Кропивницький апеляційний суд
Справа № 11-сс/4809/426/19 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
власника майна ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах представника власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2019 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000447, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Т.в.о. слідчого СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 звернувся до Голованівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні №0000447, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні слідчого відділу Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР від 10.10.2019 за № 0000447 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 246 КК Україниза фактом незаконної порубки дерев у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезень, що заподіяли істотну шкоду, за попередньою змовою групою осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.10.2019 до Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області від начальника Гайворонського МРВ Служби безпеки України ОСОБА_11 надійшло повідомлення про те, що проїжджаючи поблизу с. Перегонівка Голованівського району в лісозахисній смузі близько 5-6 кілометрів від села, він виявив чотирьох чоловіків, які займаються вирубкою зелених насаджень без відповідних на те документів.
Виїздом на місце події було встановлено, що на території Перегонівської сільської ради в с. Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області, а саме в західній частині села, на відстані близько 5-6 кілометрів від села, невідомі особи здійснили вирубку п`яти ростучих дерев породи «Клен» та двох дерев породи «Акація», які в подальшому порізали на пеньки та завантажили до транспортного засобу марки «TOYOTA» д.н.з. " НОМЕР_1 ", 2008 року випуску, білого кольору і до залізного причепу не зареєстрованого у встановленому законом порядку, який був під`єднаний до трактора "МТЗ-82.1.26" н.з. " НОМЕР_2 ", 2011 року випуску.
Під час огляду місця події також було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «TOYOTA» та свідоцтво про реєстрацію машини трактора "МТЗ-82.1.26".
Виявлений автомобіль, трактор, пеньки дерев та документи було вилучено до Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 від 15 жовтня 2019 року задоволено частково клопотання т.в.о. слідчого СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про арешт майна.
Накладено арешт на майно, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 права на відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом марки «TOYOTA» д.н.з. " НОМЕР_1 ", 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на цей автомобіль, серії НОМЕР_4 , виданого ВРЕВ-8 УДАІ в м. Києві, які було вилучено 09 жовтня 2019 року під час проведення огляду ділянки місцевості, яка розташована на відстані близько 5-6 кілометрів від с. Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області.
Накладено арешт на майно, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення Фермерського господарства ОСОБА_9 права на відчуження, розпорядження та користування залізним причепом не зареєстрованим у встановленому законом порядку, який був вилучений 09 жовтня 2019 року під час проведення огляду ділянки місцевості, яка розташована на відстані близько 5-6 кілометрів від с. Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області.
Накладено арешт на майно, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення Фермерського господарства ОСОБА_9 права на відчуження та розпорядження транспортним засобом "Трактор колісний" марка "МТЗ-82.1.26" реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", 2011 року випуску, шасі № НОМЕР_5 та свідоцтвом про реєстрацію машини на цей трактор, серії НОМЕР_6 , виданого ІДТН у Новоархангельському районі, які було вилучено 09 жовтня 2019 року під час проведення огляду ділянки місцевості, яка розташована на відстані близько 5-6 кілометрів від с. Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області.
Накладено арешт на майно, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення Фермерського господарства ОСОБА_9 та ОСОБА_9 права на відчуження, розпорядження та користування пеньками дерев породи "Клен" та "Акація", які було вилучено 09 жовтня 2019 року під час проведення огляду ділянки місцевості, яка розташована на відстані близько 5-6 кілометрів від с. Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області.
Тимчасово вилучений транспортний засіб "Трактор колісний" марка "МТЗ-82.1.26" реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", 2011 року випуску, шасі № НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію машини на цей трактор, серії НОМЕР_6 , виданий ІДТН у Новоархангельському районі, повернено особі, у якої їх було вилучено, а саме голові фермерського господарства ОСОБА_9 або іншій уповноваженій особі цього фермерського господарства.
Роз`яснено представнику фермерського господарства ОСОБА_9 обов`язок зберігати повернуте майно до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах представника власника майна ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого - відмовити, зобов`язати прокурора та начальника СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області негайно повернути належне ОСОБА_7 майно - транспортний засіб марки «ТОУОТА» модель «НІШХ» д.н.з. " НОМЕР_1 ", 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_7 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на цей автомобіль серії НОМЕР_4 , виданого ВРЕВ-8 УДАІ в м. Києві.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що поза увагою слідчого судді, який покликаний здійснювати судовий контроль за законністю дій органу досудового розслідування, залишилися очевидні грубі порушення слідчим та прокурором вимог статті 214, 223,237 КПК України щодо реєстрації кримінального провадження в ЄРДР та проведення огляду місця події до такої реєстрації, що автоматично тягне за собою незаконність вилучення майна та подальшого його визнання речовими доказами та арешту.
Кримінальне провадження, як слідує з наявного в матеріалах справи витягу з ЄРДР зареєстроване не негайно після завершення огляду (17.00 09.10.2019), а взагалі наступного дня, 10.10.2019 року о 09.48 год.

