1Справа № 332/3262/18 1-кп/335/721/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря: ОСОБА_4 , прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого: ОСОБА_8 , захисника: ОСОБА_9 , провівши в залі суду судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подала письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки на даний час наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, які не перестали існувати, та застосування більш м?якого запобіжного заходу до обвинуваченого не відверне вказаних ризиків. Наявність цих ризиків підтверджується ти, що ОСОБА_8 обвинувачується у ряді злочинів, у тому числі і злочинів, які по ступеню тяжкості віднесено до категорії тяжкого( ч.2 ст. 121 КК України) та особливо тяжкого( ч.4 ст. 187 КК України), за які передбачено безальтернативне покарання лише у вигляді позбавлення волі. Обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, та постійного джерела доходів, є раніше судимою особою, у тому числі і за вчинення злочинів проти власності та знаходячись на свободі зможе незаконно впливати на свідків, а тому просить клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_7 також просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_8 будь-яких заперечень щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не висловив та зазначив, що покладається на розсуд суду. Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 покладався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників з цього питання, суд дійшов висновку про необхідність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України , під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1, п.п.1,2,3,4 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р.).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення слідує, що у справах, де особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений у ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Прокурором підставою для продовження обраного до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказана наявність достатніх підстав вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ст. ст. ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, є обґрунтованою, та на даний час наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, не перестали існувати, та застосування більш м?якого запобіжного заходу до обвинуваченого не відверне вказаних ризиків. Наявність цих ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у ряді злочинів, у тому числі і злочинів, які по ступеню тяжкості віднесено до категорії тяжкого( ч.2 ст. 121 КК України) та особливо тяжкого( ч.4 ст. 187 КК України), за які передбачено безальтернативне покарання лише у вигляді позбавлення волі. Обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, та постійного джерела доходів, є раніше судимою особою, у тому числі і за вчинення злочинів проти власності та знаходячись на свободі зможе незаконно впливати на свідків.
Згідно матеріалів кримінального провадження підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України на даний час, на думку суду, є обґрунтованою.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні декількох навмисних злочинів проти власності, які відносяться до категорії тяжкого (ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України) та особливо тяжкого ( ч.4 ст. 187 КК України),а також злочину проти життя та здоров`я особи, якій по ступені тяжкості відноситься до категорії тяжкого злочину( ч.2 ст. 121 КК України), за які при доведеності обвинувачення загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.
Вирішуючи питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який є раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, його вік, відсутність офіційного працевлаштування, та як наслідок відсутність постійного джерела доходів, відсутність міцності соціальних зв`язків, тяжкість інкримінованих злочинів та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини, небезпеку його приховування від суду, що свідчить про наявність ризиків переховування від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Разом з тим, суд враховує наявність ризику незаконно впливу на потерпілих та свідків сторони обвинувачення, так як на теперішній час з`ясування обставин по справі та перевірка їх доказами не завершена та ця стадія процесу триває.
Враховуючи вище викладене, а також ту обставину, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні декількох навмисних злочинів проти власності, які відносяться до категорії тяжкого (ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України) та особливо тяжкого ( ч.4 ст. 187 КК України),а також злочину проти життя та здоров`я особи, якій по ступені тяжкості відноситься до категорії тяжкого злочину( ч.2 ст. 121 КК України), за які при доведеності обвинувачення загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, суд приходить до переконання, що прокурор довів продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, і на думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_8 , а тому приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших запобіжних заходів, крім тримання під вартою, а тому клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню і суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 09.01.2020 включно, оскільки раніше закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження не надається можливим.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177,183,331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 - задовольнити.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України у вигляді тримання під вартою залишити без змін та вважати продовженим на 60 днів до 09 січня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у семиденний строк з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3