В И Р О К
Іменем України

24 травня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000625 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, інваліда ІІ групи загального захворювання, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 та визнане судом доведеним
Шістнадцятого липня 2018 року о 00 годин 26 хвилин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які перебували біля приміщення сільського клубу по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
У цей же день, час та місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, зі значною силою прикладання умисно вдарив останнього стиснутим кулаком руки у ніс, від чого потерпілий впав навзнак.
Через деякий час ОСОБА_6 підвівся та сів на лавку, що розташована біля вищевказаного сільського клубу, а ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи поряд із потерпілим зі значною силою прикладання умисно наніс ще один удар кулаком по обличчю потерпілого.
Внаслідок нанесення обвинуваченим потерпілому згаданих ударів, останньому були спричинені тілесні ушкодження у виді поєднаної закритої черепно-мозкової та лицьової травми у вигляді струсу головного мозку, перелому кісток носу зі зміщенням відламків, перелому крилоподібного відростку та стінки передніх комірок решітчастої кістки зліва зі зміщенням уламків в порожнину комірок кістки, перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи, що призвело до емфіземи м`яких тканин обличчя (наявність пухирців повітря під підшкірною жировою клітковиною) з розвитком етмоїдиту (запалення слизової оболонки решітчастої пазухи) і гаймориту (запалення слизової оболонки гайморової пазухи), які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.
Отже, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто у спричиненні умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Пояснення учасників кримінального провадження

У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 фактично визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме у нанесенні удару кулаком лівої руки в обличчя потерпілого та з цього приводу пояснив, що 16 липня 2018 року у нічний час він знаходився у с. Піски на дискотеці. До нього підійшов потерпілий, який не захотів вітатись, так як переплутав компанію. Він зробив потерпілому зауваження з приводу того, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння та зачіпає неповнолітніх місцевих хлопців. Тоді потерпілий почав йому погрожувати тим, що не дивлячись на те, що у нього стоїть у голові пластина, зможе його побити. До цього між ними вже були неодноразові словесні конфлікти. Оскільки будь-який удар йому в голову може мати для нього летальні наслідки, то з метою запобігти агресивним діям потерпілого, він кулаком лівої руки наніс йому один удар в обличчя, від чого потерпілий впав на землю. Потім потерпілий піднявся та сів на лавочку. Сидячи на лавці потерпілий казав, що стоїть на обліку у психіатра, та погрожував йому поліцією. У ході цієї розмови, він йому здається наніс лівою рукою ще один удар, але в ліве плече, від якого потерпілий впав навзнак. Проте детально усіх подій цієї суточки він не пам`ятає, так як після аварії має проблеми із пам`яттю.
Також повідомив суду, що під час судового розгляду добровільно відшкодував потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 1694 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що не пам`ятає точної дати коли це було, але близько 23 години він разом із двома дівчатами прийшов у с. Піски на дискотеку у клуб. Попросив якогось місцевого малого знайти дівчину ОСОБА_7 , з якою він прийшов. Після цього до нього підійшло троє хлопців, один із яких був обвинувачений ОСОБА_4 і останній відразу почав пред`являти йому претензії з того приводу чому він просить їхніх малих хлопців шукати якусь дівчину. ОСОБА_4 відразу наніс йому кулаком удар в щелепу від якого він упав на землю та втратив свідомість. Прийшов до тями та сидячи на лавочці, обвинувачений ще наніс йому декілька ударів в обличчя від чого він знову впав на землю та втратив свідомість. Як саме обвинувачений бив його в обличчя сказати не може, бо під час удару не піднімав голову. Впевнений, що бив його саме обвинувачений, так як упізнав його по голосу. Що було після удару пам`ятає погано. Зі слів знайомого ОСОБА_8 знає, що коли його бив ОСОБА_4 , то у нього у руці щось було. Матеріальну шкоду у сумі 1694 грн. 34 коп. обвинувачений відшкодував.

