Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/192/18
Провадження № 1-кп/644/372/19
Справа № 644/192/18
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів : головуючого - судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинувачених ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ОСОБА_12 , захисника обвинуваченого ОСОБА_13 ОСОБА_14 , обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004696 від 26.07.2016 року відносно обвинувачених : ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121 КК України; ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом поставлено питання щодо доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_13 під вартою.

Прокурором заявлено про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 ..

Доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 прокурором обґрунтована з посиланням на ті обставини, що ОСОБА_13 , перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, обвинувачується в ряді тяжких злочинів, може впливати на свідків та потерпілих, тобто ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, які враховані при застосуванні такого запобіжного заходу щодо обвинуваченого продовжують існувати, не зменшилися, більш м`який захід неспроможний забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Представник потерпілої ОСОБА_6 згодна з думкою прокурора, знаходить за необхідне продовжити вказаний запобіжний захід, бо підстави його застосування на цей час не змінилися, визначені раніш ризики не зменшилися .

В межах обговорення поставленого судом питання, сторона захисту зазначила, що прокурором не надано належного обґрунтування доцільності тримання обвинуваченого під вартою, документальних підтверджень зазначеному прокурором немає, минуло два з половиною роки з моменту затримання ОСОБА_13 , обвинувачення не доведено, свідки не прибувають до суду, обвинувачений ОСОБА_13 має родину ( зареєстрував шлюб під час перебування у СІЗО, що свідчить про його виправлення), має хронічні захворювання, для лікування яких держава не вживає жодних заходів, всі належні дії з лікування та обстеження вчиняються лише зусиллями захисту, до затримання постійно працював, що підтверджується показаннями свідків в суді, мав дохід, можливе застосування альтернативних запобіжних заходів до обвинуваченого.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Підставою для обрання такої суворої міри запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового слідства або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на потерпілого чи свідка; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_13 обвинувачується за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України, що єтяжкими злочинами та особливо тяжкими.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2017 року ОСОБА_13 обрано мірою запобіжного заходу тримання під вартою.

Ухвалами колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_13 продовжено строк тримання під вартою.

Судом встановлено, що на момент затримання ОСОБА_13 офіційно працевлаштований не був ( відсутні належні документи про це), а показами свідків вказані факти не доводяться, постійного джерела до існування не мав, в будь-якому випадку такого підтвердження матеріали справи не містять, раніше не судимий, на момент затримання був не одружений, що давало суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі має можливість переховуватись від суду, посилання захисту на зміну обставин, а саме: укладення ним шлюбу, процес зусиль сторони захисту щодо визначення стану здоров`я ОСОБА_13 , не зменшує ризиків, врахованих при застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Крім того, відповідно до листа Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківський та Луганській областях № 547 від 22.08.2019 року , станом на вказану дату загальний стан здоров`я ОСОБА_13 був стабільний, в цілому задовільний й станом на 21.10.2019 року зміни не відбулись.

Беззаперечних аргументів на доведення відсутності на цей час доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_13 під вартою захистом не надано, обґрунтованість обвинувачення на даний час перевіряється судом, суд продовжує щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначаючи підстави для подальшого застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_13 такого виняткового виду запобіжного заходу, суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_13 злочинів, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про його особу, спростовують доводи захисту про недоведеність та необґрунтованість ризиків, передбачених ч.І ст.177 КПК України.

Таким чином, дослідивши наведені аргументи та представлені матеріали, суд приходить до висновку про те, що побоюючись відповідальності за скоєне, обвинувачений ОСОБА_13 може спробувати ухилитися від слідства та суду, вплинути на його хід чи спробувати продовжити свою злочинну діяльність, що виключає можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо нього, при цьому викладені захистом нові обставини, не знаходить такими, які категорично виключають існування зазначеного прокурором ризику та унеможливлюють неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого. Судом встановлено, що на цей час стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_13 в цілому задовільний, питання щодо планового оперативного лікування вирішується відповідними медичними установами.

Відповідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо розумності строку тримання під вартою, яка має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Перевірка обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_13 , в даному випадку, потребує забезпечення його процесуальної поведінки під час судового провадження саме вказаним заходом.

Таким чином, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, застосований 26.05.2017 року у кримінальному провадженні № 0004696 - продовжити до 19 .12. 2019 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27).

Ухвала може бути оскаржена відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року до Харківського апеляційного суду.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя