Ухвала
22 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 328/759/18
провадження № 51-4161ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 16 травня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15 липня 2019 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засудженим порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, ч. 5 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права. Також до скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано. Зокрема, у поданій касаційній скарзі не зазначено у чому полягає незаконність оскаржених судових рішень та відсутнє обґрунтування необхідності їх зміни на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412 414 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, скаржник, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування або зміни оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
При цьому слід мати на увазі, що в силу ст. 433 КПК Суд не перевіряє правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених у вироку. Таким чином посилання засудженого в касаційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не можуть бути предметом перегляду Судом.
Крім того, за змістом касаційної скарги, засуджений обґрунтовує свою позицію щодо суворості призначеного йому покарання, необхідністю застосування до нього положень ст. 75 Кримінального кодексу України (далі КК), якою регулюється не вид та розмір покарання, а порядок його відбування. Незважаючи на це, засудженим не зазначено обґрунтування саме неправильного застосування згаданої норми права, з урахуванням її конкретних положень та дискреційних повноважень суду.
Крім того, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 65 КК) та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 75 КК) є дві самостійні підстави для скасування або зміни судових рішень, які потребують самостійного обґрунтування у касаційній скарзі, що засудженим при оскарженні судових рішень не дотримано.
Усупереч ч. 5 ст. 427 цього Кодексу до касаційної скарги не додано належно завірених копій рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 16 травня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15 липня 2019 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3