СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1860/19
Провадження № 1-кс/306/456/19
У Х В А Л А

13 вересня 2019 року м.Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

слідчого СВ Свалявського ВП

Мукачівського ВП ГУНП у З/о ОСОБА_4

захисника підозрюваної ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

розглянув клопотання слідчого СВ Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого процесуальним керівником прокурором Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася до суду із вказаним клопотанням, мотивуючи його тим, що вересня 2019 року , близько 22 год 30 хв,підозрювана ОСОБА_6 , під час сварки з потерпілим ( її колишнім чоловіком ) ОСОБА_7 знаходячись у у житловому будинку АДРЕСА_1 , де вони разом проживали,кухонним ножем нанесла потерпілому один удар в область грудної клітини, внаслідок чого останній помер.
11 вересня 2019 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Слідча та прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому. При цьому слідча пояснила, що підозрювана не працює, перебуваючи на волі, може впливати на неповнолітнього свідка, та враховуючи можливу міру покарання за даною статтею, може переховуватися від слідства та суду.
В судовому засіданні захисник підозрюваної щодо задоволення клопотання заперечила, просила обрати запобіжний захід, не повязаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення вчинене нею з необережності.
Підозрювана пояснила, що наміру позбавляти життя потерпілого не мала. Зазначила, що проживала з потерпілим понад тридцять років. Сімнадцять років назад шлюб між ними розірвано. Того вечора між ними виникла чергова сварка, потерпілий намагався заподіяти їй тілесні ушкодження і вона, захищаючись, відштовхнула його. Позаяк у руках тримала кухонний ніж, яким у той час нарізала овочі, випадково нанесла останньому удар ножем у грудну клітину. Так як утримує домашнє господарство, має неповнолітню дитину, яка, у випадку задоволення клопотання, залишиться без догляду, просила суд обрати більш мякий запобіжний захід.
Заслухавши пояснення слідчої, процесуального прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши докази у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до витягу із кримінального провадження № 000434 від 11.09.2019 року, року до ЄРДР внесено відомості за повідомленням підприємств, установ, організацій та посадових осіб, з правовою кваліфікацією: ч.1ст.115 КК України про те, що 10.09.2019 року до ч/ч Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП у З/о надійшло повідомлення від лікаря приймального відділення Свалявської ЦРЛ про те, що підозрювана повідомила про про наявність ножового поранення у її чоловіка ( а. с. 6 ).

11 вересня 2019 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ст. КК України, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині( а.с. 25 ).

Метою застосування запобіжного заходу, згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3. незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

За ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2004 року № 14рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Разом з тим, при вирішенні питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ст. 194 КПК України зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини які свідчать про: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризика, зазначених у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш мякий запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Посилання органу досудового розслідування на потребу тримання підозрюваної під вартою з підстав тяжкості злочину, наявністю ризиків у перешкоджанні кримінальному провадженню іншим чином та можливістю незаконного впливу на свідків, на думку слідчого судді належними та допустими доказами не обгрунтовані і не можуть слугувати достатньою підставою для задоволення клопотання.

Не дають підстав для тримання під вартою ОСОБА_6 і дані про її особу: раніше не судима, має на праві власності постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину ( а. с. 30, 35-36 ).

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов переконання про відсутність підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внаслідок відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну поведінку підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а тому щодо ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю з покладенням передбачених Законом обов`язків строком на один місяць, який є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 178, 181, 193, 196, 199, КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчої ОСОБА_4 в і д м о в и т и .

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, непрацюючої, неодруженої, раніше не судимої цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю строком на один місяць.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , такі обов`язки:

1. прибувати до слідчого СВ Свалявського ВП Мукачівського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області за першою вимогою;

2. цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 14 жовтня 2019 року включно.
Повний текст ухвали буде складено 13 вересня 2019 року о 16.00 год.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом пяти днів з дня її оголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ

СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1