16.07.2019
Провадження № 1-кп/359/285/2019
Справа № 359/1444/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000198, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2018, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, ромської національності, громадянки України, без освіти, не працюючої, не одруженої, маючої на утримані двох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, 04.12.2017 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2
ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 19.12.2017 Ірпінським міським судом Київської області за
ч. 3 ст. 185, ст. 79, 76 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 21.02.2019 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
23.01.2019 близько 16 години ОСОБА_5 , знаходячись в торгівельному залі приміщення ТОВ «Сільпо - Фуд» за адресою: Київська область м. Бориспіль вул. Київський Шлях, 76, вирішила вчинити крадіжку товарів з асортименту торгівельного залу вищевказаного магазину.

У той же час, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, переконалася, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла із полиці торгівельного залу ТОВ «Сільпо - Фуд»: грудинку «Українську» в/г вагою 0,539 кг., вартістю 134 грн. 21 коп., «Буженіну Тульчинка Українська» в/к вагою 0,308 кг., вартістю 52 грн. 33 коп., «Бекон М`ясна лавка» в/п вагою 0,357 кг., вартістю 65 грн. 30 коп., «Вушка свині Балик до пива» вагою 0,293 кг., вартістю 68 грн. 71 коп., після чого не розрахувавшись та тримаючи в руках вказані продукти, вийшла через рамку «входу» у магазин та була зупинена співробітниками охорони магазину.

ОСОБА_5 виконала усі дії, які вважала необхідними, для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

У судовому засіданні обвинувачувана ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину) визнала повністю, фактичні обставини справи не оспорювала. Щиро розкаялася та дала показання, що вона 23.01.2019 знаходилася в торгівельному залі приміщення «Сільпо» та вирішила взяти продукти харчування, так як хотіла їсти. Вона взяла із полиці торгівельного залу продукти харчування, після чого не розрахувавшись, вийшла через рамку «входу» у магазин та була зупинена охоронцем магазину. У вчиненому діянні кається, просила суд суворо не карати.

У зв`язку з тим, що обвинувачувана та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального провадження (злочину), суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, які характеризують її особу, досліджує речові докази, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачувана та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.

Разом з цим, при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_5 , суд вважає правильною.

Майно яким заволоділа обвинувачена, було для неї чужим, адже не перебувало в її власності чи законному володінні. ОСОБА_5 не мала на нього жодного права, цим майном вона заволоділа у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулося протиправно. Викрадення майна здійснювалося обвинуваченою таємно, тому воно визначається як крадіжка. ОСОБА_5 досягнула віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Її дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачена усвідомлювала, що майно, яким вона повторно протиправно заволодівала, було для неї чужим і вона не мала права на нього. ОСОБА_5 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання. Корисливий мотив обвинуваченої полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення вона прагнула обернути чуже майно на свою користь.

ОСОБА_5 виконала усі дії об`єктивної сторони крадіжки які вважала необхідними для доведення злочину (крадіжки) до кінця, але злочин не був закінченим з причин, які не залежали від її волі, а з причин зупинення її працівниками охорони ТОВ «Сільпо - Фуд» за адресою: Київська область м. Бориспіль вул. Київський Шлях, 76, разом з викраденим майном. Тому в діяннях обвинуваченої наявні ознаки закінченого замаху на вчинення злочину, відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд вважає повне визнання вини та її щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вивченні особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше неодноразово судима: Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 04.12.2017 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; Ірпінським міським судом Київської області від 19.12.2017 за ч. 3 ст. 185, ст. 79, 76 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; Бориспільським міськрайонним судом Київської області 21.02.2019 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт. Не одружена, на утримані має двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується з негативної сторони, схильна до вживання алкогольних напоїв та вчинення крадіжок. Підтримує відносини з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. При проведенні перевірки через інформаційну базу АРМОР Бориспільського ВП ГУНП в Київській області встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення ст. 175 КУпАП та ст. 51 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, представником потерпілого цивільний позов до обвинуваченої не пред`явлено, що свідчить про відсутність у потерпілої сторони претензій до обвинуваченої морального чи матеріального характеру.
Разом з тим, суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої добровільне відшкодування завданої шкоди, оскільки викраденим майном вона не встигла розпорядитися на власний розсуд з причин, що не залежали від її волі, оскільки вона була зупинена охоронцем магазину.
Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченої ОСОБА_5 суд враховує те, що вона вчинила злочин середньої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, предмет злочинного посягання, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, думку захисника, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та з огляду на всі обставини в цілому, приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 за вчинення злочину передбаченого, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, слід призначити покарання згідно вимог ч. 3 ст. 68 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ОСОБА_5 21.02.2019 засуджена Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України, їй призначено покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Відповідно до п. г ч.1 ст. 72 КК України перерахувати 80 годин громадських робіт на 10 днів позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 необхідно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_5 засуджена 19.12.2017 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185 до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 79 КК України від відбуття основного покарання звільнена з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 3 роки із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Новий злочин обвинувачена вчинила, перебуваючи на іспитовому строку.

Тому, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Ірпінського міського суду Київської області від 19.12.2017, ОСОБА_5 належить призначити остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Підстави для звільнення її від відбування покарання та призначення їй іспитового строку відсутні. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.4 п.10 постанови № 7 від 24 жовтня 2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченої ОСОБА_5 є достатньою для виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та дані про особу обвинуваченої.

Цивільний позов по справі відсутній.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, 68, ч. 4 ст. 70, ст. 71, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 необхідно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суд Київської області від 21.02.2019, у виді 80 годин громадських робіт, що відповідно до п. г ч.1 ст. 72 КК України перераховано 80 годин громадських робіт на 10 днів позбавлення волі, більш суворим та призначити покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 19.12.2017 і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років 6 місяців.
До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити у вигляді тримання під вартою та утримувати її в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту взяття її під варту, на підста ві ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області, тобто з 14.02.2019.

Доручити Службі у справах дітей та сім`ї Бориспільскої міської ради вжити заходів щодо влаштування малолітніх дітей обвинувачуваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , або встановити над ними опіку.

Речові докази: грудинку «Українську» в/г вагою 0,539 кг. вартістю 134 грн. 21 кой., «Буженіну Тульчинка Українська» в/к вагою 0,308 кг. вартістю 52 грн. 33 коп., «Бекон М`ясна лавка» в/п вагою 0,357 кг. вартістю 65 грн. 30 коп., «Вушка свині Балик до пива» вагою 0,293 кг. вартістю 68 грн. 71 коп. залишити у володінні власника ТОВ «Сільпо - Фуд» за адресою: Київська область м. Бориспіль вул. Київський Шлях, 76.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1