490/4161/19 05.11.2019
н/п 1-кс/490/7122/2019
Справа № 490/4161/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у кримінальному провадженні №0000248 клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у с. Висунськ, Березнегуватського району Миколаївської області, громадянину України, національність українець, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5 ,
підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
23 жовтня 2019 року слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 у зв`язку з досудовим розслідуванням обставин кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про яке 15.05.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000248.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачені ст. 177 КПК України.
Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0000248 слідчий суддя приходить до наступного.
Слідчим управлінням ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000248 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_7 були знайомі однин з одним та перебували між собою у неприязних відносинах через те, що у 2009р. ОСОБА_3 за ініціативою керівника СТОВ «ім. Т.Г. Шевченка» ОСОБА_7 звільнено з посади бухгалтера, за нібито розтрату ОСОБА_3 майна та грошових коштів підприємства, що позбавило останнього засобів до існування.
ОСОБА_3 , не маючи постійного джерела доходів, володіючи інформацією, що ОСОБА_7 проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , та за місцем свого проживання можуть зберігати значну суму грошових коштів, на початку травня 2019 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та умисне вбивство ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою власного збагачення ОСОБА_3 в ніч з 14.05.2019р. на 15.05.2019р., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , впевнившись, що сторонніх осіб на вулиці та у будинку не має, шляхом віджиму вікна будинку проник до приміщення, де з метою здійснення розбійного нападу із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих та їх умисного вбивства завдав потерплому ОСОБА_7 не менше 5 ударів в область голови, шиї, тулуба та нижніх кінцівок.
Згідно з довідкою № 70 від 17.05.2019р. смерть ОСОБА_7 настала в результаті відкритої черепно - мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, ран на обличчі, забою головного мозку.
Далі, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, розуміючи суспільно - небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_7 побачивши, як потерпіла ОСОБА_9 вибігла з будинку, маючи умисел на умисне вбивство останньої, наздогнавши її у дворі будинку наніс колото - різані поранення в життєво важливі органи, а саме голови, шиї, тулуба, нижніх та верхніх кінцівок, в результаті яких ОСОБА_9 померла на місці.
Згідно з довідкою №71 від 17.05.2019р. смерть ОСОБА_7 настала в результаті проникаючого колото - різаного поранення грудей з ушкодженням серця, яке супроводжувалося масивною внутрішньою кровотечею та ускладнене розвитком травматичного шоку.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 обшукав будинок потерпілих ОСОБА_7 та умисно заволодів їх майном, а саме: мобільним телефоном марки «Nokia 6301» з імеі: НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім - картка оператора мобільного зв`язку - НОМЕР_2 ; мобільним телефоном марки «Nokia 230» з імеі: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , в якому знаходилась сім - карта оператора мобільного зв`язку - НОМЕР_5 ; мобільним телефоном марки «iPhone 6S» з імеі: НОМЕР_6 , в якому знаходилась сім - карта оператора мобільного зв`язку - НОМЕР_7 ; жіночим золотим ланцюжком з кулоном; жіночими сережками у вигляді луни, чоловічим шкіряним гаманцем коричневого кольору; водійським посвідченням на ім`я ОСОБА_7 ; технічним паспортом на автомобіль марки «Ssang Yong Kyron 200XDI», д/н НОМЕР_8 та грошовими коштами в сумі близько 5000 грн.
За вказаних дій ОСОБА_3 підозрюється в умисному вбивстві двох або більше осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України, та у розбої, нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу, поєднаний з проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про що 09.07.2019 останнього повідомлено про підозру.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2019 року до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 08.09.2019.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2019 року продовжено підозрюваному ОСОБА_3 строк тримання під вартою до 03 листопада 2019 року.
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вагомості наявних доказів їх вчинення та наявність ризиків, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Станом на день вирішення питання про продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою, матеріали кримінального провадження містять докази, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, зокрема, протоколом огляду місця події від 15.05.2019р.; довідкою № 70 від 17.05.2019р.; довідкою №71 від 17.05.2019р.; висновком експерта №470 від 26.06.2019р.; висновком експерта №614 від 03.07.2019р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 20.05.2019р.; протоколом обшуку від 11.07.2019р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.07.2019р.; іншими матеріалами кримінального провадження.
З наданих сторонами кримінального провадження матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 , підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, через, що наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Центрального районного суду від 31.10.2019 до шести місяців. Строк тримання під вартою, на продовженні якого наполягає прокурор не може перевищувати строку досудового розслідування.
Вказані обставини, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 .
Доводи захисника щодо необгрунтованості прокурора про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.
З урахуванням викладеного вважаю, що прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного вище злочину, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, наявність у теперішній час наведених вище ризиків та неможливість їх запобіганню шляхом застосування менш суворих ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а також неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою і необхідність для його завершення проведення зазначених у клопотанні процесуальних дій, здійснення яких потребує часу строком до шести місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст. 199 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_3 строк тримання під вартою до 27 грудня 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня іі оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1