Провадження № 1-кс/161/7458/19
У Х В А Л А
про скасування арешту майна

м. Луцьк 05 вересня 2019 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2019 року в межах кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за №0001798 від 21 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30 серпня 2019 року на адресу слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2019 року накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz V-Class», номер кузова № НОМЕР_1 .
ОСОБА_6 зазначає, що є законним власником вказаного автомобіля, а також що відсутня потреба в подальшому арешті цього майна, оскільки автомобіль не є безпосереднім предметом злочину, а саме ОСОБА_6 не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого у кримінальному провадженні.

З наведених вище підстав просить слідчого суддю скасувати накладений арешт.

Представник власника майна у судовому засіданні просить клопотання задовольнити.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні не заперечували щодо скасування накладеного арешту.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

З матеріалів клопотання слідує, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2019 року накладено в межах даного кримінального провадження арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz V-Class», номер кузова № НОМЕР_1 .
Частиною першою статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вирішуючи питання про скасування арешту на майно, слідчий суддя враховує положення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В цьому контексті слідчий суддя зауважує, що згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Отже, невиправдане втручання та обмеження будь-якого із зазначених елементів, які становлять зміст права власності, призведе до свавільного порушення захищеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на мирне володіння своїм майном.

У розглядуваному випадку прокурором та слідчим не доведено того факту, що автомобіль, на який накладено арешт, має доказове значення для даного кримінального провадження, зокрема силу речового доказу, оскільки кримінальне провадження стосується можливого підроблення договору про надання послуг митного брокера.

Крім того, з матеріалів клопотання слідує, що постановою Волинського апеляційного суду від 19 липня 2019 року №163/1283/18 вирішено повернути автомобіль марки «Мерседес-Бенц», 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 .

У вказаній постанові встановлено, що саме ОСОБА_6 є законним власником спірного майна.

З наведених вище мотивів слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для подальшого існування арешту на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Стосовно необхідності збереження арешту на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України, тобто для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч.6 ст.170 КПК України, в такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу вищенаведеного положення КПК України слідує, що арешт на майно, як засіб забезпечення відшкодування шкоди та цивільного позову, може бути застосований до майна трьох категорій осіб:

1) підозрюваного (обвинуваченого, засудженого);

2) фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи (наприклад - відшкодування юридичною або фізичною особою шкоди, завданої їхнім працівником чи іншою особою, ст.1172 ЦК України);

3) юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

В перших двох випадках для того, щоб майно юридичної особи віднести до критеріїв такого, що підлягає арешту на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України, обов`язково необхідне встановлення особи підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), і його пов`язаність трудовими відносинами з юридичною особою.

В третьому випадку відомості про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження мають бути обов`язково внесені у відповідний розділ ЄРДР, призначений для цього.

Крім того, обов`язково має бути заявлений цивільний позов, з обґрунтуванням його ціни.

Як слідує з матеріалів клопотання, у даному кримінальному провадженні жодній особі наразі не пред`явлена підозра, цивільний позов жодною особою не пред`являвся, а у витязі з ЄРДР не зазначеного жодної юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Доказів протилежного, ні слідчий, ні прокурор слідчому судді не надали.

Зазначене, на переконання слідчого судді, унеможливлює на даний момент збереження арешту на спірний автомобіль на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України.

З наведених вище мотивів слідчий суддя дійшов висновку, що спірний арешт необхідно скасувати, оскільки його існування є невиправданим у даному кримінальному провадженні, а арештований автомобіль не містить в собі ознак наведених у п.п.1, 4 ч.2 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити повністю.
Скасувати арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz V-Class», номер кузова № НОМЕР_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 від 23 травня 2019 року, справа № 161/8443/19, провадження № 1-кс/161/4295/19, у межах кримінального провадження №0001798 від 21 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали оголошений 05 вересня 2019 року о 12 год. 20 хв.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1