не зверталась. Допитані слідством свідки на стадії додаткового досудового розслідування змінили свої покази та підтвердили добровільність укладення ними правочинів із відчуження майна. Окрім цього, слідством встановлено і те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не були власниками нерухомого майна у вигляді квартир, оскільки були спадкоємцями другої черги за законом і заяв про прийняття спадщини у встановлений законом строку та у визначеному законом порядку не подавали. Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_7 за час слідства померли. З цих підстав, прокурором прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано те, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Надаючи оцінку доводам скаржника на предмет невідповідності висновків прокурора щодо закриття ним кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 внаслідок відсутності у його діях ознак складу раніше інкримінованих йому злочинів фактичним обставинам справи, виходжу із того, що органом досудового розслідування встановлено факти переходу права власності на низку об`єктів нерухомості за підробленими документами. Через це вважати спростованою наданими скаржником у судовому засіданні пояснення саму подію тих злочинів, по яким проводилось досудове слідство, не можна. Дійсно, органом досудового розслідування за наслідками проведених слідчих дій не отримано усіх необхідних даних та доказів, які можуть свідчити про наявність у діях раніше обвинувачених осіб усіх необхідних (обов`язкових) ознак складу злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України. Внаслідок цього, вважаю рішення прокурора про закриття цього кримінального провадження саме із підстави п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України обґрунтованим. Через це, у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовляю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 284, 303, 305, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 від 06 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000150 відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1