печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000531, -

ВСТАНОВИВ:
Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням про скасування арешту майна нежитлових будівель площею 1181 кв.м, за адресою Сумська область м. Ромни, вул. Конотопська, б.119-А, за реєстраційним номером майна: №1, земельної ділянки площею 0,3237 га, за адресою Сумська область м. Ромни, вул. Конотопська, б.119-А, за реєстраційним номером майна: №1, нежитлових будівель за адресою Полтавська область Новосанжарський район смт. Нові Санжари, вул. Потавська, б.1-А, за реєстраційним номером майна №7925202, нежитлових будівель і споруд за адресою Полтавська область Новосанжарський район смт. Нові Санжари, вул. Потавська, б.1 за реєстраційним номером майна №7137017, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2017 (справа №757/54534/17-к) в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2017 за №0000531.

Обґрунтовуючи клопотання, зазначає, що арешт накладено необґрунтовано та передчасно, оскільки арештоване нерухоме майно, яке використовувалось ТОВ з ІІ «НОВОФАРМ» для досягнення цілей своєї господарської діяльності згідно статуту та законодавства, належить на праві власності ТОВ «НФМ-Агро». Звертає увагу на те, що ані ТОВ з ІІ «НОВОФАРМ», ані посадові особи вищевказаного товариства не є підозрюваним, обвинуваченим, особою яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, що могла би бути завдана учасниками ТОВ з ІІ «НОВОФАРМ» чи бенефіціарами, незалежно від того, є вони фігурантами будь-якого кримінального провадження або їх пов`язаними особами чи ні. Таким чином вважає, що відсутні підстави для застосування спеціальної конфіскації до вищевказаного нерухомого майна.

Адвокатом ОСОБА_4 , що діє в інтересах ТОВ «НФМ-Агро», було подано заяву з додатками до канцелярії суду, в якій він просить розглянути клопотання директора ТОВ «НФМ-Агро» ОСОБА_3 за його відсутності. Вимоги клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Прокурор, за клопотанням якого накладено арешт, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неприбуття не повідомив.

Неявка прокурора не перешкоджає розгляду клопотання, оскільки положення ст. 174 КПК України передбачають повідомлення осіб про розгляд клопотання про скасування арешту майна, але не вимагають їх участі в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Третім слідчим відділом з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000531, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 20.09.2017 в рамках означеного кримінального провадження накладено арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі площею 1181 кв.м за адресою АДРЕСА_1 за реєстраційним номером майна: №1, земельну ділянку площею 0,3237 га за адресою АДРЕСА_1 за реєстраційним номером майна: №1, нежитлові будівлі за адресою АДРЕСА_2 за реєстраційним номером майна №7925202, нежитлові будівлі і споруди за адресою Полтавська область Новосанжарський район смт. Нові Санжари, вул. Потавська, б.1 за реєстраційним номером майна №7137017.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути предметом спеціальної конфіскації та предметом забезпечення цивільного позову, а тому наявні підстави для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Органом досудового розслідування, прокурором не наведено, які сліди розслідуваного кримінального правопорушення містить у собі арештоване нерухоме майно, яким чином воно можє бути використано як доказ у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 8 цієї ж статті передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Поряд із тим, обґрунтовуючи необхідність арешту майна з метою забезпечення у майбутньому відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди, прокурор не зазначає про те, що в кримінальному провадженні заявлено цивільні позови, що суперечить частинам 6, 8 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (арешт з метою забезпечення збереження спеціальної конфіскації), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

В свою чергувідповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК Укпаїни спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Поряд із тим, обґрунтовуючи необхідність арешту майна, прокурор не зазначив у відповідному клопотанні підстав згідно ч. 1 ст. 96-2 КК України для застосування спеціальної конфіскації, не посилався на те, що відповідне майно набуте в результаті вчинення злочину, є доходом від нього, було предметом злочину тощо.

Також виходячи з витягу з ЄРДР, на час накладення арешту жодній особі не було повідомлено про підозру, провадження не здійснювалось щодо юридичної особи, а тому з огляду на ч. 5 ст. 170 КПК України відсутні підстави для накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, час формування інформаційної довідки 25.09.2019, власником нерухомого майна є ТОВ "НФМ АГРО".

За таких обставин вважаю, що на час розгляду даного клопотання відсутні передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для арешту майна, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 22, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2017 по справі № 757/54534/17-к на нерухоме майно, а саме:

- нежитлові будівлі площею 1181 кв.м за адресою АДРЕСА_1 за реєстраційним номером майна: №1;

- земельна ділянка площею 0,3237 га за адресою АДРЕСА_1 за реєстраційним номером майна: №1;

- нежитлові будівлі за адресою АДРЕСА_2 за реєстраційним номером майна №7925202;

- нежитлові будівлі і споруди за адресою Полтавська область Новосанжарський район смт. Нові Санжари, вул. Потавська, б.1 за реєстраційним номером майна №7137017.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1