Провадження № 1-в/193/16/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
06 червня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи «Софіївська виправна колонія ( № 45 )» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Софіївка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -
В С Т А Н О В И В :
30 листопада 2018 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.
В обґрунтування клопотання засуджений зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні просив відмовити в клопотанні засудженого.
Прокурор проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 заперечує.
Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Разом з тим, з матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 з 17 грудня 2017 міру кримінального покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)». З час відбування покарання характеризується негативно допускає порушення норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Мав 1 стягнення та 1 заохочення.
Крім того, з матеріалів подання вбачається, що даній справі засуджений 01.12.2014 року Тернівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 307 ч. 2; 70 ч. 4; 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 29.07.2013 року по 22.01.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно частини 5 статі 72 КК України.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений за вчинення тяжкого злочину.
Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Судом врахувається не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67,130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей 59,60,118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 характеризується негативно, допускає порушення норм, які визначають порядок умови відбування покарання та розпорядок дня. Має 1 стягнення та 1 заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. До роботи на виробничих майстернях установи не залучається за станом здоров`я. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує, має достатній рівень необхідних навичок, ставиться з розумною ініціативою. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", "Підготовка де звільнення". Виявляє належну соціально-корисну активність. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування, цінує родинні зв`язки. Засуджений під час відбування покарання не перебуває на профілактичному обліку. Згідно вироку має позов на суму 695,00 грн., виконавчі листи до установи не надходили.
З врахуванням викладеного, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення і не заслуговує умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
На підставі ст.81 КК України,ст. 376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, - відмовити.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.
Суддя ОСОБА_1