Свідок ОСОБА_9 у суді пояснив, що у липні 2018 року він перебував у с. Піски, де біля клубу на лавочці бачив потерпілого ОСОБА_6 , який витирав серветками кров. У потерпілого було побите все обличчя. Поруч біля потерпілого справа сиділа дівчина, а з іншого боку обвинувачений. Потерпілий із обвинуваченим про щось розмовляли на підвищених тонах. Також він помітив, що у ОСОБА_4 у лівій руці був якийсь предмет схожий на запальничку. Під час вказаної суперечки ОСОБА_4 раптово вдарив ОСОБА_6 кулаком згаданої лівої руки у ніс. Від цього удару потерпілий впав з лавочки спиною на землю, а обвинувачений пішов геть. Потім він разом із дівчиною допомогли піднятися потерпілому та повели його додому.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердив несення обвинуваченим ОСОБА_4 тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 . Зокрема, свідок повідомив, що у липні 2018 року він знаходився на сходах клубу с. Піски Житомирського району та бачив як між будинком культури та приміщенням сільської ради під час словесної суперечки обвинувачений ОСОБА_4 лівою рукою наніс один удар потерпілому в обличчя. Від цього удару потерпілий впав на землю, а обвинувачений відійшов у сторону. Бачив як потерпілий ще біля п`яти хвили не міг встати, а коли підвівся то пішов до лавочки.

Свідок ОСОБА_11 у суді пояснила, що у ніч з 15 на 16 липня 2018 року їй зателефонував син і повідомив, що його побили. Коли друзі сина привели його додому, вона відразу на таксі поїхала з ним у травмпункт, де сину зробили аналізи та рентген голови. Оскільки син на той час був військовослужбовцем, то наступного дня його поклали у реанімаційне відділення військового шпиталю. Потім син лікувався у психіатричному відділення військового шпиталю м. Старостянтинів.

Докази, які підтверджують висунуте ОСОБА_4 обвинувачення
Винуватість обвинуваченого у вчиненні наведеного злочину, окрім наведених показань потерпілого та свідків, повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, висновком експерта, а також документами кримінального провадження.
Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 , згідно якого 15.07.2018 о 23 годині 40 хвилин у с. Піски Житомирського району біля сільського клубу невідома особа нанесла потерпілому тілесні ушкодження (а.к.п.114-115).

Протоколом огляду місця події від 19.07.2019 під час проведення якого з приміщення сільської ради, яка знаходиться у с. Піски, вул. Леніна, 4, Житомирського району, вилучено на оптичний носій інформації (CD-R52Х диск) запис із камер відеоспостереження (а.к.п.100-101).

Відеозаписом, що міститься на оптичному диску «CD-R52Х» та протоколом огляду предметів від 30.08.2018 із фототаблицями, з яких видно, як 16.07.2018 о 00 годині 26 хвилин обвинувачений наносить удар лівою рукою в обличчя потерпілому після якого останній падає на землю (а.к.п. 102, 118-122).

Висновком експерта №2204 від 29.08.2018, у відповідності до якого при судово-медичному обстеженні у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої черепно-мозкової та лицьової травми у вигляді струсу головного мозку, перелому кісток носу зі зміщенням відламків, перелому крилоподібного відростку та стінки передніх комірок решітчастої кістки зліва зі зміщенням уламків в порожнину комірок кістки, перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи, що призвело до емфіземи м`яких тканин обличчя (наявність пухирців повітря під підшкірною жировою клітковиною) з розвитком етмоїдиту (запалення слизової оболонки решітчастої пазухи) і гаймориту (запалення слизової оболонки гайморової пазухи), які утворились від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, не менше як від одного удару таким по обличчю, за умови, що потерпілий перебував у вертикальному положенні і був обернутий передньою поверхнею тіла до обвинуваченого, у термін та за обставин, які вказані в ухвалі про призначення експертизи. Згадані тілесні ушкодження відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я (а.к.п.116-117).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.08.2018 з фототаблицями до нього, під час якого потерпілий розповів та відтворив обставини за яких 16 липня 2018 року обвинувачений наніс йому один удар у ніс та оди удар в обличчя в область верхньої частини щелепи та носа (а.к.п.103-108).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.08.2018 з фототаблицями до нього, під час якого обвинувачений розповів та відтворив обставини за яких 16 липня 2018 року він наніс потерпілому один удар у ніс та другий у ліве плече (а.к.п.109-113).

Показання обвинуваченого щодо нанесення потерпілому другого удару лівої рукою у плече спростовуються показаннями потерпілого та показаннями свідка ОСОБА_9 щодо нанесення обвинуваченим другого удару кулаком лівої руки в ніс потерпілого, який у цей час сидів на лавці.

