Номер провадження: 11-сс/813/1832/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5 к
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 ,в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.10.2019 року, якою частково задоволено клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003978 від 20.10.2019 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, маючого 2 малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.10.2019 рокубуло частково задоволено клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , так як слідчий суддя прийшов до висновку, що у клопотанні доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 ,в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відносно підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло з 13:00 год. до 07:00 год., посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є незаконно та висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, так як слідчий суддя не врахував, що стороною обвинувачення не доведено про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та про неможливість застування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В обґрунтування недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисник зазначає, що ризик можливого переховування підозрюваного жодним чином не підтверджений. Наявність ризиків можливого впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, а також можливість вчинення підозрюваним іншого злочину, спростовується тим, що підозрюваний визнає вину, щиро кається у вчиненому, сприяє у розкритті злочину, не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню.

В обґрунтування можливості застосування біль м`якого запобіжного заходу захисник посилається на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки має на утриманні дружину та малолітніх дітей, неофіційно працює та в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий.

У клопотанні взагалі не обґрунтовано з посиланням на конкретні обставини, які б вказували про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно практики Європейського суду, одна лиш тяжкість злочину не може бути безумовною обставиною для застування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд наголошує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121КК України за обставин викладених у клопотанні слідчого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, які були дослідженні в ході судового засідання, а саме:

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 21.10.2019 року;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 21.10.2019 року;
- протоколом обшуку від 21.10.2019 року;
- протоколом огляду місця події;
- протоколами затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України;
- результатами проведення слідчого експерименту та допиту підозрюваного;
Крім того, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Також з цих обставин слідчий суддя прийшов до висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Разом з тим, апеляційний суд, дослідивши надані до клопотання слідчого матеріали, вважає, що слідчий суддя безпідставно встановив доведеність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, у клопотанні, як на обставину, що дає підставу вважати про наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування слідчий посилається на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання сторони обвинувачення на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини, апеляційний суд вважає недостатніми для доведеності наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Крім того, апеляційний суд вважає, що посилання у клопотанні на те, що підозрюваний з місця злочину втік та не надав допомогу потерпілому, не вказує на існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновок в ухвалі суду щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованим, оскільки при перевірці зазначених обставин під час розгляду апеляційної скарги будь-яких доказів або обставин на підтвердження цих ризиків, не встановлено.
Крім того, апеляційний суд вважає, що, в порушення положень ст.ст.183 ч. 4, 194 ч.1 п.3 КПК України, в клопотанні та в оскаржуваній ухваліне обґрунтована неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
Зокрема, посилання сторони обвинувачення на відсутність у ОСОБА_8 міцних соціальних зав`язків також викликає у апеляційного суду певні сумніви.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_8 має на утриманні дружину і 2-х малолітніх дітей та неофіційно працює.

Прокурор зазначені обставини під сумнів не ставив.

При цьому сам підозрюваний під час апеляційного розгляду в повному обсязі погодився з обґрунтованістю своєї підозри саме за ч.1 ст.121 КПК України та вину визнав, що свідчить про його критичне ставлення до своїх дії та готовність нести відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що зазначені обставини значно зменшують існування встановленого ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Одна лише тяжкість вчиненого злочину не є безумовною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 178, 194, 196 КПК України, апеляційний суд, з урахуванням наведених доказів та обставин, вважає можливим застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний час, який забезпечить запобігання встановленого ризику та належну поведінку підозрюваного.

При таких обставинах, у відповідності до вимог ст.ст.409-411 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Ухвала слідчого судді має бути скасована та винесена нова ухвала, якою у задоволенні клопотання слідчого має бути відмовлено, підозрюваному ОСОБА_8 має бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, згідно вимог ст. 181 КПК України, так як апеляційний суд приходить до висновку, що він є достатнім для запобігання встановленого ризику та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 370, 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 ,в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.10.2019 року, якою частково задоволено клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003978 від 20.10.2019 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ,- скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003978 від 20.10.2019 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 год. по 07:00 год. наступної доби.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , обов`язки передбачені п.п.1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора і суд про зміну місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками та особами, визначеними слідчим, прокурором та судом.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 22.12.2019 року включно.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Негайно звільнити ОСОБА_8 з під варти у залі Одеського апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 14.11.2019 року о 16 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4