КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 0003380 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України, за апеляційною скарго захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року, задоволено клопотання прокурора, продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до 29 листопада 2019року.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 відмовлено.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у разі доведення вини обвинуваченого ОСОБА_5 , йому загрожує покарання до 12 років позбавлення волі, продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, попри наявність в обвинуваченого постійного місця проживання, сім`ї з малолітньою дитиною та міцних соціальних зв`язків, не забезпечать дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду, тому й продовжив строк тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 обрати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічний час доби з 21 год. до 07 год.
В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що з оскаржуваною ухвалою неможливо погодитись, оскільки вона містить єдине посилання на п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, відповідно до якого, метою продовження запобіжного заходу є запобігання ймовірним спробам обвинуваченого переховуватися від суду.
Апелянт особливо звертає увагу колегії суддів на ту обставину, що ОСОБА_5 8 серпня 2018 року добровільно приїхав в м. Бровари до Броварського ВП ГУ НП в Київській області на перший виклик слідчого ( протокол затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 8 серпня 2018 року в порядку ст. 209 КПК України), що підтверджується допитом брата обвинуваченого ОСОБА_12 та працівника поліції під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу слідчим суддею Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_13 від 4 жовтня 2018 року, також допитом брата ОСОБА_12 1 жовтня 2019 року.
Також захисник зазначає про те, що посилання на ухвалу колегії суддів Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2019 року, яка була залишена Київським апеляційним судом без змін, є некоректним, оскільки, заявляючи 1 жовтня 2019 року відвід колегії суддів Броварського міськрайонного суду Київської області, захист надав докази фальсифікації судом матеріалів судової справи, оскільки контрольне провадження, яке надійшло до Київського апеляційного суду, були вкладені матеріали, які відсутні у матеріалах судової справи, і ніколи жодною з сторін даного судового провадження суду не надавались.
Крім того апелянт наголошує, що ОСОБА_5 добросовісно виконав обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_13 від 4 жовтня 2018 року до часу її скасування стосовно внесення застави та виконання всіх обов`язків, покладених на нього слідчим суддею згідно ухвали, і після скасування 11 жовтня 2018 року Київським апеляційним судом ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 жовтня 2018 року ОСОБА_5 в продовж 2 год. 45 хв. чекав біля будівлі Київського апеляційного суду разом з братом, поки за ним приїдуть працівники поліції щоб доправити до СІЗО, у зв`язку з чим наявність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. ст. 177 КПК України, є припущенням.
Окрім того, на переконання захисника обвинувачений переконливо у своїх поясненнях стверджував, що немає жодних намірів переховуватись, що і довів, а, навпаки, сприятиме суду у з`ясуванні обставин кримінального провадження, так як особисто зацікавлений в тому, щоб судове слідство швидше закінчилось та він міг продовжувати спокійно жити далі разом зі своєю родиною.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисників на підтримку апеляційної скарги, прокурора та представника потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Так, згідно з матеріалами, які надійшли на адресу апеляційного суду, в провадження Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України (ас. 1-8).

Відповідно до матеріалів провадження, аудіозапису судового засідання, зафіксованому на технічному носії, 1 жовтня 2019 року прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів з наданням обґрунтування про те, що в разі звільнення обвинувачених існує ризик переховування його від суду з метою уникнення покарання у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого та особливого тяжкого злочину, і жодним чином не спростовується наявністю постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків у вигляді сім`ї.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року, серед іншого, задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 29 листопада 2019 року включно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Під час розгляду клопотання прокурора суд першої інстанції, не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винуватості обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, які відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочинів, не беручи до уваги виключно саму по собі тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому в разі визнання його винним, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, дійшов висновку, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що обвинувачений вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду. Так, на даний час існування обґрунтованого обвинувачення вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів відносно неповнолітньої особи перевіряється судом, на даний час з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами не закінчені. Відносно обвинуваченого продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який з 10 серпня 2018 року не зменшився і не відпав та полягає у ймовірності переховування від суду під страхом невідворотності засудження до позбавлення волі, наявності якого не спростував допитаний 1 жовтня 2019 року за клопотанням захисника обвинуваченого свідок ОСОБА_12 рідний брат обвинуваченого.
Окрім того, відповідно до вимог ст.178 КПК України суд врахував дані про особу обвинуваченого, зокрема, наявність постійного місця проживання, сім`ї з малолітньою дитиною та міцність його соціальних зв`язків, та дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду.

Так, колегія суддів, не вдаючись у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому дій та вирішення питання доведеності його вини, звертає увагу на те, що відповідно до змісту обвинувального акту пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений може бути причетним до вчинення інкримінованого йому злочину, на даний час розгляд кримінального провадження в суді не закінчений, що спростовує доводи захисника в суді апеляційної інстанції щодо необґрунтованості висунутого обвинувачення.

На думку колегії суддів, посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що обвинувачений 8 серпня 2018 року добровільно приїхав в м. Бровари до Броварського ВП ГУ НП в Київській області на перший виклик слідчого, що підтверджується допитом брата обвинуваченого ОСОБА_5 та працівника поліції під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу слідчим суддею Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_13 від 4 жовтня 2018 року, також допитом брата ОСОБА_12 1 жовтня 2019 року, не може свідчити про відсутність ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки під час апеляційного розгляду не спростовані пояснення представника потерпілого про те, що ОСОБА_5 переховувався від суду після подання апеляційної скарги прокурором на ухвалу про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді взяття під варту .

Окрім того, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 добросовісно виконав обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_13 від 4 жовтня 2018 року до часу її скасування, після її скасування 11 жовтня 2018 року Київським апеляційним судом ОСОБА_5 впродовж 2 год. 45 хв. чекав біля будівлі Київського апеляційного суду разом з братом, поки за ним приїдуть працівники поліції щоб доправити до СІЗО, колегія суддів вважає такими, що не спростовують наявність ризику ухилення обвинуваченого від суду.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що є некоректним посилання в ухвалі суду, яка наразі оскаржується, на ухвалу колегії суддів Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2019 року, яка була залишена Київським апеляційним судом без змін, є безпідставними, оскільки спростовується змістом ухвали суду від 1 жовтня 2019 року, в якій відсутнє посилання на зазначену ухвалу.

Під час апеляційного розгляду представник потерпілої вказав на те, що обвинувачений ОСОБА_5 з першого дня відмовляється давати показання, що спростовує доводи захисника про те, що обвинувачений переконливо у своїх поясненнях стверджував, що немає жодних намірів переховуватись, що буде сприятиме суду у з`ясуванні обставин кримінального провадження.

За наявності встановленого ризику, який виправдовує подальше обмеження права ОСОБА_5 перебувати на волі, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки відсутні підставі вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора, продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до 29 листопада 2019року, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 - відмовлено, - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3