Справа № 585/4506/18
Номер провадження 1-кп/585/128/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Борозенка Роменскього району Сумської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, мешканця б. АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Близько 16 години 27 жовтня 2018 року ОСОБА_4 перебувала поряд господарства ОСОБА_5 , що розташоване за АДРЕСА_1 . В цей час з двору вийшов ОСОБА_5 і між ними, на ґрунті неприязних стосунків, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 , діючи умисно, наніс ОСОБА_4 удар по обличчю долонею правої руки та удар в щелепу з лівого боку кулаком правої руки. Внаслідок таких дій ОСОБА_5 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 348 при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_4 були виявлені наступні ушкодження: по одному синцю в ділянці підборіддя зліва та в правій завушній ділянці. Характер ушкоджень вказує, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмета) з обмеженою контактуючою поверхнею. Ушкодження можуть відповідати терміну 27.10.2018 року, на що вказує колір синців. Кожне з вищеописаних ушкоджень, згідно пункту 2.3.2 б, правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та удосконалення судово-медичної служби України» відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в легкому тілесному ушкодженні визнав частково. Суду пояснив, що тоді він був дома, до нього прийшов чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_6 , пиляти дерево спиляти абрикосу. Попиляли дерево, сиділи курили. В цей час прийшла ОСОБА_4 яка стала бити ногами паркан, ледве не зламала хвіртку, він вийшов під двір, штовхнув ОСОБА_4 , а та викликала поліцію. Вона спочатку стукала в хвіртку, він її відштовхнув. Він її штовхнув і вона впала. Він її штовхав руками. По обличчю і в щелепу потерпілу він начебто не бив, може й бив, точно не пам`ятає. Пиляв деревину ОСОБА_6 на прохання матері, як прізвище ОСОБА_7 він не знає, це співмешканець ОСОБА_8 . Чи потерпіла має якісь претензії він не знає, вони поки що не помирилися. Він наносив двічі удари в обличчя ОСОБА_9 . Він і не намагався з нею примиритися, бо дільничний казав що вона хоче 6000 грн. Він згоден з тим, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли утворитися від його дій. ОСОБА_6 сидів у дворі і не бачив що там відбувалося. Сам він того дня був тверезий. В судовому засіданні 3 січня 2019 року обвинувачений ОСОБА_5 суду дав свідчення, що він дійсно вдарив потерпілу долонею в щоку та кулаком у підборіддя. Згоден з тим, що такі тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілої, могли виникнути від його дій. Вину він визнає повністю, минулого разу розповідав по іншому бо боявся.

Крім визнання вини, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю зібраних доказів.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 дала суду свідчення, що того дня вона повернулася додому від матері і побачила що співмешканця ОСОБА_7 вдома немає. Також виявила що відсутня бензопила. Вона знала що співмешканець збирався йти до ОСОБА_10 пиляти дрова. Вона пішла до ОСОБА_11 і почула голоси з його двору. Коли вона підійшла в двір зайти не змогла, бо хвіртка була зачинена. Вона стала вимагати щоб повернули її бензопилу. Коли вона намагалася відкрити хвіртку відчула удар, її били в обличчя та у плече. Вона впала від удару, втратила свідомість, коли прийшла до тями, в неї був поганий зір, потім все стало на місця. Це було 27 жовтня 2018 року, перший удар був в ліве плече і другий в ліве плече. Він вдаряв по два рази. Коли вона впала, ОСОБА_11 хотів її ще раз вдарити. Співмешканець вийшов зразу, а мати ОСОБА_11 не виходила тоді. ОСОБА_11 до неї миритися не приходив, вибачення не просив. Ударів було 4, а не два. Те що відбувалося з двору видно не було. Її співмешканець та мати ОСОБА_11 бачили як той її бив. Вони бачили що він бив, але не бачили куди саме наносив удари. На той час в неї був запаморочливий стан.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 дав суду свідчення, що потерпіла його співмешканка, з обвинуваченим стосунки нормальні, дружні. Точно дати він не пам`ятає, він прийшов до ОСОБА_13 попиляв їй у садку абрикосу. Вони сіли покурить, вийшов ОСОБА_5 . Вони курили, в цей час появляється ОСОБА_4 і кричить де її бензопилка. Пікар ОСОБА_14 вискочив на вулицю, він за парканом не бачив що відбувалося. Коли вийшов, ОСОБА_15 лежала на землі, потім підвелася, забрала бензопилу і пішла додому. Це може бути 27 жовтня 2018 року, було це вдень десь в 11 годин. Співмешканка в двір не заходила, він був за парканом і її не бачив. Вона кричала де її бензопила. Що відбувалося як вийшов ОСОБА_11 під двір він не бачив за парканом, там шиферний паркан. Він на досудовому слідстві не говорив що бачив як ОСОБА_5 бив ОСОБА_4 , він не бачив як вона падала, коли він її побачив, вона вже лежала на землі. ОСОБА_11 стояв біля неї. Як вона йому розповідала ОСОБА_14 її вдарив. На ОСОБА_16 він бачив тілесні ушкодження, була пухлина під оком, більш нічого не помітив. Вона скаржилася йому що в неї болить і там і там, він бачив у неї синець на шиї та під оком. Синці вже були під вечір того ж дня. До конфлікту з ОСОБА_11 у ОСОБА_17 тілесних ушкоджень він не бачив. ОСОБА_4 говорила, що синці у неї від ударів ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_13 дала суду свідчення, що ОСОБА_11 її син, стосунки в них хороші. З ОСОБА_4 вона не спілкується. Суду пояснила що числа вона не памятає, тоді вони всі були у дворі по АДРЕСА_2 , там були син, ОСОБА_7 і вона. ОСОБА_18 прибігла до них і стала стукати по фіртці, ОСОБА_14 каже, що хвіртка відчинена і щоб вона заходила. ОСОБА_4 стала на лавку під двором і продовжувала стукати. Вона сказалиа сину щоб син відчинив хвіртку. Вовка вийшов і штовхнув ОСОБА_17 , а та впала. Це було при ній. ОСОБА_17 викликала поліцію і хвилин через 15 приїхала поліція. Він її лише штовхнув, а не бив. ОСОБА_4 до них у двір не заходила. Хвіртку відкрив син і вийшов під двір. Вона теж вийшла під двір. Він штовхнув ОСОБА_17 руками у плечі і вона впала. Синець у ОСОБА_17 був. Хлопці сиділи під кухнею, на лавці, курили, а вона стояла біля них. Від лавки до хвіртки відстань може метрів 5. Вона підійшла до хвіртки за сином, і вона пішла зразу за ним. Чому ОСОБА_17 говорить про сина неправду вона не знає. Синець у потерпілої був вже коли та підвелася, синець був під лівим оком.

