ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 600/720/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/150/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ;

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № 0000291 від 04 грудня 2013 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року, -

Встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Починковського району Смоленської області Російської Федерації, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, непрацюючого, не депутата, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбуття покарання з іспитовим строком терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді особистого зобов"язання до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Заявлені потерпілими цивільні позови залишено без розгляду.

Арешт майна - земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯГ №024702 площею 3.75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Козлівської селищної ради, кадастровий номер :01:001:0465, яка належить ОСОБА_9 , що був накладений ухвалою слідчого судді Козівського районного суду від 1 липня 2015 року- скасовано

Вироком суду також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 в першій декаді грудня 2013 року вступив в злочинну змову із своєю матір"ю ОСОБА_9 з метою вчинення крадіжки чужого майна (великої рогатої худоби). При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 досягли усної домовленості з приводу того, що після викрадення ОСОБА_8 великої рогатої худоби, остання сприятиме у збуті заготовачу ОСОБА_10 викраденого поголів`я, видаючи його за власне.

Надалі, в ніч на 4 грудня 2013 року ОСОБА_8 , діючи за заздалегідь розподіленими ролями, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, проник на територію СГ ТзОВ «Слава», що в с.Слобідка, Козівського району, Тернопільської області, і шляхом відкривання дверей проник у приміщення корівника № НОМЕР_1 , звідки таємно викрав дві корови, а саме: з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , віком 3 роки 2 місяці, породи українська чорно-ряба молочна, вагою 420 кілограм, вартістю 11 гривень за 1 кілограм живої ваги, на суму 4620 гривень та корову з ідентифікаційним номером UА , віком 3 роки 4 місяці, породи українська чорно-ряба молочна, вагою 430 кілограм, вартістю 11 гривень за 1 кілограм живої ваги, на суму 4730 гривень, завдавши матеріальних збитків товариству на загальну суму 9350 гривень.

З викраденими коровами ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, після чого зателефонував до ОСОБА_9 , яка у відповідності до відведеної їй ролі повинна була зателефонувати до ОСОБА_10 та домовитись про реалізацію викраденої великої рогатої худоби, видавши її за власну.

Того ж дня, близько 5 години, ОСОБА_10 після телефонної розмови з ОСОБА_9 приїхав в с.Дмухівці, Козівського району, Тернопільської області,, де на пасовищі, неподалік місця проживання останньої, його чекав ОСОБА_8 , який збув викрадені ним корови, видаючи їх за власні.

Крім того, в ніч на 10 серпня 2014 року, ОСОБА_8 , діючи у змові із ОСОБА_9 , переконавшись, що ним ніхто не спостерігає, шляхом підкопу під бетонною огорожею проник на територію ТзОВ «Агропродсервіс інвест», що в АДРЕСА_2 , де з кошари № 3 таємно викрав три корови: з ідентифікаційним номером UА , віком 3 роки 1 місяць, породи українська чорно-ряба молочна, вагою 470 кілограм, балансовою вартістю 10 754.01 гривень, з ідентифікаційним номером UА , віком 4 роки 4 місяці, породи українська чорно-ряба молочна, вагою 523 кілограми, балансовою вартістю 11 966.70 гривень, та корову з ідентифікаційним номером UА 2, віком 8 років 9 місяців, породи українська чорно-ряба молочна, масою 520 кілограм, балансовою вартістю 11 440.44 гривень, завдавши матеріальних збитків товариству на загальну суму 34 161.15 гривень.

З викраденими коровами ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, після чого зателефонував до ОСОБА_9 , яка повинна була зателефонувати до ОСОБА_10 та домовитись про реалізацію викраденої великої рогатої худоби, видавши її за власну.

