05.11.2019 Єдиний унікальний номер 205/2622/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 17.02.2018 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000388

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно непрацевлаштований, неодружений, має двох малолітніх дітей 2009 та 2011 року народження, зареєстрований та до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1). 26.11.2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 2). 03.04.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 3). 16.10.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, з 27.08.2018 року відбуває покарання у ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у в залі суду в місті Дніпрі в режимі дистанційного судового провадження вказане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В:

14.02.2018 року приблизно о 00:20 годин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля перехрестя пров. Брянський та вул. Юрія Кондратюка в м. Дніпрі, та в цей час на вказаному перехресті він побачив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він зустрічався з 2013 року, яка в той час виходила з пров. Брянського на вул. Юрія Кондратюка. Разом з ОСОБА_5 знаходились її знайомі ОСОБА_6 , 1998 року народження, та ОСОБА_7 , 1986 року народження. В цей час у ОСОБА_8 на ґрунті ревнощів виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 фізичного болю. Після чого, реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 та наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого ОСОБА_7 впав на землю на спину та вдарився головою об камінь, який стирчав у землі позаду нього. Тим самим ОСОБА_7 внаслідок вказаного удару отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а саме: відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку 2-го ступеня з контузійним вогнищем забиття у лівій скроневій частці, субдуральну гематому правої скроневої області, лінійний перелом скроневої кістки праворуч з переходом на тім`яну, пневмоцефалію, розрив шкіри правого слухового проходу, глибоку садну або поверхневий забій рани у тім`яній області по центру та дещо праворуч.

При цьому, беручи до уваги нічну пору доби та погану освітленість вищевказаної ділянки місцевості, ОСОБА_3 хоча й не передбачав, але повинен був і міг передбачити, що потерпілий може впасти і одержати травму внаслідок удару об землю або предмети, які розташовані позаду потерпілого на землі, включаючи каміння чи шматки асфальту.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєного кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, щиро кається у тому, що 14.02.2018 року наніс потерпілому ОСОБА_7 удар кулаком в обличчя, через який останній впав на землю і вдарився головою об камінь, отримавши тяжкі тілесні ушкодження.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, що виразилися в заподіянні необережного тяжкого тілесного ушкодження, за ст.128 КК України кваліфіковані вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має двох малолітніх дітей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, у даному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з реальним відбуванням покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, оскільки саме таке покарання виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначене покарання повністю поглинути покаранням, призначеним вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2018 року, і остаточно призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 27.08.2018 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -