Провадження №1-кп/638/1393/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000996 від 15.03.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя, громадянина України, українця, із вищою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

11 березня 2019 року о 20.30 годині ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, пов`язаного із проникненням у житло, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, завчасно знаючи, що власник квартири буде відсутній за місцем проживання, шляхом відкриття дублікатом ключа верхнього замка та вибиття нижнього замка вхідних дверей, проник до приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи таємно, зайшов до жилої кімнати вказаної квартири та з шафи викрав банківську картку «Правексбанк», видану на ім`я потерпілого, грошові кошти у сумі 19 800 дол.США, що за офіційним курсом Національного банку України, станом на 11.03.2019 року, складає 522 324 гривні, грошові кошти у сумі 300 євро, що за офіційним курсом Національного банку України, станом на 11.03.2019 року складає 8922 гривні, та ланцюжок, виконаний з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 10 грамів, який згідно висновку товарознавчої експертизи №8220 від 25.04.2019 року коштує 9500 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв майнову шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 540 746 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив вищезазначене в повному обсязі. У скоєному щиро кається. Також зазначив про відшкодування потерпілому завданих збитків.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому у великих розмірах, поєднаній з проникненням у житло та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий, неодружений, не працює, на обліку у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» не перебуває, за медичною допомогою не звертався; в період з 01.01.2000 року по 01.08.2019 року на стаціонарному лікуванні у КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7 м.Маріуполя» не знаходиться.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, часткове відшкодування потерпілому майнової шкоди, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волі.

Однак суд вважає, що ОСОБА_5 не потребує ізоляції від суспільства, його виправлення можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків, та приймає рішення про звільнення його у відповідності зі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 314,00 грн. на відшкодування процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №8220 від 25.04.2019 року; 785,05 грн. на відшкодування процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №12/291 СЕ-19 від 17.04.2019 року; 1256,08 грн. на відшкодування процесуальних витрат за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №2/391 СЕ-19 від 24.04.2019 року; 2355,13 грн., а всього стягнути 2355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 13 копійок.

Речовий доказ замок знищити.

Речовий доказ куртку сірого кольору «Adidas», сумку чорного кольору, кросівки червоного кольору «Underarmour», рюкзак темного кольору повернути власнику.

Речові докази грошові кошти у сумі 3000 доларів США, грошові кошти у розмірі 8000 доларів США, грошові кошти у розмірі 7900 доларів США, банківську картку «Правексбанк» на ім`я ОСОБА_6 залишити у володінні ОСОБА_6 .

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.05.2019 року, та ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.04.2019 року, зміненої ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.05.2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1