Справа № 669/649/19
Провадження № 1-в/669/27/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2019 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , лікаря-психіатра ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я заяву лікаря-психіатра Білогірської ЦРЛ про продовження надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, особі з інвалідністю ІІ групи,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2019 року лікар-психіатр Білогірської ЦРЛ звернулася із заявою, яка також підписана головним лікарем Білогірської ЦРЛ, про продовження надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданої заяви вказує, що з 14 січня 2019 року на обліку у районного психіатра на амбулаторному примусовому лікуванні знаходиться хворий ОСОБА_5 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 259 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року до ОСОБА_5 застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року відносно ОСОБА_5 було змінено примусові заходи медичного характеру у відділенні із звичайним наглядом на амбулаторну примусову психіатричну допомогу та передано його під нагляд лікаря-психіатра по місцю його постійного проживання.

Вказує, що ОСОБА_5 хворіє з 2002 року, поводив себе неадекватно, тікав з дому, проявляв агресію до дружини, почав відмічати зорові та слухові галюцинації, неодноразово лікувався в Хмельницькій обласні психіатричній лікарні № 1, № 2, ТОК ПНА, Буданівській обласній психоневрологічній лікарні.

Хворий оглянутий МСЕК, визнаний особою з інвалідністю ІІ групи, постійно лікується амбулаторно, але не дивлячись на постійне лікування, у хворого виникають рецидиви з неправильною поведінкою, під час якої він здійснює суспільно-небезпечні діяння.

Останнє стаціонарне лікування проходив в Будаківській обласній психоневрологічній лікарні з 03 травня 2018 року по 04 січня 2019 року, постійно лікується амбулаторно, кожні 3 тижні отримує лікування в маніпуляційному кабінеті поліклініки Білогірської ЦРЛ. 05 червня 2019 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів обласного психоневрологічного диспансеру, які прийшли до висновку щодо необхідності продовження лікування в умовах амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Лікар-психіатр Білогірської ЦРЛ ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, зазначених в ній, повідомила, що нею зараз надається амбулаторна психіатрична допомога ОСОБА_5 , який продовжує лікування, і він потребує амбулаторного лікування. Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні погодилась із заявою лікаря-психіатра, просить продовжити лікування свого брата амбулаторно.

Прокурор в судовому засіданні погодився з доводами лікаря-психіатра, не заперечував проти продовження надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_5 .

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року до ОСОБА_5 за вчинення діяння передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у виді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2018 року ОСОБА_5 було змінено примусові заходи медичного характеру у відділенні із звичайним наглядом на амбулаторну примусову психіатричну допомогу та передано його під нагляд лікаря-психіатра по місцю його постійного проживання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

З висновку комісії лікарів-психіатрів Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру від 05 червня 2019 року № 1886 вбачається, що ОСОБА_5 рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру в умовах амбулаторної примусової психіатричної допомоги, а тому заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст. ст. 370-372, 514, 516 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області, амбулаторну примусову психіатричну допомогу у лікаря-психіатра за місцем його проживання до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1