Вважає, що слідчий та інші службові особи Голованівського ВП очевидно грубо порушили вимоги ст.214, 223, 237 КПК України в частині реєстрації кримінального провадження та проведення огляду місця події і вилучення в подальшому арештованого майна до реєстрації самого факту в журналі Єдиного обліку та реєстрації кримінального провадження у ЄРДР, оскільки даний випадок проведення огляду не є невідкладним, реєстрація повідомлення про подію відбулася після огляду, а реєстрація кримінального провадження в ЄРДР відбулася не до огляду, або негайно після його завершення (у випадку невідкладності випадку), а тільки наступного дня.

Грубе порушення слідчим вимог ст.ст.233, 237 КПК України відносно огляду володіння особи - транспортного засобу також проігноровано слідчим суддею.

Так, відповідно до ст.233 КПК України, проникнення до володіння особи (зокрема транспортного засобу), його огляд або обшук , проводиться лише за добровільною згодою власника або на підставі ухвали слідчого судді. У невідкладному випадку після здійснення таких дій, слідчий, прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Відповідно до ст.237 КПК України, огляд володіння особи, здійснюється за правилами, передбаченими КПК України для обшуку володіння особи.
Як слідує з матеріалів, у даному випадку слідчим не отримувалася будь-чия згода на проведення огляду належного ОСОБА_7 автомобіля, як і до цього часу відповідне клопотання до слідчого судді не подавалося.
Викладене ще раз свідчить про явну незаконність вилучення, огляду і подальшого накладення арешту на володіння особи - належний ОСОБА_7 автомобіль.
Твердження слідчого судді про наявність повноважень у т.в.о. слідчого Голованівського ВП розслідувати дане кримінальне провадження та зокрема звертатись до слідчого судді з клопотаннями про арешт (як першим так і повторним) також ґрунтується на неповно досліджених доказах.
18.10.2019 року представником ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 начальнику СВ Голованівського ВП ОСОБА_12 було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.221 КПК України, з застосуванням фотозйомки. При цьому виявлено і зафіксовано, що станом на момент ознайомлення - 18.10.2019 року доручення слідчому Акпанову від імені начальника СВ Голованівського ВП Руденка на здійснення досудового розслідування, не підписано останнім. Вважає, що слідчий ОСОБА_13 на момент подання до суду клопотань, їх розгляду, не мав відповідних повноважень і ввів слідчого суддю в оману.
На думку апелянта слідчий суддя неповно дослідив обставини справи, не звернув уваги на грубі порушення вимог ст.ст.214, 233 КПК України органом досудового розслідування, грубо порушив кримінально-процесуальний закон, зробив неправильні висновки, що тягне за собою скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Крім того, основною потребою та аргументом органу досудового розслідування, як слідує з клопотання та ухвали слідчого судді, що виправдовує накладення арешту на належний ОСОБА_7 автомобіль, є необхідність вилучення слідів пальців рук з нього. Однак, по-перше, на наше переконання, для цього ніяким чином не потрібно арештовувати автомобіль, по-друге, ніщо не заважало слідчому в період з 09.10.2019 року по 15.10.2019 року вилучити такі сліди, якби саме це йому було потрібно, по трете, якщо слідчий не зробив це до цього часу.
Вважає, що основний аргумент явно надуманим, який приховує справжній намір сторони обвинувачення за будь-яких обставин позбавити ОСОБА_7 володіти своїм майном.
Описані вище обставини у сукупності свідчать про безпідставність, недоцільність та невиправданість тимчасового позбавлення ОСОБА_7 права власності на належне йому майно.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, власника майна ОСОБА_9 , який також підтримав апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах представника власника майна ОСОБА_7 , прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею вищевказаного рішення, колегія суддів в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги захисника є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

При вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 170 173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Прокурор в засіданні апеляційного суду зазначив, що транспортний засіб марки «TOYOTA», трактор "МТЗ-82.1.26" та залізний причеп є речовим доказом, потребує додаткового огляду, проведення ряду дактилоскопічних та трасологічних експертиз, може мати важливе доказове значення для подальшого проведення досудового слідства. А тому, існують реальні обставини, які підтверджують, що незастосування заборони відчуження, розпорядження та користуванням вилученим майном призведе до знищення слідів пальців рук, які належить належать підозрюваним особам.

А тому, колегія погоджується з даними доводами прокурора та вважає, що речові докази що транспортний засіб марки «TOYOTA», трактор "МТЗ-82.1.26", залізний причеп, деревину у вигляді стосів є речовим доказом у кримінальному та у разі не накладення на них арешту можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені.
Арешт на це майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження технікою, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянину на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Дослідивши обґрунтування клопотання слідчого, матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя повно, об`єктивно та неупереджено, дотримуючись вимог закону, розглянув клопотання слідчого та дійшов правильного висновку, що виявлені та вилучені речі, які вказані в клопотанні слідчого мають істотне значення для даного кримінального провадження, відповідають критеріям ст.170-173, 98 КПК України та постановив ухвалу про арешт вищевказаного майна.
Слідчий суддя обґрунтовано надавши доказам, які надані до матеріалів клопотання дійшов правильного висновку про необхідність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки він забезпечить збереження речових доказів.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно щодо порушення слідчим вимог ст.ст. 214,223,237 КПК України є безпідставними та спростовуються матеріалами клопотання слідчого.
Як вбачається з матеріалів клопотання 09.10.2019 о 15 год. 35 хв. до Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області від начальника Гайворонського МРВ Служби безпеки України ОСОБА_11 надійшло повідомлення про те, що проїжджаючи поблизу с. Перегонівка Голованівського району в лісозахисній смузі близько 5-6 кілометрів від села, він виявив чотирьох чоловіків, які займаються вирубкою зелених насаджень без відповідних на те документів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 214 КПК України огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.
Також,відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК слідчий має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, а тому, враховуючи, що автомобіль з незаконно вирубаними деревами було затримано на місці скоєння злочину, слідчий мав право його оглянути. В той же час питання, щодо допустимості доказів повинно вирішуватись під час розгляду справи по суті. Тобто оцінку доказам, здобутим під час досудового розслідування на предмет їх допустимості або недопустимості, надаватиме суд під час розгляду справи по суті.

Отже, колегія суддів залишає без задоволення доводи захисника стосовно щодо порушення слідчим вимог ст.ст. 214,223, 237 КПК України, оскільки огляд проводився вже після надходження до Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області інформації про вирубку дерев та вимоги КПК України передбачають проведення огляду у невідкладних відпадках.
При цьому колегія суддів не бере до уваги доводи захисника стосовно часу складання рапорту, оскільки зазначене жодним чином не може вплинути на відомості внесені до нього.

Також не можуть бути враховано доводи захисника стосовно того, що затягування часу для проведення експертизи, оскільки бездіяльність слідчого, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити не є предметом розгляду.

Крім того, не можуть бути задоволено твердження захисника про відсутність повноважень у т.в.о. слідчого СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 на здійснення досудового розслідування, оскільки з матеріалів справи вбачається, що т.в.о. слідчого СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. А доручення начальника СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області могло бути ще не підшите до кримінального провадження під час ознайомлення захисником з матеріалами, оскільки справа, ще остаточно не сформована.

Отже, колегія погоджується з даними доводами слідчого судді та вважає, що транспортний засіб марки «TOYOTA» д.н.з. " НОМЕР_1 ", 2008 року випускує знаряддям вчинення кримінального правопорушення та може зберігати на собі його сліди чи містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів фактичним володільцем яких є особа, що знаходилась на місці скоєння злочину.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На переконання колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власності з потребами кримінального провадження. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді та прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна колегія суддів не вбачає.

Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, тощо.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, дійшов правильного висновку про необхідність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки він забезпечить збереження речових доказів,а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись статтями 170, 173, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах представника власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2019 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000447, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_14 Ремез