Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1079/19
Провадження № 1-кп/376/106/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 0000010 від 21.02.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городниця Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, 23 квітня 2018 року призваного на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , механіка полігону військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 414 Кримінального кодексу України, -

встановив:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 близько 15 години 09 хвилин 21 лютого 2019 року під час прибирання території в районі ділянки № НОМЕР_2 , призначеної для виконання навчальних вправ з метання бойових гранат стрільбища полігону військової частини НОМЕР_1 , розташованого поблизу АДРЕСА_3 , грубо порушуючи встановлені правила поводження із предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточуючих, взяв до рук знайдену ним в траві нерозірвану гранату типу РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів, і, розуміючи, що зазначений предмет становить підвищену небезпеку для оточуючих, діючи зі злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи, що в результаті його дій можливе настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно, розраховуючи на їх відвернення, з метою жартома налякати солдата ОСОБА_6 , кинув її на землю вбік останнього, де після контакту гранати з землею відбувся вибух, внаслідок якого солдат ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, вказуючи при цьому, що він являється військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 та проходить службу на військовому полігоні, який розташований поблизу АДРЕСА_3 .

21.02.2019 року командуванням військової частини було поставлено завдання, щодо прибирання території полігону призначеної для виконання навчальних вправ з метання бойових гранат. Близько 15 години він на території полігону знайшов нерозірвану гранату типу РГН і з метою налякати товариша по службі кинув гранату в бік ОСОБА_6 .. В результаті чого граната розірвалась, він та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження.

У тому, що сталося, щиро кається та просить суворо не карати, звертаючи увагу, що у нього не було наміру спричиняти ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, даний випадок стався в результаті недбалості. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 не визнає в повному обсязі у зв`язку з його необґрунтованістю.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що він є військовослужбовцем та на даний час проходить військову службу на військовому полігоні, який розташований поблизу АДРЕСА_3 .

21.02.2019 року близько 15 години він з іншими військовослужбовцями строкової служби прибирав територію військового полігону, як раптом почув вибух та біль у всьому тілу. В подальшому він зрозумів, що зірвалась граната, але хто її кинув не бачив. У результаті вибуху він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої руки та рани по всьому тілу. Після цього його було доставлено до військового шпиталю де він приходив лікування. Після лікування, йому була надана відпустка, яку він проводив вдома. Вдома його стан здоров`я погіршився і він змушений був звернутись до лікаря, який виписав йому ліки на загальну суму 5 952 грн. 45 коп.. Крім того, йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює у 100 000,00 грн.. Також просить суворо не карати ОСОБА_4 ..

Суд, приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, з`ясувавши, що ОСОБА_8 правильно розуміє зміст обвинувачення, встановивши добровільність його позиції, а також роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 414 КК України, оскільки він порушив правила поводження зі зброєю, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження.

У судовому засіданні дослідженні матеріали кримінального провадження відносно особи ОСОБА_4 відповідно до яких обвинувачений на обліку у психіатра чи нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання та проходженням військової служби характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, оскільки ОСОБА_4 у судовому засіданні дав критичну оцінку своїй протиправній поведінці, засуджує її, висловлює готовність понести за вчинене передбачену законом відповідальність

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, наявність обставини, що пом`якшує покарання та обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Враховуючи особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, позицію потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання. Враховуючи зазначені обставини суд визнає їх виключними та вважає за можливе призначити покарання, із застосуванням положень 69 КК України яке буде достатнє для його виправлення та перевиховання.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5 952 грн. 45 коп. та моральної (немайнової) шкоди в розмірі 100 000,00 грн., який ОСОБА_4 не визнав в повному обсязі

Суд, при вирішенні цивільного позову враховує наступне.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 414 KK України, з підстав зазначених у мотивувальній частині вироку, вказує на заподіяння обвинуваченим моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 .

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні встановлено неправомірність дій ОСОБА_4 відносно потерпілого по справі в наслідок чого останній отримав легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Разом з тим моральна шкода, в зазначеному потерпілими розмірі, в судовому засіданні не доведена, оскільки потерпілими не надано доказів на заподіяння моральної шкоди саме в заявлених розмірах.

Тому, залежно від характеру вчиненого злочину, фактичних обставин вчинення злочину, майнового стану обвинуваченого, який отримує заробітну плату, як військовослужбовець строкової служби середній розмір, якої 425 грн. на місяць, має на утриманні матір інваліда I групи, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, ступеня вини обвинуваченого, яка встановлена під час розгляду даної справи, а також із урахуванням вимог розумності та справедливості, а також доведеності розміру моральної шкоди потерпілими, суд вважає необхідним стягнути на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди у розмірі 15 000,00 грн..

Із змісту ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні потерпілим документально було підтверджено витрати на придбання ліків на суму 1 452 грн., а тому суд, вважає задовольнити позов частково, а саме на вказану суму.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідкою Київського обласного наукового-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у загальній сумі 6 280 грн. 40 коп., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речовими доказами у справі є : фрагменти гранати РГН, зразки ґрунту, які зберігаються у військовій прокуратурі Білоцерківського гарнізону за адресою АДРЕСА_4 та одяг і взуття ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , які зберігаються у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань за адресою : м. Київ, б-р. Лесі Українки, 26 знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 77, ч. 2 ст. 286 КК України, ст. ст. 100, 124, 349, 373 - 376, 393, 395, 532, КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох місяців арешту.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 15 000,00 ( п`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1 452, 45 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 6 280,40 гривень.

Речові докази у справі: фрагменти гранати РГН, зразки ґрунту, які зберігаються у військовій прокуратурі Білоцерківського гарнізону за адресою АДРЕСА_4 та одяг і взуття ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , які зберігаються у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань за адресою : м. Київ, б-р. Лесі Українки, 26 знищити.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1