Справа 361/822/19 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2671/2019 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів до 26.09.2019 року включно.
Своє рішення суддя місцевого суду обґрунтував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та на даний час не припинили свого існування, а також те, що прокурор у ході розгляду клопотання довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам. Поряд із цим, в обґрунтування наявності зазначених ризиків, суддя зважив на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , який відноситься до категорії тяжких.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу указавши на її незаконність та необґрунтованість. В обґрунтування доводів скарги указав на необґрунтованість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ч.2 ст.289 КК України, яке є надуманим, оскільки не підтверджується фактичними обставинами кримінального провадження. Вказав на те, що предметом злочину був автомобіль, який зі слів його знайомого ОСОБА_9 останній отримав за борги та запропонував ОСОБА_8 його придбати за 3 000 доларів США. Дані обставини, підтверджуються значною кількістю свідків. Окрім цього, захисник звернув також увагу на особу обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
захисника, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав її доводи необґрунтованими та просив залишити її без задоволення, а ухвалу без зміни;
вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на таке.
За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів контрольного провадження, питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішене на стадії судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Дослідивши надані стороною обвинувачення докази суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про існування ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Обґрунтованість цього висновку стверджується даними про особу обвинуваченого, який має не зняту та непогашену судимість за незаконне заволодіння транспортним засобом та наразі обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину, який відноситься до категорії тяжких за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від п`яти то восьми років. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою належним чином мотивувавши своє рішення. Висновок суду про наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини сформульованої у контексті оцінки ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, зокрема у рішеннях «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), заява № 45100/98, п. 106, від 08.02.2005 рокута «Летельє проти Франції», п. 43, від 26.06.1991 року.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду у цій частині не ґрунтуються на матеріалах справи. Підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у цій частині колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2019 року без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4