490/876/18 01.11.2019
н/п 1-кп/490/206/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/876/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 14 січня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянкою України, має професійно-технічну освіту, незаміжня, офіційно не працює, раніше судима: 13.07.2017 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 24.10.2017 року вирок суду від 13.07.2017 року змінено, на підставі ст.75 КК України звільнено з іспитовим строком на 1 рік; 28.10.2019 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2018 року близько 16:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи у кафе біля зупинки маршрутного транспорту по вул.3 Слобідська в м.Миколаєві, зі своїм знайомим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , розпивали спиртні напої. Через деякий час, ОСОБА_6 поїхав, а ОСОБА_5 з ОСОБА_3 пішли до зупинки маршрутного транспорту по вул.3 Слобідська. Близько 16:30 години ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю ОСОБА_6 та тим, що ОСОБА_5 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, таємно, шляхом вільного доступу, викрала у останнього чоловічу сумку, в якій знаходився планшет bravis NB751 3G вартістю 900 грн..

У подальшому, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та викраденим розпорядилася на свій розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн..

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, винною себе визнала частково та суду пояснила, що в середині січня 2018 року, більш точної дати вже не пам`ятає, близько 15:30 години вона разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відпочивали у одному із кафе, яке розташоване в районі перехрестя пр.Центрального та вул.3-я Слобідська в м.Миколаєві. Знаходячись у даному кафе, вони всі вживали алкогольні напої. Приблизно через хвилин 30 ОСОБА_6 пішов з кафе, а вона разом з ОСОБА_5 пішли на зупинку громадського транспорту "вул.3-я Слобідська". Потім потерпілий відійшов в сторону щоб поговорити з кимось по телефону та протягом 40 хвилин не повертався на зупинку. Після цього, вона, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , забрала його чоловічу сумку, яка була залишена ним на зупинці громадського транспорту, та зникла з місця вчинення кримінального правопорушення. Близько 20:00 години вона зустрілась з ОСОБА_6 на вул.Південній та попросила його здати планшет ОСОБА_5 в ломбард, оскільки їй потрібні були гроші. З приводу того, кому саме належить вказаний планшет, вона ОСОБА_6 нічого не говорила. В цей же день, потерпілий телефонував їй, але вона йому відповіла, що зайнята та пізніше йому зателефонує. У вчиненому щиро кається.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченою своєї провини у вчиненому злочині, її вина підтверджується матеріалами кримінального провадження та показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілого і свідка.

Так, допитаний під час розгляду справи потерпілий ОСОБА_5 дав показання про те, що 13 січня 2018 року він зустрівся з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на вул.3-й Слобідській в м.Миколаєві, та пішли до кафе, де всі разом вживали спиртні напої. Потім ОСОБА_6 хтось зателефонував і він пішов, а вони разом з ОСОБА_3 направились на зупинку громадського транспорту. Через деякий час, він відійшов від зупинки щоб справити свої природні потреби та повернувся назад хвилин через 15-20, однак ОСОБА_3 на зупинці вже не було. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_3 повернулась на зупинку і він спитав в неї з приводу його чоловічої сумки, за якою просив її подивитись та в якій знаходились планшет і його особисті документи. ОСОБА_3 йому відповіла, що нічого не знає, ніякої сумки вона не брала та пішла. В цей же день, близько 20:00-20:30 години він телефонував ОСОБА_6 , однак той йому відповів, що нічого не знає. Після цього, він звернувся із відповідною заявою до відділу поліції та через декілька днів йому були повернуті його документи. Викрадений планшет він особисто викупив із ломбарду, який розташований по вул.Південній. Після даних подій, ОСОБА_3 добровільно відшкодувала йому 3000 гривень. Він ніяких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має.

Допитаний під час розгляду справи свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що в січні 2018 року до нього в гості прийшла обвинувачена і вони разом пішли гуляти. Пізніше подзвонив потерпілий і вони разом зустрілись в барі, де вживали спиртні напої. Потім йому зателефонували і він поїхав, а обвинувачена і потерпілий залишились в барі. Ввечері йому передзвонила ОСОБА_8 і попросила на свій паспорт закласти в ломбарді планшет, на що він погодився. Гроші віддав ОСОБА_8 .

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 , остання добровільно видала співробітникам поліції водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_2 від 17.10.2017 року, посвідчення № НОМЕР_3 від 06.02.2017 року члена асоціації учасників та інвалідів АТО, довіреність від громадської організації (правий сектор на ім`я ОСОБА_9 ), тимчасовий талон на керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_10 , довідку на ім`я ОСОБА_9 про участь в бойових діях АТО №1596 від 21.07.2015 року, ксерокопію паспорта на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_4 від 05.08.2014 року, які вона взяла у сумці, що належить громадянину ОСОБА_11 13.01.2018 року у вечірній час на зупинці громадського транспорту по вул.3 Слобідській та пр.Центрального в м.Миколаєві.

Відповідно до копії договору 890-18000699 від 13.01.2018 року, позичальник (заставодавець) ОСОБА_7 отримав від кредитодавця (застоводержателя) ПТ "Ломбард "Гроші тут" кредит на 14 днів (дата повернення кредиту 27.01.2018 року) на суму 695 грн. на предмет закладу: інтернет планшет BRAVIS NB751 IPS 8 GB 3G.

Згідно заяви свідка ОСОБА_7 від 16.01.2018 року, останній добровільно видав співробітникам поліції договір 890-18000699 від 13.01.2018 року, укладений між ним та ломбардом "Гроші Тут" стосовно інтернет-планшету BRAVIS NB 751 IPS 8 GB 3G.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 16.01.2018 року, було проведено огляд: паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 у чорній обкладинці; водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 ; посвідчення члена ГО "Асоціація учасників та інвалідів АТО" № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 ; кредитної картки Ощадбанку червоного кольору з українським орнаментом, № картки НОМЕР_5 .

Відповідно до протоколу огляду предмету від 17.01.2018 року, було проведено огляд планшету фірми "bravis", модель NB751 3G , чорного кольору.

Згідно довідки суб`єкта підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_12 від 23.01.2018 року, вартість планшетного персонального комп`ютера bravis NB751 3G б/у (вживаного) складає 900 грн..

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25.01.2018 року, підозрювана ОСОБА_3 у присутності двох понятих розповіла та показала події, які мали місце 13.01.2018 року за її участю та потерпілого ОСОБА_5 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2018 року, проведеного за участі свідка ОСОБА_7 , вбачається, що він впізнав ОСОБА_13 , яка відпочивала з ним 13.01.2018 року і яка просила його закласти в ломбард планшен на його документи.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2018 року, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_5 , вбачається, що він впізнав ОСОБА_13 , з якою вони 13.01.2018 року сиділи на зупинці громадського транспорту "вул.3-я Слобідська" та яка забрала його чоловічу сумку з документами та планшетом.

Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає встановленими обставини стосовно таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, оскільки вони підтверджуються наведеними вище показами потерпілого, свідка та дослідженими письмовими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що вона вчинила злочин середньої тяжкості, її особу, а саме те, що вона є раніше судимою за вчинення аналогічного корисливого злочину, має не відбуте покарання за попереднім вироком, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 01.09.2015 року перебуває на обліку в ОНД з діагнозом: синдром залежності від опіоїдів, за місцем проживання характеризується негативно, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання - не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Суд враховує, що мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює головний принцип кримінального права - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченій покарання в межах, передбаченої санкцією частини статті кримінального закону.

ОСОБА_3 , засуджена вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.10.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Однак, даних щодо набранням вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.10.2019 року законної сили суду не надано, а тому при визначенні остаточного покарання суд не бере до уваги зазначений вирок.

Така позиція суду узгоджується з вимогами ч.1 ст.88 КК України, відповідно до якої особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Отже, до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як з невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України за наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини у рішенні в справі "Аллене де Рібемон проти Франції".

З цього приводу Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №639/9081/15-к) висловив правову позицію про те, що суди не мають право призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такого висновку Суд дійшов, виходячи з положень ст.62 Конституції України, ч.1 та ч.5 ст.17 КПК України, ч.1 ст.88 КК України, за змістом яких до того моменту, коли обвинувальний вирок набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою.

Разом з тим, ОСОБА_3 , будучи судимою вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13.07.2017 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, який ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 24.10.2017 року змінено та на підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 було звільнено з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не стала та вчинила новий, корисливий злочин, а тому суд вважає за необхідне, на підставі ст.71 КК України, до зазначеного вище покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої по даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_3 частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13.07.2017 року і остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки 1 /один/ місяць.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту її затримання.

Речові докази: планшет "bravis", модель NB751 3G, чорного кольору "ІМЕІ" НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_2 у чорній обкладинці; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 ; посвідчення члена ГО "Асоціація учасників та інвалідів АТО" № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 ; кредитна картка Ощадбанку червоного кольору з українським орнаментом, № картки НОМЕР_5 , передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - вважати повернутими за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1