Дата документу 31.07.2019 Справа № 329/264/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 329/264/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/232/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула 31 липня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Стульневе Чернігівського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

ОСОБА_7 , будучи засудженим 17.05.2017 вироком Чернігівського районного суду Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробування на 1 рік, маючи судимість у встановленому законом порядку не зняту та не погашену, на шлях виправлення не став та умисно, повторно, вчинив корисливий злочин при наступних обставинах.
Так, 26.01.2018 року близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 , сумісно, та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи намір на скоєння крадіжки чужого майна, керуючись корисливими мотивами, прийшли на частково огороджену, недіючу територію зливу та перегону нафтопродуктів ВАТ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт», яка розташована по вул. Перемоги, 26 селища Стульневе Чернігівського району Запорізької області. Після цього, реалізовуючи свої злочинні дії, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, лопатами спочатку розрили в землі, а потім за допомогою газосварки розрізали на фрагменти металобрухт у вигляді металевих труб, загальною вагою 300 кг. за ціною 6 гривень за один кілограм лому чорних металів.
Викраденим металобрухтом ОСОБА_7 сумісно з ОСОБА_8 розпорядилися на власний розсуд, а саме погрузили на платформу коляски мотоциклу «МТ Дніпро-11», який підігнав на місце скоєння злочину ОСОБА_8 та перевезли і продали його в с. Стульневе Чернігівського району Запорізької області місцевому мешканцю ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 скоїли крадіжку майна ВАТ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт», спричинивши матеріальних збитків зазначеному підприємству на загальну суму 1800 гривень.
Не зупиняючись на скоєному, 27.01.2018 року близько 18 год 00 хв, ОСОБА_7 , сумісно, та за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , повторно маючи намір на скоєння крадіжки чужого майна, керуючись корисливими мотивами, прийшли на частково огороджену, недіючу територію зливу та перегону нафтопродуктів ВАТ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт», яка розташована по вул. Перемоги,26 селища Стульневе Чернігівського району Запорізької області. Після цього, реалізовуючи свої злочинні дії, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, лопатами спочатку розрили в землі, а потім за допомогою газосварки розрізали на фрагменти металобрухт у вигляді металевих труб, загальною вагою 500 кг. за ціною 6 гривень за один кілограм лому чорних металів.
Викраденим металобрухтом ОСОБА_7 сумісно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 розпорядилися на власний розсуд, а саме погрузили на платформу коляски мотоциклу «МТ Дніпро-11», який підігнав на місце скоєння злочину ОСОБА_8 та перевезли і продали його в с.Стульневе Чернігівського району Запорізької області місцевому мешканцю ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 скоїли крадіжку майна ВАТ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт», спричинивши матеріальних збитків зазначеному підприємству на загальну суму 3000 гривень.
Крім цього, 29.01.2018 року близько 18 год 00 хв, ОСОБА_7 , сумісно, та за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , повторно маючи намір на скоєння крадіжки чужого майна, керуючись корисливими мотивами, прийшли на частково огороджену, недіючу територію зливу та перегону нафтопродуктів ВАТ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт», яка розташована по вул.Перемоги,26 селища Стульневе Чернігівського району Запорізької області. Після цього, реалізовуючи свої злочинні дії, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, лопатами спочатку розрили в землі, а потім за допомогою газосварки розрізали на фрагменти металобрухт у вигляді металевих труб, загальною вагою 700 кг. за ціною 6 гривень за один кілограм лому чорних металів.
Після зазначених дій, ОСОБА_10 зателефонував їх спільному знайомому ОСОБА_11 , якому запропонував допомогти їм скоїти крадіжку зазначеного металобрухту, на що останній погодився та також прийшов на недіючу територію зливу та перегону нафтопродуктів ВАТ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт», де ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпорядилися металобрухтом на власний розсуд, а саме погрузили на платформу коляски мотоциклу «МТ Дніпро-11», який підігнав на місце скоєння злочину ОСОБА_8 та перевезли і продали в с.Стульневе Чернігівського району Запорізької області місцевому мешканцю ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скоїли крадіжку майна ВАТ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт», спричинивши матеріальних збитків зазначеному підприємству на загальну суму 4200 гривень.
Після цього, 30.01.2018 року близько 18 год 00 хв, ОСОБА_7 , сумісно, та за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , повторно маючи намір на скоєння крадіжки чужого майна, керуючись корисливими мотивами, прийшли на частково огороджену, недіючу територію зливу та перегону нафтопродуктів ВАТ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт», яка розташована по вул.Перемоги,26 селища Стульневе Чернігівського району Запорізької області. Після цього, реалізовуючи свої злочинні дії, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, лопатами спочатку розрили в землі, а потім за допомогою газосварки розрізали на фрагменти металобрухт у вигляді металевих труб, загальною вагою 600 кг. та верх металевої ємності для зберігання паливно-мастильних матеріалів вагою 500 кг. за ціною 6 гривень за один кілограм лому чорних металів.
Після зазначених дій, ОСОБА_10 зателефонував їх спільному знайомому ОСОБА_11 , якому запропонував допомогти їм скоїти крадіжку зазначеного металобрухту, на що останній погодився та також прийшов на недіючу територію зливу та перегону нафтопродуктів ВАТ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт», де ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпорядилися металобрухтом на власний розсуд, а саме погрузили на платформу коляски мотоциклу «МТ Дніпро-11», який підігнав на місце скоєння злочину ОСОБА_8 та за два рази перевезли його і продали в с.Стульневе Чернігівського району Запорізької області місцевому мешканцю ОСОБА_9 .
Таким чином ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скоїли крадіжку майна ВАТ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт», спричинивши матеріальних збитків зазначеному підприємству на загальну суму 6600 гривень.

Вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року:
зокрема ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді 2 (два) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, з урахування вироку Чернігівського районного суду Запорізької області від 17 травня 2017 року за ч.2 ст.185 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 (два) років та 1 (один) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання постановлено обчислювати з моменту затримання обвинуваченого за цим вироком.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на користь ТОВ «Торгова фірма Запоріжнафтопродукт» майнову шкоду, завдану злочином в сумі 15910 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот десять) грн. 20 коп.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Наведений вирок в частині, що стосується ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України - не оскаржується.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 ,не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, не погоджується з призначеним покаранням через суворість. Зазначає, що у зв`язку з тим, не було розглянуто відносно нього питання про звільнення судом від призначеного покарання за вироком Чернігівського районного суду від 17.05.2017 року, у зв`язку з закінченням строків іспитового строку, суттєво та штучно обтяжено його становище як обвинуваченого у даному кримінальному провадженні при призначенні покарання, що потягло за собою застосування ст. 71 КК України, з чим він не згоден. Вказує, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в нього є сім`я, має постійну роботу. Посилаючись на відсутність обтяжуючі обставини покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, у виді щирого розкаяння, прийняття реальних заходів для відшкодування шкоди потерпілому, про що свідчить платіжний документ про перерахування на рахунок потерпілого ТОВ « Торгова фірма Запоріжнафтопродукт» суми 3977,5 грн., просить вирок змінити, застосувавши до нього положення ст.ст.75,76 KK України

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотання про особисту участь у судовому засіданні не надав. Інші особи також належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили. Апеляційний суд з урахуванням відсутності заперечень учасників процесу та у відповідності до ст. 405 КПК України проводить апеляційний розгляд за відсутності апелянта обвинуваченого, участь якого не є обов`язковою та інших учасників провадження.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги, вказавши про обґрунтованість вироку в частині призначеного покарання, оскільки суд врахував усі обставини, обвинувачений вчинив злочин в період іспитового строку, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого, правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах, проти яких не заперечували учасники судового провадження та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в поданій апеляційній скарзі, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стосовно вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо пом`якшення призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував обставин, з якими закон пов`язує призначення покарання у їх сукупності, а саме: ступінь і характер громадської небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
При цьому, відповідно до ст. 66 КК України, обставину, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі докази в достатньому об`ємі, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та надана відповідна обґрунтована та вмотивована оцінка вказаному.

Суд першої інстанції також взяв до уваги особистість ОСОБА_7 , який хоча за місцем проживання і характеризується позитивно, працевлаштований, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте враховані і інші обставини, з якими закон пов`язує вирішення питання щодо призначення покарання.
Зокрема ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку.
Аргументи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо закінчення строків іспитового строку з урахуванням положень ст.ст. 165, 166 КВК України за попереднім вироком не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно наданої відповіді органу пробації ОСОБА_7 по теперішній час перебуває на обліку в органі пробації, що в свою чергу передбачає застосування при призначенні покарання положень ст. 71 КК України.
З урахуванням сукупності певних обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства.

На користь прийнятого рішення свідчить і висновок досудової доповіді відносно ОСОБА_7 , згідно якого виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (а.п. 65-66).

Наявність обставин щодо попереднього притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини у сукупності із фактичними обставинами даного провадження у вигляді численних епізодів злочинної діяльності, які вчиненні в короткий проміжок часу, на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_7 , а також беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строк, а також попередні звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням вказують на неефективність застосування до ОСОБА_7 положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Стосовно обставин, на які посилається апелянт, як на підстави для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, то вони вже були належним чином враховані судом першої інстанції під час призначення покарання у наближеній у мінімальної межі, визначеної санкцією інкримінованого ОСОБА_7 злочину за ч.2 ст. 185 КК України та ст. 63 КК України.

Доводи апелянта щодо часткового відшкодування шкоди на переконання колегія суддів не здатні спростувати висновок суду щодо призначеного покарання ОСОБА_7 у вигляді його реального відбуття.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_13 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 75, 76 КК України з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 . Призначене покарання є правомірним, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4