Допитаний в судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_19 дав суду свідчення, що ОСОБА_4 зверталася 29 жовтня 2018 року з направленням для фіксації тілесних ушкоджень. При проведенні слідчих експериментів в даній справі, він присутнім не був. На експертизу надавалися ухвала суду, протокол та фототаблиця слідчого експерименту. При обстеженні у ОСОБА_17 було виявлено ряд тілесних ушкоджень.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що 27 жовтня 2018 року, Роменським ВП ГУНП, прийнято усну заяву ОСОБА_4 , зі змісту якої вбачається що, 27.10.2018 року, близько 16 години за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_5 наніс їй тілесні ушкодження а саме вдарив рукою по обличчю, штовхнув у груди, після чого вона впала вдарившись головою об землю (протокол прийняття заяви, а.п. 46).

Згідно висновку експерта № 348 судово-медичної експертизи від 30 жовтня 2018 року, при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_9 були виявлені наступні ушкодження: по одному синцю в ділянці підборіддя зліва в правій завушній ділянці. Характер ушкоджень вказує на те, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмета) з обмеженою контактуючою поверхнею. Ушкодження можуть відповідати терміну 27.10.2018 року, на що вказує колір синців. Кожне із вищеописаних ушкоджень, згідно пункту 2.3.2 б, правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.п. 31-32).

В ході проведення 5 листопада 2018 року слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_4 , остання показала як 27 жовтня 2018 року ОСОБА_5 наніс їй удар кулаком правої руки в область лівої сторони з лівої сторони обличчя та удар кулаком правої руки в область щелепи з лівої сторони. Вказане вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці ( а.п.53-55).

Згідно висновку експерта № 406 судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , яка проведена 19 грудня 2018 року, характер і локалізація тілесних ушкоджень в ділянці голови у ОСОБА_4 не виключає можливості їх утворення за обставин, продемонстрованих потерпілою під час слідчого експерименту ( а.п.59).

В ході проведення 8 листопада 2018 року слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 останній показав як саме і в які частини тіла, 27 жовтня 2018 року він наносив удари ОСОБА_4 , при цьому продемонстрував удар долонею правої руки по обличчю та удар кулаком правої руки в обличчя в область щелепи з лівого боку. Вказане вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці ( а.п.60-62).

Згідно висновку експерта № 369 судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , яка проведена 17 грудня 2018 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_4 у вигляді синця в ділянці підборіддя не виключає можливості утворення при обставинах продемонстрованих підозрюваним ОСОБА_5 під час слідчого експерименту ( а.п.74).

Даючи оцінку доказам у справі, суд визнає покази обвинуваченого, потерпілої та свідків в цілому достовірними, так як вони об`єктивно узгоджуються між собою та іншими доказами по справі.

Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Обставини які в обвинувальному акті вказані таким, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд до уваги не бере, оскільки вони свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли.

Дотримуючись принципів об`єктивності та неупередженості розгляду справи, зважаючи на характер протиправних дій, їх наслідки та інші обставини суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_5 і запобігання скоєння останнім нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

З огляду на те, що в ході досудового слідства запобіжний захід не обирався, суд для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 підстав не вбачає.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт строком сто (100) годин.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1