Справа № 199/1948/18
УХВАЛА

08 липня 2019 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000368 від 07.02.2018 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2019 до суду надійшли протоколи слідчих дій, проведених на виконання ухвали суду від 04.06.2019. Серед даних протоколів є протокол проведення слідчого експерименту від 26.06.2019 за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який був складений слідчим ОСОБА_7 .

При цьому 01.07.2019 до суду надійшла заява захисника ОСОБА_5 про відвід слідчого ОСОБА_7 від проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні, оскільки, на думку сторони захисту, слідчий ОСОБА_7 вже не має права брати участь у кримінальному провадженні, відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, оскільки він брав участь у цьому ж провадженні як свідок та оскільки існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України слідчий зобов`язаний заявити самовідвід або за цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

В той же час в судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив не розглядати його заяву про відвід слідчого ОСОБА_7 , оскільки слідча дія на виконання ухвали суду даним слідчим вже проведена, а тому в розгляді його заяви про відвід не має сенсу.

Інші учасники судового провадження в судовому засіданні не заявляли про відвід слідчого ОСОБА_7 та останній заяву про самовідвід суду не подавав.

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно розглянути питання щодо відводу слідчого ОСОБА_7 , оскільки для цього на цей час відсутнє відповідне звернення до суду.

Проте, слід зазначити, що ч. 2 ст. 89 КПК України визначено, що у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочато.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 07.02.2018 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України здійснював слідчий СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 .

В подальшому 29.01.2019 за клопотанням прокурора ОСОБА_8 суд викликав для допиту в якості свідка слідчого ОСОБА_7 , в тому числі для з`ясування питань щодо проведення слідчих дій за його участю та підтвердження або спростовування джерел надходження вихідних даних для проведення експертного автотехнічного дослідження по справі.

19.02.2019 слідчий ОСОБА_7 був допитаний в суді в якості свідка сторони обвинувачення.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 77 КПК України слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він брав участь у цьому ж провадженні як свідок.

Викладене свідчить про те, що слідчий ОСОБА_7 після його допиту 19.02.2019 в даному кримінальному провадженні в якості свідка не міг брати участі в ході проведення слідчого експерименту 26.06.2019 в якості слідчого на виконання ухвали суду від 04.06.2019, оскільки він брав участь у цьому ж провадженні як свідок.

Таким чином, встановлена очевидна недопустимість як доказу протоколу проведення слідчого експерименту від 26.06.2019 за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який складений слідчим ОСОБА_7 , через те, що дана слідча дія проведена та оформлена особою, яка не мала права брати участь в ній, оскільки підлягала відводу, а тому суд визнає даний доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 77, 86, 89, 110 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ч. 2 ст. 89 КПК України визнати протокол проведення слідчого експерименту від 26.06.2019 за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який складений слідчим ОСОБА_7 , недопустимим доказом, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу в судовому засіданні.
Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

08.07.2019