Справа № 188/767/19
Провадження № 1-кп/188/130/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 03.04.2019, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

1) 10.04.1987 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 229-6, ст. 229-4, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією майна, ст.14 - лікування від наркоманії, звільнений 16.05.1992 по відбуттю строку покарання;

2) 08.02.1993 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 206, ч.3 ст. 222, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільнений 11.12.1999 по відбуттю строку покарання;

3) 04.03.2002 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.81, ч. 2 ст. 229-6, ст. 42 КК України засуджений до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 04.03.2006 по відбуттю строку покарання;

4) 23.10.2008 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

5) 18.05.2009 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч. 1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 23.10.2008, остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 09.08.2012 умовно - достроково з невідбутим строком 5 місяців 24 дні;

6) 20.12.2012 Ленінським районним судом м. Харків за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 18.05.2009, остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців, звільнений 20.01.2014 по відбуттю строку покарання;

7) 08.08.2014 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 310 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

8) 11.09.2014 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

9) 13.11.2014 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2014, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений 03.09.2018 по відбуттю строку покарання;

10) 14.03.2019 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

11) 24.04.2019 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк два місяці, вирок Петропавлівського районного суду від 14.03.2019 на підставі ч.4 ст.70 КК України виконувати самостійно,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняті і не погашені судимості, на шлях виправлення не став, своєї поведінки не змінив та вчинив новий умисний повторний злочин проти власності за таких обставин.

ОСОБА_3 в один із днів у період часу з 06 по 16 лютого 2019 року (точна дата не встановлена) близько 13.00 години, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, прийшов до неогородженої садиби ОСОБА_5 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де, впевнившись в тому, що поряд нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав лом чорного металобрухту, що знаходився у дворі вказаної неогородженої садиби загальною вагою 65 кг, що належить ОСОБА_5 , вартість якого становить 346,45 грн з розрахунку, що вартість 1 кг лому чорного металобрухту становить 5,33 грн, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 346,45 грн. Викрадене ОСОБА_3 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, маючи не зняті і не погашені судимості, на шлях виправлення не став, своєї поведінки не змінив та в період іспитового строку вчинив новий умисний злочин за таких обставин.

ОСОБА_3 був засуджений вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2014 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

03.09.2018 ОСОБА_3 був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання. Після звільнення з місць позбавлення волі стосовно ОСОБА_3 ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2018 було встановлено адміністративний нагляд на строк 1 рік.

27.10.2018 ОСОБА_3 під підпис ознайомився з ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2018 про встановлення стосовно нього адміністративного нагляду на строк один рік з обмеженнями у вигляді заборони виходу з дому (квартири) з 22 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин; заборони виїзду за межі міста в особистих справах; заборони знаходження в місцях розпивання спиртних напоїв та покладено обов`язок з`являтися на реєстрацію до поліції два рази на місяць.

ОСОБА_3 в порушення вимог Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», будучи обізнаним про встановлені щодо нього обмеження, реалізуючи свій умисел, направлений на порушення правил адміністративного нагляду, а саме заборони виїжджати за межі району в особистих справах, без дозволу керівництва Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, які здійснюють нагляд, в період з 06.05.2019 до 14.05.2019 з метою ухилення від адміністративного нагляду умисно самовільно залишив своє місце проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та перебував за межами Петропавлівського району. Тим самим ОСОБА_3 умисно порушив правила адміністративного нагляду.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у інкримінованих йому обвинуваченнях визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті, пояснив, що він ніде не працює, заробітки відсутні, хотів здати викрадений метал та купити їжі. Адміністративний арешт порушив, бо їздив у гості до сестри.

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд врахував, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі аналізу досліджених належних та допустимих доказів у їх сукупності суд вважає вину обвинуваченого поза розумним сумнівом доказаною, кваліфікацію його дій правильною за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ст. 395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а його таким, що підлягає кримінальному покаранню.

При призначенні покарання суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує кримінальне покарання, передбаченою ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують кримінальне покарання, передбачених ст.67 КК України, не встановлено.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває. Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України та ст. 395 КК України у виді позбавлення волі арешту та арешту відповідно.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України вчинене ОСОБА_3 до постановлення вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2019, яким він був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, а вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2019, яким він був засуджений за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на два місяці, вже виконаний самостійно, на підставі ч.4 ст.70 КК України покарання за цим вироком поглинути більш суворим покаранням за попереднім вироком.

Враховуючи що кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, вчинене ОСОБА_3 після постановлення вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2019, яким він був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, остаточне покарання слід визначити із застосуванням ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за ст.395 КК України за цим вироком з перерахунком за правилами ст.72 КК України невідбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2019.

Завдана шкода в розмірі 346,45 грн. потерпілому відшкодована. Цивільний позов не заявлявся.

У кримінальному провадженні понесені процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої № від року 628,04 грн., що підтверджується звітом (а.с. 40). Зазначені витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Речові докази металеві речі вагою 65 кг, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , який йому належить, слід залишити йому (а.с. 29).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 392, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ст. 395 КК України, і призначити йому покарання за:

ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

ст. 395 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за ч.2 ст.185 КК України за цим вироком більш суворим покаранням за попереднім вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 за ч.2 ст.185 КК України визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України, ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.

Речові докази металеві речі вагою 65 кг залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіда

Суддя ОСОБА_1