УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/1308/19

Провадження № 1-кп/638/1019/19

30.05.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0005043 від 21.12.2018 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації. Оренбургської обл.., м. Соль-Іллуцька, росіянина, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, раніше судимого, 03.09.2007 Ленінським р/с м. Миколайова ст. 358 ч.2, 358 ч. 3, 186 ч. 2 КК України до 4 років п/в; 14.03.2008 Червоногвардійським р/с м. Дніпропетровська за ст..ст. 190 ч. 2, 187 ч. 3, 289 ч. 3 КК України до 7 років 6 міс. п/в; 07.03.2018 оголошення в розшук Рівненським ОП ГУ НП в Рівненській області за ст.ст. 289 ч. 3, 146 ч. 2 КК України, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 .
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомир, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, не працюючого. Раніше судимого 22.11.2012 Коростенським р/с Житомирської області за ст.. 185 ч. 3 КК України до 3 років п/в ст.. 76, 104 КК України з випробувальним терміном 1 рік. 6 міс., який зареєстрований: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, -
встановив:
31.01.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 21.12.2018 р. №0005043 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2018 року застосовано до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали встановлено до 19.02.2019 року.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.02.2019 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 15.04.2019 року.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.04.2019 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 08.06.2019 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та просив застосувати привід до ОСОБА_8 , адже останній повторно в судове засідання не з`явився.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.
Захисником ОСОБА_7 ОСОБА_4 подано клопотання про зміну запобіжного заходу, яке обгрунтовано тим, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, вказав, що до затримання він мав постійне місце проживання в м. Харкові. Також захисником було долучено до матеріалів справи характеристику на ОСОБА_7 від третіх осіб.
Потерпілий клопотання прокурора підтримав, проти задоволення клопотання захисника заперечував та просив відмовити.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Дослідивши матеріали клопотання про зміну запобіжного заходу, суд дійшов висновку, про те, що змінити запобіжний захід ОСОБА_7 є недоцільним, з огляду на те, що ОСОБА_7 не має зареєстрованого місця проживання в Харківській області, особу обвинуваченого, який раніше був судимий 22.11.2012 Коростенським р/с Житомирської області за ст.. 185 ч. 3 КК України до 3 років п/в ст.. 76, 104 КК України з випробувальним терміном 1 рік. 6 міс.
Твердження захисника, про те, що він мав постійне місце проживання окрім показань дружини ОСОБА_7 нічим не підтверджуються.
Стосовно характеристики третіх осіб відносно ОСОБА_7 дані відомості судом будуть враховуватись при вирішенні справи по суті, однак жодним чином дана інформація не усуває ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Більш того, ОСОБА_8 , який є співучасником у вчиненні злочину, на даний час ухиляється від явки до судових засідань.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Враховуючи покарання, яке передбачено за вказане правопорушення, існує ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, окрім того, існує ризик вчинення інших злочинів.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Розглянувши обвинувальний акт, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особу підозрюваних, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, суд вважає, що підстав для заміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на теперішній час судом не вбачається.
Суд вважає доведеним наявність передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків, оскільки обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, та перебуваючи на свободі можуть продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також суд враховує особу обвинуваченого.
ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся завчасно та належним чином. Суд, захисника чи прокурора про причини своєї неявки письмово не повідомляв. Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_8 внесено заставу, а тому повідомлення про причини неявки до суду є обов`язковими.
Суд вважає, що клопотання про привід обвинуваченого ОСОБА_8 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.140 КПК України привід може бути застосований до обвинуваченого. Відповідно до ч.2 ст.142 КПК України суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик суду, була викликана у встановленому цим кодексом порядку та не з`явилась без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такою особи.
Виходячи з цього, керуючись вимогами ст. 140, 331 КПК України,
ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою - задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою до 28.07.2019 року.
Клопотання прокурора про застосування приводу відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Доручити Шевченківському відділу поліції ГУ НП в Харківській області здійснити примусовий привід до приміщення Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52-В, для участі у судовому засіданні на «12-15» годину 10.06.2019 року обвинуваченого: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 .
Копію ухвали направити в Харківську місцеву прокуратуру №1 для контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: