Справа № 991/483/19
Провадження1-кс/991/1760/19
У Х В А Л А
іменем України

29 жовтня 2019 року м.Київ

слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову детектива про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000189 від 03.03.2018 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 387 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

29.10.2019 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 17.09.2019 року про відмову у задоволенні його клопотання як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000189 від 03.03.2018 року.
В обґрунтування скарги зазначено, що постановою детектива скаржнику відмовлено у задоволенні його клопотання щодо проведення психологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000189 від 03.03.2018 року.
Скаржник не погоджується з постановою детектива, тому просить слідчого суддю поновити строк її оскарження, скасувати та зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України організувати проведення експертизи щодо визначення шкоди немайнового характеру у кримінальному проваджені № 0000189 від 03.03.2018 року.
Розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, до яких відноситься проведення експертиз.
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_2 03.04.2018 року звернувся до детектива Національного антикорупційного бюро України з клопотанням щодо звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення судово-психологічної експертизи з метою визначення наявності та розміру моральної шкоди, завданої можливими неправомірними діями працівників Національного бюро ОСОБА_2 та іншим працівникам Державної санітарно-епідемологічної служби.
17.09.2019 року детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 відмовив ОСОБА_2 у задоволенні його клопотання, про що виніс відповідну постанову.
З матеріалів скарги вбачається, що вона подана у кримінальному провадженні № 0000189, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 387 КК України.
Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК (частина 1 статті 33-1 КПК). Корупційними вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу (примітка до статті 45 КК).
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК.
Отже, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду не має повноважень здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених ст. 387 КК України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.304 КПК України скарга, подана в порядку ст. 303 КПК України, повертається, якщо вона не підлягає розгляду у відповідному суді.
За викладених обставин вбачається, що у слідчого судді Вищого антикорупційного суду відсутні правові підстави і процесуальні повноваження здійснювати розгляд скарги ОСОБА_2 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 17.09.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000189 від 03.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 387 КК України.
Водночас слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора у кримінальних провадженнях, які не підсудні Вищому антикорупційного суду, розглядаються слідчим суддею місцевого загального суду. Ухвали слідчого судді про повер нення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування згідно з п. 2 ст. 309 КПК України можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Оскільки злочин, передбачений ст. 387 КК України, не віднесено до підсудності Вищого антикорупційного суду, скарги на рішення про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій мають розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду за місцезнаходженням органу досудового розслідування. При цьому, у разі постановлення місцевим загальним судом ухвали про повернення такої скарги скаржнику вона може бути оскаржена в апеляційному порядку (ч.2 ст. 309 КПК України).

Керуючись ст.ст. 1,2, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

1.Скаргу ОСОБА_2 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 17.09.2019 року повернути скаржнику.

2.На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
3.Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1