печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження №0004609 від 18.10.2019 прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 надійшло клопотання сторони кримінального провадження №0004609 від 18.10.2019 прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004609 від 18.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 18.10.2019 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, шляхом вільного доступу зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_8 » (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), що розташований в підземному переході «Бессарабський квартал» за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину, серед виставлених для продажу товарів, ОСОБА_5 помітив чоловічу куртку, помаранчевого кольору, артикул 167730352, вартістю 2 599 гривень 00 копійок. Усвідомивши, що за його діями із сторонніх осіб ніхто не спостерігає та те, що грошових коштів у нього для придбання зазначеного вище товару не має, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення вказаного вище чужого майна.

Після чого, не бажаючи припиняти свої злочинні дії, спрямовані на таємне, повторне, викрадення чужого майна, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_5 взяв в руки чоловічу куртку, помаранчевого кольору, артикул 167730352, вартістю 2 599 гривень 00 копійок та попрямував до примірочної кімнати вище вказаного магазину.

Перебуваючи у приміщені примірочної кімнати, ОСОБА_5 зірвав з куртки кліпси, після чого надягнув на себе вищевказану річ, зверху якої одягнув свій власний одяг в якому прийшов до приміщення магазину та направився на вихід з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Пройшовши сигнальні рамки магазину, ОСОБА_5 був помічений працівниками вказаного магазину, але усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито, почав тікати по підземному переходу з викраденою курткою, помаранчевого кольору, артикул 167730352, вартістю 2 599 гривень 00 копійок, яке перебуває на балансі ФОП « ОСОБА_8 », в результаті чого з місця вчинення злочину зник.

У відповідності до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211 КПК України, 18.10.2019 року, о 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 затримано, як особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

19.10.2019, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий вказує, що в обґрунтування застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 покладається необхідність запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, чи вчинити інше правопорушення, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки останнього.
У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити подане клопотання.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. Просили відмовити у його задоволенні.
Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004609 від 18.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

19.10.2019, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 18.10.2019 за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 4-а, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ,протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом затртмання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , повідомлення про підозру ОСОБА_5 , іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження зобов`язаний оцінити в сукупності із іншими обставинами також і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.
Так, ні матеріалами клопотання, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено реального існування ризиків, у мірі необхідній для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, на момент розгляду клопотання строк дії тримання під вартою підозрюваного відповідно до ст. 208 КПК України закінчився, проте ОСОБА_5 , з метою дотримання своїх процесуальних обов`язків у судове засідання прибув, відомостей про порушення ним процесуальних обов`язків не надано.
ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя вважає недоведеною стороною кримінального провадження недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначеному у клопотанні, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора.
Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також враховуючи природу вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, приходить до висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
З урахуванням всіх обставин справи, доцільним буде покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до органів поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 177-179, 182, 193-194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , 06.04.1987 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого або прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до органів поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

Строк дії ухвали визначити до 23.12. 2019 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Підозрюваного письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1