Цього ж дня, близько 5 години, ОСОБА_10 після телефонної розмови з ОСОБА_9 приїхав в с.Дмухівці, Козівського району, Тернопільської області, де на пасовищі, неподалік місця проживання останньої, його чекав ОСОБА_8 , який збув викладені ним корови, видаючи їх за власні.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 в ніч на 4 листопада 2014 року, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, проник на територію СГ ТзОВ «Слава», що в с.Слобідка, Козівського району, Тернопільської області, де розбивши шибку вікна, проник у приміщення корівника № НОМЕР_3 , а після того як відчинив двері зсередини, таємно викрав три бички, а саме: з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 , віком 1 рік та 4 місяці, породи українська чорно-ряба, вагою 320 кілограм, вартістю 21 гривню за 1 кілограм живої ваги, на суму 6720 гривень; з ідентифікаційним номером UА , віком 1 рік 11 місяців, породи українська чорно-ряба, вагою 300 кілограм, вартістю 21 гривню за кілограм живої ваги, на суму 6300 гривень та бичка з ідентифікаційним номером UА , віком 11 місяців, породи українська чорно-ряба, вагою 325 кілограм, вартістю 21 гривню за 1 кілограм живої ваги, на суму 6825 гривень, завдавши матеріальних збитків товариству на загальну суму 19 845 гривень.

З викраденими бичками ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, після чого зателефонував до ОСОБА_9 , яка повинна була зателефонувати до ОСОБА_10 та домовитись про реалізацію викраденої великої рогатої худоби, видавши її за власну.

Цього ж дня, близько 5 години, ОСОБА_10 після телефонної розмови з ОСОБА_9 приїхав в с.Дмухівці, Козівського району, Тернопільської області, де на пасовищі неподалік місця проживання останньої, його чекав ОСОБА_8 , який збув викрадені ним бички, видаючи їх за власні.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 в ніч на 25 грудня 2014 року, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом відкриття дверей проник в підсобне приміщення по місцю проживання ОСОБА_11 , що в с.Слобідка, Козівського району, Тернопільської області, звідки таємно викрав належну останній телицю чорно-білої масті віком близько 1 року вагою 301 кілограм, вартістю 21 гривню за 1 кілограм живої ваги, на суму 6321 грн. та бичка чорно білої-масті віком близько 1 року вагою 180 кілограм, вартістю 21 гривню за 1 кілограм живої ваги, на суму 3780 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 10 101 грн..

З викраденою великою рогатою худобою ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, після чого зателефонував до ОСОБА_9 , яка повинна була зателефонувати до ОСОБА_10 та домовитись про реалізацію викраденої великої рогатої худоби, видавши її за власну.

Цього ж дня, 25 грудня 2014 року, близько 5 години ранку, ОСОБА_10 після телефонної розмови з ОСОБА_9 приїхав в с.Дмухівці, Козівського району, Тернопільської області, де на пасовищі, неподалік місця проживання останньої, його чекав ОСОБА_8 , який збув викрадені ним бичка та телицю, видаючи їх за власні.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 в ніч на 23 травня 2015 року, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка вхідних воріт проник на територію ТзОВ «Агропродсервіс інвест», що в АДРЕСА_2 , де з кошари №7 таємно викрав три корови: з ідентифікаційним номером НОМЕР_5 , віком З роки 2 місяці, породи українська чорно-ряба молочна, вагою 440 кілограм балансовою вартістю 10391.23 гривні, з ідентифікаційним номером UA , віком 5 років 2 місяці, породи українська чорно-ряба молочна, вагою 515 кілограм балансовою вартістю 8063.20 гривні та корову з ідентифікаційним номером UA , віком 5 років 3 місяці, породи українська чорно-ряба молочна, вагою 445 кілограм балансовою вартістю 7849.96 гривень, завдавши матеріальні збитки товариству на загальну суму 26 304.39 грн..

З викраденими коровами ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, після чого зателефонував до ОСОБА_9 , яка повинна була зателефонувати до ОСОБА_10 та домовитись про реалізацію викраденої великої рогатої худоби, видавши її за власну.

Цього ж дня, 23 травня 2014 року, близько 5 години ранку, ОСОБА_10 після телефонної розмови з ОСОБА_9 приїхав в с.Дмухівці, Козівського району, Тернопільської області, де на пасовищі, неподалік місця проживання останньої, його чекав ОСОБА_8 , який збув викрадені ним корови, видаючи їх за власні.

