Справа №481/1749/13-к
Провадж.№1-кп/481/21/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000703 від 16 липня 2013 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максимівка Новобузького району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не судимого,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
з участю учасників судового провадження: сторін: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
14 липня 2013 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у домоволодінні гр. ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на столику в одній із кімнат будинку мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-3322», коли у нього раптово виник умисел на таємне викрадення такого з корисливих мотивів, реалізуючи який, він підійшов до столика, де знаходився мобільний телефон, та, переконавшись у відсутності осіб, які би за ним спостерігали, таємно з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-3322» вартістю 250 гривень, сім картки операторів «Лайф» та «МТС» вартістю 10 гривень кожна та флеш карткою 1 Гб вартістю 30 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 300 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав, підтвердив усе, що викладене в обвинувальному акті, однак від дачі показань, в силу ст.. 63 Конституції України, відмовився. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:
заявою потерпілого ОСОБА_6 від 16 липня 2013 року до начальника Новобузького РВ УМВСУ в Миколаївській області, якою він просить притягнути до кримінальної відповідальності особу ОСОБА_3 , який викрав у нього його мобільний телефон;
заявою потерпілого ОСОБА_6 від 16 липня 2013 року до начальника Новобузького РВ УМВСУ в Миколаївській області, якою він надав згоду на проведення огляду його домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 ;
протоколом огляду місця події складеного 16 липня 2013 року ст.слідчим СВ Новобузького РВ УМВСУ в Миколаївській області у присутності понятих з участю власника житла потерпілого ОСОБА_6 та фото таблицею до нього, якими підтверджено проведення огляду місця події житла потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 звідки таємно викрадено мобільний телефон останнього;
довідками про вартість викраденого майна від 14 липня 2013 року, якими встановлено, що вартість мобільного телефону марки «SAMSUNG GT-3322», який був у використанні становить 250 гривень та сім картоки 20 гривень та флеш карти 30 гривень;
заявою гр. ОСОБА_7 від 14 липня 2013 року даною ст.слідчому СВ Новобузького РВ УМВСУ в Миколаївській області видано для доручення до матеріалів справи мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-3322» із сім картками та флеш картою, який останній купив у гр. ОСОБА_8 ;
протоколом огляду предмета від 18 липня 2013 року складеного слідчим СВ Новобузького РВ УМВСУ в Миколаївській області та фото таблицею до нього, якими проведено огляд мобільного телефону марки «SAMSUNG GT-3322».
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Відтак, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_3 14 липня 2013 року близько 14.30 години із житлового будинку, що за адресою: Миколаївська область Новобузький район с. Максимівка, таємно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, викрав майно потерпілого ОСОБА_6 , тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 проживає у с. Максимівка Новобузького району Миколаївської області, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, при призначенні покарання ОСОБА_3 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який являється злочином середньої тяжкості, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, яким не заподіяно істотної шкоди, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується негативно, пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України повернути законному волоільцю.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речовий доказ мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-3322» із сім картками та флеш картою, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його законному володінні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1