В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001294 від 14 лютого 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого охоронником в ТОВ «КЛ Кольчуга», із середньою освітою, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, без місця реєстрації, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 13 лютого 2019 року, приблизно о 20 год 00 хв, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Альма-Атинська, 109а, побачив припаркований автомобіль марки «Opel Omega», синього кольору, н/з НОМЕР_1 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом.
Близько 03 год 00 хв 14 лютого 2019 року, перебуваючи за адресою: м.Київ, вул. Алма-Атинська, 109а, визначивши об`єкт злочинного посягання автомобіль марки «Opel Omega», синього кольору, н/з НОМЕР_1 , вартістю 38 511 грн 70 к., що належить ОСОБА_5 , скориставшись тим, що двері автомобіля не замкнені, ОСОБА_3 сів за кермо та перевів у нейтральне положення коробку перемикання швидкостей, з метою незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом. Продовжуючи свої дії, відбуксирував вище вказаний автомобіль до будинку АДРЕСА_2 .
В подальшому, близько 04 год 00 хв 14 лютого 2019 року, ОСОБА_3 , не повідомляючи про свої злочинні наміри, приїхав разом із ОСОБА_6 на автомобілі марки «Daewoo Nexia» за адресою: м. Київ. вул. Марганецька, 24, з метою подальшого незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Opel Omega», н/з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 за допомогою тросу для буксирування, зчепив автомобіль марки «Daewoo Nexia» та автомобіль марки «Opel Omega», н/з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 . За кермо автомобіля марки «Daewoo Nexia» посадив ОСОБА_6 , який почав буксирувати автомобіль марки «Opel Omega», н/з НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_3 , внаслідок чого останній, незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом, відбуксирувавши його до ГБК «Вулкан», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фанерна, 1а.
В подальшом ОСОБА_3 викраденим транспортним засобом розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 38 511 грн 70 к.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 13 лютого 2019 року, приблизно о 20 год 00 хв помітив припаркований автомобіль марки «Opel Omega», н/з НОМЕР_1 .Згодом о 03 год 00 хв 14 лютого 2019 року він прийшов за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 109а до автомобля марки «Opel Omega», н/з НОМЕР_1 , заліз всередину транспортного засобу, так як він був відкритий, поставив на нейтральну передачу, після чого відбуксирував його до будинку АДРЕСА_2 . В подальшому, десь о 04 год 00 хв 14 лютого 2019 року він приїхав разом із ОСОБА_6 , який нічого не знав про його злочинні дії, на автомобілі марки «Daewoo Nexia», за адресою: м. Київ. вул. вул. Марганецька, 24. Після цього, за допомогою тросу для буксирування, зчепив автомобіль марки «Daewoo Nexia» та автомобіль марки «Opel Omega», н/з НОМЕР_1 та відбуксирували його до ГБК «Вулкан», що знаходиться за адресою: м. Київ. вул. Фанерна, 1а. В подальшому реалізовував по частинах автомобіль «Opel Omega». Цивільний позов та змінений цивільний позов визнає у повному обсязі, просить суворо не карати.

Також в судовому засіданні надала показання потерпіла ОСОБА_5 , яка пояснила, що автомобіль марки «Opel Omega», н/з НОМЕР_1 син припаркував біля будинку, оскільки мав намір полагодити його на станції технічного обслуговування. Через деякий час син помітив, що автомобіля немає на тому місці, де він його залишив та запитав її чи не бачила вона його. На наступний ранок племінник повідомив, що автомобіль знаходиться неподалік біля дитячого садочку. Проте на наступний день автомобіль пропав, після чого вони звернулись до поліції. Автомобілем марки «Opel Omega», н/з НОМЕР_1 вона використовувала у власних потребах, на ньому син возив її на роботу і за продуктами. Після зникнення автомобіля вона дуже хвилювалась, що вплинуло на її здоров`я. Кримінальним правопорушенням їй завдана матеріальна шкода в розмірі 38 500 грн 00 к. та моральна шкода в розмірі 15 000 грн 00 к., які просить стягнути на її користь з обвинуваченого.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 289 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, де характеризується позитивно, раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, думку державного обвинувача, особи винуватого, потерпілої, а також приймаючи до відома досудову доповідь складену Броварським міськрайонним відділом філії державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області (відповідно до якої у ОСОБА_3 середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, тому виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства) та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 289 КК України, у виді обмеження волі.

При цьому, зважаючи на молодий вік обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 2 роки, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд встановив таке.
Згідно цивільного позову ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 38 500 грн 00 к. та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн 00 к.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 визнав цивільний позов ОСОБА_5 у повному обсязі, крім цього, вартість заподіяної матеріальної шкоди підтверджується відповідними документами, тому цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: 4 колеса, передні фари, у кількості 2 шт., задні фари, у кількості 2 шт., радіатор, передній та задній бампер, заднє сидіння зі спинкою, передні сидіння, у кількості 2 шт., передні та задні елементи скла, у кількості 4 шт., дверцята багажнику зі склом, які передані на зберігання ОСОБА_7 залишити у володінні ОСОБА_5 ; диск DVD-R, номер диска DR5F6O-PW44 з написом «DATEX», ємністю 4.7 Gb та диск DVD-R, номер диска МАР64ОWК02184499, сірого кольору з написом «Verbatim», ємністю 4.7 Gb залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової авто-товарознавчої експертизи №13-3/442 від 21 серпня 2019 року, в розмірі 471 грн 03 к.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 38 500 грн 00 к. та моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 к.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1