Крім того, в ніч на 5 червня 2015 року, ОСОБА_8 , перебуваючи на території СГ ТзОВ «Слава», що в с.Слобідка, Козівського району, Тернопільської області та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом часткового демонтажу металевої огорожі проник в приміщення кошари, звідки таємно викрав одну телицю сиво-рябої масті, віком 1 рік 4 місяці, інв. № 6, живою вагою 350 кілограм, вартістю 32 гривні за 1 кілограм живої ваги, на суму 11 200 гривень, завдавши матеріальних збитків товариству на вказану суму.

З викраденою телицею ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, після чого зателефонував до ОСОБА_9 , яка повинна була зателефонувати до ОСОБА_10 та домовитись про реалізацію викраденої великої рогатої худоби, видавши її за власну.

Цього ж дня, 5 червня 2015 року, вранці, близько 4 години 30 хвилин, ОСОБА_10 після телефонної розмови з ОСОБА_9 приїхав в с.Дмухівці, Козівського району, Тернопільської області, де на пасовищі, неподалік місця проживання останньої, його чекав ОСОБА_8 , який збув викрадену ним телицю, видаючи її за власну.

Своїми умисними дійми ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднану з проникненням в інше приміщення та сховище.

6 жовтня 2015 року ухвалою Бережанського районного суду провадження щодо ОСОБА_9 закрито у зв"язку із смертю останньої.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та пом`якшити покарання за ч.3 ст.185 КК України, визначивши його у вигляді штрафу.

Свої доводи мотивує тим, що призначене покарання є занадто суворим, оскільки він своїми діями сприяв слідчим органам у розкритті злочину та добровільно повністю відшкодував потерпілим заподіяну їм шкоду, а також сам з"явився до суду та клопотав відновити провадження по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого, який просить задовольнити апеляцію, з мотивів викладених у ній, прокурора, що вважає вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, розгляд якого здійснювався в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, є обґрунтованими та ніким із учасників не оспорюються, а отже в апеляційному порядку не переглядаються.

Що ж стосується призначеної міри покарання ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, то суд першої інстанції її призначив правильно, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, так як вона відповідає вчиненому злочину та особі обвинуваченого, необхідна й достатня для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Згідно ст.75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Як убачається з матеріалів справи, при призначенні ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України суд у повній мірі дотримався вимог зазначеної статті. Так, суд врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, зокрема те, що він вчинив даний злочин у зв`язку із збігом важких життєвих обставин, має на утриманні малолітню дитину та є єдиним годувальником в сім"ї, а також, те що перебуваючи у розшуку він сам з"явився до суду та клопотав відновити провадження по справі.

Обставинами, що пом`якшують покарання є повне визнання ОСОБА_8 своєї вини та щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину і встановленні істини по справі, повне відшкодування потерпілим заподіяної їм шкоди.

При цьому, відповідно до вимог ч.1 ст.421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Отже, суд апеляційної інстанції при перевірці законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення суду першої інстанції не вправі скасувати звільнення обвинуваченого від відбування покарання за відсутності апеляційних скарг, поданих саме з цих підстав прокурором, потерпілим чи його представником, чим погіршувати становище обвинуваченого.

ОСОБА_8 оскаржуваним вироком визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та звільнено його від відбуття покарання з іспитовим строком терміном в 1 (один) рік.

В даному випадку, виходячи зі змісту вказаних норм, суд апеляційної інстанції не вправі погіршувати становище обвинуваченого ОСОБА_8 , який засуджений до умовного терміну покарання та призначати йому реальне відбуття покарання у вигляді штрафу, про що останній ставить питання в апеляції, оскільки з цих підстав ні прокурор, ні потерпілі чи їх представники з апеляційною скаргою не зверталися.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції вірно визначено вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_8 та правильно застосовано до цієї міри покарання ст.75 КК України, а отже не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги останнього та призначення йому реальної міри покарання, як про це ставить питання в апеляційній скарзі сам обвинувачений.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року стосовно ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи