УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 05.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0000292 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

В провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 05.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0000292 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України, в якій заявниця просить скасувати зазначену постанову про закриття кримінального провадження №0000292 від 07.02.2019.

В обґрунтування скарги заявниця ОСОБА_3 зазначає про те, що Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000292 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

31.10.2019 року заявницею було отримано повідомлення та постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

Однак, таку постанову ОСОБА_3 вважає незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.

Так, слідчим в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000292 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України здійснено лише чотири слідчі та процесуальні дії, а саме: допит ОСОБА_5 , допит ОСОБА_6 , допит ОСОБА_3 , тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №0000687.

Однак, зазначених слідчих та процесуальних дій недостатньо для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування, а також встановлення всіх фактичних обставин кримінального провадження.

Так, слідчим у ході здійснення досудового розслідування: не було встановлено точної кількості відвідувань ОСОБА_5 ГУ ГУКБОЗ СБ України у період з 01.01.2018 року по 31.06.2018 року; не було встановлено чи зв`язувались службові особи СБ України із службовими особами САП ГПУ до моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_3 до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000687; не було встановлено факту здійснення тиску працівниками СБ України на ОСОБА_5 до моменту внесення відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000687; не було встановлено інших осіб, які могли бути залучені до провокації злочину службовими особами СБ України чи ОСОБА_5 ; не було досліджено попередньої участі ОСОБА_5 у ролі заявника в інших кримінальних провадженнях, ініційованих СБ України, та в яких саме, і можливості здійснення працівниками СБ України тиску на нього; не було встановлено хронології руху документів між СБ України та САП ГПУ щодо внесення відомостей в ЄРДР кримінального провадження №0000687.

Крім того, в ході досудового розслідування ОСОБА_3 не була допитана в якості потерпілої.

Відтак, з урахуванням наведеного, вважає постанову слідчого про закриття кримінального провадження незаконною та передчасною, оскільки стороною обвинувачення не було встановлено всіх необхідних обставин та фактів, які мають значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення та встановлення факту відсутності події кримінального правопорушення, а тому така постанова підлягає скасуванню.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 скаргу підтримала з підстав у ній наведених та просила задовольнити. Крім того, зазначила про те, що слідчим не проведено усього обсягу необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000292. Так, слідством проведено лише чотири процесуальні дії, що є недостатнім для повного та об`єктивного дослідження усіх обставин. Висновки слідчого у постанові про закриття кримінального провадження не узгоджуються з усіма фактичними обставинами справи. Що стосується відмови ОСОБА_3 від допиту в якості потерпілої, то вона зазначає, що дійсно вперше відмовилася давати показання, оскільки був відсутній її адвокат, а тому вона не могла дати показання. Після чого вона підготувала письмові пояснення, однак слідчий більше для допиту її не викликав. В подальшому їй повідомили про скасування її статусу як потерпілої у кримінальному провадженні №0000292, таку постанову вона оскаржила і за результатами такого оскарження вказане рішення прокурора було скасоване ухвалою слідчого судді. Вказує, що відносно неї вчинили провокацію і заявник діяв за вказівкою СБУ, оскільки він неодноразово виступав заявником в інших кримінальних провадженнях про отримання неправомірної вигоди (усього шість кримінальних проваджень). Тобто має місце очевидна провокація. Вказаним обставинам слідчий не надав належну оцінку, тобто слідство проведено неповно, а кримінальне провадження закрито передчасно.

Слідчий третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення скарги та пояснив, що обставини на які посилається заявниця підлягають встановленню в ході розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 . Участь заявника ОСОБА_5 в аналогічних кримінальних провадженнях не перевірялася, оскільки вважає, що ці обставини не потрібно з`ясовувати в рамках даного кримінального провадження. Зазначив про те, що постанова є об`єктивною та обґрунтованою, в ній наведені мотиви прийняття такого рішення, а досудове розслідування проведено повно та об`єктивно.

Слідчий суддя, вислухавши доводи потерпілої ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, а також дослідивши матеріали кримінального провадження №№0000292 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України в 1-му томі, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000292 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

05.08.2019 року слідчий третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 розглянувши матеріали кримінального провадження №0000292, постановив закрити вказане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , викладаючи мотиви прийнятого рішення про закриття кримінального провадження взяв до уваги показання свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , проаналізував документи, отримані в ході тимчасового доступу, зокрема копії матеріалів кримінального провадження №0000687 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

При цьому, проаналізувавши зміст постанови від 05.08.2019 про закриття кримінального провадження №0000292, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вона не відповідає вимогам КПК України виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження №0000292 вбачається, що слідчий при винесенні оскаржуваної постанови не встановив усіх фактичних обставин, не вжив всіх заходів для їх встановлення, так само не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі без їх належної перевірки та оцінки.

При цьому, як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, у ній відсутні мотиви прийняття такої постанови, їх обґрунтування, а також відсутні дані про проведення усього необхідного та достатнього обсягу слідчих та процесуальних дій для встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні, зокрема не допитано потерпілу ОСОБА_3 .

Крім того, в рамках вказаного кримінального провадження не допитано інших свідків, не встановлено інших осіб ймовірно причетних до вчинення злочину, не досліджено попередньої участі ОСОБА_5 у ролі заявника в інших кримінальних провадженнях, що розслідуються СБУ та в яких саме, хто із співробітників СБУ при цьому контактував із ОСОБА_5 , чи були це одні і ті самі особи, а також не вжито інших заходів, спрямованих на повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження.

Тобто, як вбачається зі змісту постанови слідчого від 05.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0000292, у ній відсутні відповіді на усі ініційовані заявницею ОСОБА_3 питання, які б виключати провадження у справі та обумовлювали її закриття.

Разом з тим, обставини, які викладені ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення не стали предметом належного їх розслідування слідчим.

Отже, наведене приводить слідчого суддю до висновку про те, що слідчий не усунувши наявні у кримінальному провадженні протиріччя, не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, передчасно закрив кримінальне провадження №0000292 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно з положеннями ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України покладається на прокурора та слідчого.

За правилами до ч.4 ст.94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Однак, всупереч наведеним нормам кримінального процесуального законодавства, слідчий при винесенні оскаржуваної постанови вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не вжив вичерпних заходів для встановлення об`єктивної істини у справі та передчасно прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

В порушення вимог ст.110 КПК України, слідчий в зазначеній постанові не надав відповіді на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

Викладене свідчить про однобічність та неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження №0000292 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 05.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0000292 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України - підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 22, 25, 26, 91, 92, 110 284, 303, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 05.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0000292 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України задовольнити.

Скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 05.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0000292 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 02 грудня 2019 року о 08 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1