Дата документу 28.05.2019 Справа № 332/239/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/351/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 332/239/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного сулу м. Запоріжжя від 26 березня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено 22.03.2019 під час обшуку проведеного на підставі слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019 у приміщені аптеки та її підсобних приміщеннях, літера А-5 розташованої на першому поверсі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична, 18/ Глазунова 21, 20 блістерів медичного препарату «Соннат» у кожному по 10 пігулок, 16 упаковок медичного препарату «Налбуфін» у кожній по 10 ампул, 1 упаковку вищевказаного препарату у якій міститься 5 ампул та 1 блістер вказаного препарату у якому міститься 5 ампул, 40 блістерів медичного препарату «Кодепсін» у кожному по 10 пігулок, чеки на придбання медичного препарату «Кодетерп» у період часу 21.03.2019 по 22.03.2019, чеки на придбання медичного препарату «Кодепсін» у період часу 21.03.2019 по 22.03.2019.

Згідно з матеріалів провадження, слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначено, що 24.01.2019 приблизно о 17-40 год., провізор аптеки, розташованої по вулиці Історичній, 18 в Заводському районі міста Запоріжжя, збула медичний препарат з порушенням встановлених правил відпуску таких препаратів. 25.01.2019 відомості за цим фактом внесені до ЄРДР під №0000120 та розпочато кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України.

18.03.2019 отримано ухвалу про проведення обшуку.

22.03.2019 у період часу з 12 години 01 хвилин по 15 годину 14 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019 проведено обшук, у приміщенні аптеки та її підсобних приміщеннях, літера А-5 розташованої на першому поверсі за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Історична 18 / Глазунова 21 в ході проведення якого було виявлено та вилучено:

-140 блістерів медичного препарату «Кодетерп» у кожному по 10 пігулок білого кольору.

-20 блістерів медичного препарату «Соннат» у кожному по 10 пігулок.

-37 блістерів медичного препарату «Кодтерпін ІС».

-16 упаковок медичного препарату «Налбуфін» у кожній по 10 ампул, 1 упаковка вказаного препарату у якій міститься 5 ампул та 1 блістер вказаного препарату у якому міститься 5 ампул.

-40 блістерів медичного препарату «Кодепсін» у кожному по 10 пігулок.

-40 блістерів медичного препарату «Кодетерп» у кожному по 10 пігулок.

-графік роботи працівників аптеки на лютий 2019 року та березень 2019 року, довіреність № 2 на прийняття та підписання видаткових накладних при прийманні товару видана на ім`я гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в особі директора ОСОБА_10 від 26.12.2018, реєстр лікарських засобів, які надійшли до суб`єкта господарювання № 70026280/2 та видаткова накладна № 62089 від 22.03.2019 у яких містяться відомості про надходження до аптеки медичних препаратів «Кодтерпін ІС».

-Чеки на придбання медичного препарату «Кодетерп» у період часу 21.03.2019 та 22.03.2019.

-чеки на придбання медичного препарату «Кодепсін» у період часу 21.03.2019 та22.03.2019;

-жорсткий диск об`ємом 500 GB вилучений з системного блоку комп`ютера розміщеного у торгівельному приміщенні аптеки;

-виписка Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААВ № 486601 та посадова інструкція провізора аптеки.

Під час проведення обшуку у приміщенні аптеки літера А 5 розташованої на першому поверсі по вулиці Історичній 18/Глазунова21 були вилучені речі, які прямо не прописані в ухвалі слідчого судді на проведення обшуку, а саме:

-20 блістерів медичного препарату «Соннат» у кожному по 10 пігулок;

-16 упаковок медичного препарату «Налбуфін» у кожній по 10 ампул, 1 упаковка вищевказаного препарату у якій міститься 5 ампул та 1 блістер вказаного препарату у якому міститься 5 ампул;

-40 блістерів медичного препарату «Кодепсін» у кожному по 10 пігулок;

-чеки на придбання медичного препарату «Кодетерп» у період часу 21.03.2019 та 22.03.2019;

-чеки на придбання медичного препарату «Кодепсін» у період часу 21.03.2019 та 22.03.2019.

Вилучені об`єкти визнані речовими доказами.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя дійшла висновку, що майно, зазначене у клопотанні, відповідає критеріям ст.98 КПК України, тому вважала за необхідне накласти арешт на майно, з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 посилаючись на істотне порушення вимог КПК України вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню. Зі змісту скарги випливає, що до ЄРДР безпідставно були внесені відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ст.320 КК України (вилучені препарати не є наркотичними, за їх продаж без рецепта у заборонених законодавствам випадках передбачена адміністративна відповідальність 42-4 КУпАП). Крім цього, на думку апелянта, відсутні підстав вважати, що тимчасово вилучено майно має ознаки речових доказів.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 26.03.2019 і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши доповідь судді; адвоката, який підтримав апеляційну скаргу; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що ухвала слідчого судді законна та обґрунтована, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується, що зазначене в клопотанні майно за сукупністю ознак, підпадає під ознаки майна передбаченого ст.98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у кримінальному проваджені №0000120, відтак існували реальні підстави для накладення арешту на нього відповідно до ч.3 ст.170 КПК України.

Доводи апелянта на предмет того, що до ЄРДР безпідставно були внесені відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ст.320 КК України (оскільки адвокат вважає що в цьому випадку відсутній склад цього кримінального правопорушення), не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На теперішній стадії процесу не йде мова про наявність чи відсутність елементів складу кримінального правопорушення. Та фабула, що зазначена у витязі, встановлені фактичні обставини і наявні докази, на переконання колегії суддів, давали підстави для внесення відомостей з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.320 КК України. Питання ж в контексті наявності складу кримінального правопорушення є переметом дослідження під час розгляду судом кримінального провадження по суті.

Так саме колегія не погоджується з доводами апелянта на предмет того, що арештоване майно не можна вважати речовим доказами, з огляду на те, що наявні обґрунтовані підстави вважати що воно (майно) містить відомості, які можуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, до того частина вилученого майна (зокрема медичні препарати) може вважатися об`єктом протиправних дій.

Крім того в судовому засіданні прокурор зазначила, що обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню №0000120, фігурантами якого є дві особи провізорів, вже направлено до місцевого осуду для розгляду по суті, і арештоване майно виступає в провадженні речовими доказами.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею за наслідками розгляду клопотання обґрунтовано встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховано правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказували на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, встановлено, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (принаймні докази зворотного відсутні), прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків слідчого суді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного сулу м. Запоріжжя від 26 березня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено 22.03.2019 під час обшуку проведеного на підставі слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019 у приміщені аптеки та її підсобних приміщеннях, літера А-5 розташованої на першому поверсі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична, 18/ Глазунова 21, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4