Справа № 402/1198/19
У Х В А Л А
про арешт майна

25.09.2019 року слідчий суддя Ульяновського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання, заявлене слідчим СВ Благовіщенського відділення поліції Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 , в межах досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000256 від 21.09.2019 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
23.09.2019 року слідчий СВ Благовіщенського відділення поліції Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 за погодженням із начальником Ульяновського відділення Новоукраїнської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Зил» 431410 р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 та трьох складометрів дров породи дуб та ясен.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Благовіщенського ВП Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування №0000256 за ознаками кримінального правопорушення передбачених ч.1 ст.246 КК України.

20.09.2019 року о 19 год. 22 хв. до чергової частини Благовіщенського ВП Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від начальника СРПП майора поліції ОСОБА_5 , про те що ним виявлено автомобіль марки «Зил» 431410 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який знаходиться в лісозахисній смузі в с. Грушка Благовіщенського району Кіровоградської області в якого на кузові знаходиться 3 складометри дров, та останній не має відповідних документів на перевезення лісу.

З виїздом СОГ на місце події автомобіль марки «Зил» 431410 р.н. НОМЕР_1 разом із трьома складометрами дров які були на ньому, було вилучено до Благовіщенського ВП Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області до вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Судом дослідженні матеріали, якими обґрунтоване клопотання:
1.Витяг із ЄРДР №0000256
2.Рапорт
3.Пояснення ОСОБА_4 .
4.Копія свідоцтва про реєстрацію.
5.Протокол ОМП.
Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.
Власник автомобіля "Зил" 431410 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно норми ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування майном можливі у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі майна.
Так, з клопотання слідчого вбачається, що останній просить накласти арешт на автомобіль марки "Зил" 431410 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та на 3 складометри дров породи ясен та дуб, як такі, що мають значення доказів щодо вчинення незаконної порубки лісу.
Слідчий суддя не може заперечувати, що дрова, які були знайдені в ході огляду вказаного автомобіля дійсно можуть бути доказом вчинення правопорушення, тому доводи клопотання про необхідність накладення арешту на ці дрова для збереження речових доказів є обґрунтованими.
Щодо накладення арешту на автомобіль марки "Зил" 431410 з державним номерним знаком НОМЕР_1 слідчий суддя відмічає наступне.
У клопотанні не обґрунтований доказовий зміст власне автомобіля марки "Зил" 431410 з державним номерним знаком НОМЕР_1 у кримінальному провадженні за фактом незаконної порубки лісу.
Так, автомобіль використовувався для перевезення дров, і накладення на нього арешту не перешкодить особам, причетним до незаконної порубки лісу, продовжувати подібні дії за допомогою іншого транспортного засобу, проте стане невиправданим тягарем для власника.
Суду не представлено переконливих доказів того, що накладення арешту на автомобіль "Зил" 431410 р.н. НОМЕР_1 призведе до ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.
Згідно зі ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оскільки предметом злочину, що розслідується, є дрова, які були отриманні в результаті незаконної порубки дерев, а не автомобіль, в якому їх перевозили, то в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб слід відмовити.
Відповідно до ст.172 ч.3 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на три складометри дров породи ясен та дуб.
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «Зил» 431410 р.н. НОМЕР_1 який належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з днів з дня її оголошення через Ульяновський районний суд Кіровоградської області, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу буде подано. Уразі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ульяновського

районного суду ОСОБА_1