УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 201/4503/18
провадження № 51 5425 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2019 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Красногвадійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2018 р. та вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2018 р. більш суворим покаранням призначеним цим вироком визначено остаточно до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначено іспитовий строк 3 роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог закону.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 572 гривень.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 липня 2019 року вирок місцевого суду змінив в частині призначення покарання, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із звільненням його у порядку ст. 75 КК України від відбування покарання, із встановленням іспитового строку на 2 (два) роки та вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, із звільненням його у порядку ст. 75 КК України від відбування покарання, із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік виконувати самостійно. У решті вирок залишити без змін.
У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,просить скасувати ухвалу апеляційного судів та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Зі змісту касаційної скарги прокурора та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам ст. 427 КПК.

Керуючись ч. 1 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2019 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3