Отже, свідок ОСОБА_12 був очевидцем нанесення обвинуваченим потерпілому другого удару, в той час коли останній сидів на лавці, що, у свою чергу, доводить вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині.

До того ж, суд звертає увагу на пояснення обвинуваченого у суді, який пояснив, що має проблеми із пам`яттю внаслідок перенесеної травми голови, а тому суд погоджується з доводами обвинуваченого про те, що він не пам`ятає всіх обставин спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, у тому числі і кількості нанесених Висоцькому ударів.

У свою чергу показання потерпілого та свідків щодо кількості нанесених ударів повність підтверджуються висновком судово-медичної експертизи №2204.

Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України
Отже, з урахуванням досліджених доказів у суду є єдина версія про спричинення обвинуваченим потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, якою розумна та безстороння особа без вагань може пояснити усю сукупність фактів, установлених судом та на переконання суду саме ця версія, поза розумним сумнівом, доводить винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Таким чином, оцінивши всі зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що ОСОБА_4 , поза розумним сумнівом, 16.07.2018 умисно наніс два удари кулаком в обличчя та ніс потерпілого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Мотиви призначення покарання, а також мотиви прийняття рішення щодо цивільного позову та речових доказів
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим проти здоров`я потерпілого, яке за Конституцією України є найвищою соціальною цінністю.
Суд бере до уваги особу винного ОСОБА_4 , який фактично визнав себе винним у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень, вперше притягується до кримінальної відповідальності, проживає разом із батьками, має молодий вік та є інвалідом ІІ групи. У відповідності до досліджених судом характеристик ОСОБА_4 характеризується позитивно як за місцем проживання так і за місцем роботи.
Окрім того суд враховує те, що обвинувачений добровільно відшкодував потерпілому матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 1694 грн. 34 коп., думку потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого, правову позицію прокурора, який вважає, що останньому можливо застосувати ст. 75 КК України, а також відсутність обтяжуючих та сукупність пом`якшуючих покарання обставин.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є фактичне визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілому завданої злочином матеріальної шкоди.
На підставі викладеного, з урахуванням винної особи і вчиненого ним злочину, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, щире каяття, наведені вище пом`якшуючі покарання обставини, які у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відшкодування потерпілому завданої злочином матеріальної шкоди, те, що обвинувачений є інвалідом ІІ-ї групи та вимоги ст. 50 КК України, у відповідності до якої мета покарання полягає не лише у карі, а й у виправленні засуджених, та виходячи із принципу гуманізму, суд вважає, що обвинуваченому можливо застосувати ст. 69 КК України та перейти до більш м`якого покарання, не передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КК України у виді штрафу. Вказане рішення суду ґрунтується на тому, що кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , у якому він просить стягнути з обвинуваченого 10074 грн. 74 коп. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди, підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
При вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_6 неправомірними діями обвинуваченого, суд враховує, що підлягає відшкодуванню розмір шкоди, який встановлений судом та підтверджений належними доказами.
Так потерпілим документально підтверджено матеріальну шкоду у розмірі 1694 грн. 34 коп. (а.к.п. 35), яка обвинуваченим під час розгляду справи була відшкодована у повному обсязі (а.к.п. 138).
Оскільки потерпілим не надано доказів щодо матеріальної шкоди на суму 8380 грн. 40 коп., суд відмовляє у задоволенні позову на вказану суму.
При вирішенні позову стосовно відшкодування обвинуваченим на користь потерпілого моральної (немайнової) шкоди, суд приходить до такого.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.95 року, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, з метою часткового відновлення пригніченого психологічного стану останнього, ступеня шкоди, яка завдана обвинуваченим потерпілому, зважаючи на вимоги розумності цієї грошової компенсації, враховуючи стан здоров`я самого обвинуваченого, який є інвалідом ІІ-ї групи, з метою доведення учасникам судового розгляду відчуття справедливості з боку держави в особі суду, останній дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен виплатити потерпілому 8000 грн. моральної (немайнової) шкоди. На думку суду, саме ця компенсація є справедливою та достатньою для відшкодування моральних страждань потерпілого, яких він зазнав внаслідок протиправних дій обвинуваченого.
Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та з врахуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу розміром 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 8000 (вісім тисяч) грн. на відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В решті позову відмовити.

Речовий доказ CD-диск з відеозаписом з камер спостереження від 16.07.2018, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: