ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/4421/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2509/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство
УХВАЛА
Іменем України

13 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадженням за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02.07.2019р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 30.08.2019 року включно.
Суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.212 КК України, за вчинення яких, у разі визнання його винуватим за ч.4 ст.190 КК України може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суду не було представлено.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого просить ухвалу скасувати та звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_7 .

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник вказує на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням КПК України та в супереч практики Європейського суду з прав людини, а також зазначив, що судом порушено право обвинуваченогоОСОБА_7 на свободу та особисту недоторканість, через незаконне тримання під вартою, оскільки з моменту закінчення дії ухвали Шевченківського районного суд м. Києва від 24.04.2019р. до моменту початку дії ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.07.2019р. пройшло 10 днів.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з копії ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.07.2019р. прокурор у кримінальному провадження подав клопотання про продовження строку тримання під вартою в той час, як обвинувачений та його захисник заперечували проти вказаного клопотання, вказавши на можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою. (т.1 а.с.16-18).

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу.
Як випливає з положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При цьому, п.1 ч.4 ст.183 КПК України наділяє суд правом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, з наведених норм колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції розглядав клопотання прокурора у межах своїх повноважень з урахуванням чинного законодавства.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна і продовжив цей строк до 30.08.2019р.
Крім того, матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_7 20.07.2018р. було оголошено у розшук (т.1 а.с.1-3), а це підтверджує обґрунтування прокурора про можливість ухиляння обвинуваченого від суду.
Посилання захисника на те, що обвинуваченийОСОБА_7 незаконно перебував під вартою 10 днів до моменту початку дії ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.07.2019р., на думку колегії суддів, не є предметом розгляду апеляційної інстанції на даній стадії і може бути вирішено лише при розгляді кримінального провадження за пред`явленим обвинуваченням по суті.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, приймаючи до уваги, що висновки суду підтверджуються дослідженими у суду доказами, колегія суддів, приходить до переконання про відсутність підстав для скасування чи зміни судового рішення суду першої інстанції.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалуЧервонозаводського районного суду м. Харкова від 02.07.2019р. відносно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді