Справа № 539/2148/19
Провадження № 1-кп/539/289/2019
В И Р О К
«27» вересня 2019 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю : прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої - ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
обвинуваченої - ОСОБА_10 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
23 березня 2019 року приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи поруч з кафе «Мрія», що за адресою: вул. Монастирська, 7, м. Лубни, Полтавська область, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , діючи умисно, повалила ОСОБА_8 на асфальтне покриття, після чого умисно нанесла декілька ударів кистями правої та лівої руки зжатими в кулак в область обличчя та голови ОСОБА_8 , удар ногою по колінному суглобу лівої ноги ОСОБА_8 , а також ОСОБА_10 , тримаючи руками ОСОБА_8 за волосся, вдарила її задньою частиною голови об асфальтне покриття, в результаті чого своїми умисними діями ОСОБА_10 заподіяла потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, струсу головного мозку, синця навколо лівого ока, саден лівого колінного суглобу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 66 від 24.04.2019 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила, що вона свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнає. ОСОБА_10 пояснила, що 23.03.2019 року вона відпочивала в кафе «Мрія». Потерпіла ОСОБА_14 почала втручатися у її сімейні розборки та таким чином між нею та потерпілою виник конфлікт і вони почали одна одну взаємно ображати. Після цього між нею та ОСОБА_14 почалася бійка, в ході якої вони схопили одна одну за волосся та вона повалила ОСОБА_14 на асфальт і вдарила потерпілу кулаком в область обличчя, після чого їх розтягли. Потім вона знову повалила ОСОБА_14 на асфальт та ще три рази вдарила долонею в обличчя потерпілої. Щоб наносила удар ногою по нозі потерпілій та била потерпілу головою об асфальт сказати не може.
Також суд вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні даного злочину за вищезазначених обставин підтверджується наступними доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що в той день, як відбувалися події, вона прийшла із своєю дитиною до кафе «Мрія» домовлятися за роботу із власником кафе. Під час відпочинку в кафе вона бачила як впала дитина ОСОБА_10 , з приводу чого вона зробила зауваження чоловіку обвинуваченої. В той час як вона збиралася покинути кафе близько 24-00 години, її зупинила ОСОБА_10 та почала погрожувати, махала руками перед нею, казала, щоб вона більше сюди не приходила. Під час даної сварки ОСОБА_10 схопила її за волосся та повалила на асфальтове покриття та почала наносити їй удари кулаками в обличчя та по голові, нанесла близько 10 ударів. Потім вона підійшла до ОСОБА_10 та намагалася сама схопити обвинувачену за волосся, оскільки десь ділася її дитина, однак їй це не вдалося і ОСОБА_10 знову на неї накинулася та знову повалила на асфальт, сіла на неї зверху та почала бити кулаками по обличчю та по голові, в цей час вона також схопила ОСОБА_10 за волосся та, коли відпустила її, то ОСОБА_10 взяла її руками за волосся та двічі ударила її головою об асфальт і знову нанесла їй декілька ударів в обличчя кулаками. Також під час цих подій ОСОБА_10 двічі вдарила її ногою в область лівого колінного суглобу;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що в той день, коли трапилися дані події вона вийшла на вулицю та побачила бійку біля входу в кафе. Так, ОСОБА_14 лежала на землі, а ОСОБА_16 на ній сиділа зверху та наносила їй удари кулаком в область обличчя, при цьому вона бачила близько 5-6 ударів, у потерпілої око вже було підбите. Коли вона поцікавилася у оточуючих чому вони на це не реагують, то їй відповіли, що тільки дівчат розтягнуть як вони знову зчепляться;
- показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що він розбороняв ОСОБА_16 та ОСОБА_14 близько 24-00 год. Першого разу не бачив щоб хтось когось бив, лише ОСОБА_16 та ОСОБА_14 тримали одна одну за волосся. Другого разу вони вже зчепилися на землі, хто кому і куди наносив удари сказати не може. Після цих подій у ОСОБА_14 було червоне обличчя і скуйовджене волосся. Там на місці був ще ОСОБА_18 , який забрав ОСОБА_16 ;
- показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що він спільно проживає із ОСОБА_16 однією сім`єю. В той день вони святкували у тестя день народження у кафе «Мрія». ОСОБА_14 почала вмішуватися у конфлікт, який у них там виник. Після цього виникла сварка між ОСОБА_16 і ОСОБА_14 , в ході якої вони зчепилися. Так, ОСОБА_16 штовхнула ОСОБА_14 і та впала. Коли ОСОБА_14 піднялася, то полізла битися до ОСОБА_16 . В ході конфлікту ОСОБА_16 і ОСОБА_14 тримали одна одну за волосся. Потім, коли ОСОБА_16 та ОСОБА_14 обоє опинилися на землі, то ОСОБА_16 сіла зверху на ОСОБА_14 та нанесла їй близько 2-3 ударів долонями по обличчю;
- протоколом від 24.03.2019 року, згідно якого від потерпілої ОСОБА_8 було прийнято заяву про те, що 23.03.2019 року близько 23 год. біля кафе «Мрія» їй було спричинено тілесні ушкодження;
- протоколом огляду місця події від 13.05.2019 року, в ході якого було оглянуто ділянку місцевості, що знаходиться біля кафе «Мрія», що в м. Лубни, де ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_14 23.03.2019 року;
- висновком судово-медичної експертизи № 66 від 24.04.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, струсу головного мозку, синця навколо лівого ока, саден лівого колінного суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.05.2019 року, в ході якого свідок ОСОБА_20 розповіла та показала як саме обвинуваченою були спричинені тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_14 23.03.2019 року біля кафе «Мрія», а саме як потерплій було нанесено декілька ударів кулаком в область лівого ока;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.05.2019 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 розповіла та показала як саме їй були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_10 23.03.2019 року, а саме як наносилися удари кулаками в область обличчя, ногою по її лівій нозі та як її схопила за волосся обвинувачена та вдарила головою об асфальт;
- висновком судово-медичної експертизи № 77 від 10.05.2019 року, відповідно до якого встановлені висновком судово медичної експертизи від 24.04.2019 року тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої, могли були отримані при обставинах, що викладені у протоколі слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_8 ; тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої згідно висновку судово медичної експертизи від 24.04.2019 року у вигляді синця навколо лівого ока, могли утворитись при обставинах, що викладені у протоколі слідчого експерименту із свідком ОСОБА_20 , механізм інших тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої свідок ОСОБА_20 не вказує;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.05.2019 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала за фотознімками ОСОБА_10 , як таку, що спричинила їй тілесні ушкодження 23.03.2019 року;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.05.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнала за фотознімками ОСОБА_10 , як таку, що спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8 23.03.2019 року;
- протоколом слідчого експерименту від 15.05.2019 року, в ході якого підозрювана ОСОБА_10 розповіла та показала як нею були спричинені тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_14 23.03.2019 року біля кафе «Мрія», а саме як вона наносила удари кулаком в область лівого ока, голови та долонею по щоці;
- висновком судово-медичної експертизи № 85 від 23.05.2019 року, відповідно до якого тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої згідно висновку судово медичної експертизи від 24.04.2019 року у вигляді синця навколо лівого ока, могли утворитись при обставинах, що викладені у протоколі слідчого експерименту із підозрюваною ОСОБА_10 , механізм інших тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої підозрювана ОСОБА_10 не вказує;
- протоколом огляду від 14.05.2019 року із додатком ДВД-диском із камер відеоспостереження кафе «Мрія», на якому зафіксовано як саме ОСОБА_10 спричинила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 .
Таким чином, оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено вину ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України поза розумним сумнівом.
Сам по собі той факт, що свідки не вказують повного механізму спричинення потерпілій тілесних ушкоджень суд не вбачає суттєвим для прийняття відповідного процесуального рішення, оскільки, як пояснювали свідки, вони не бачили всіх подій, які відбувалися між потерпілою та обвинуваченою із самого їх початку і до кінця.
Об`єктивних даних про те, що частина виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень була заподіяна їй не обвинуваченою чи в інших час матеріали справи не містять, більше того, у висновку експертизи №66 від 24.04.2019 року зазначено, що вказані тілесні ушкодження у потерпілої утворились в короткий проміжок часу.
Хоча обвинувачена і посилалася на те, що конфлікт почала сама потерпіла, суд не вбачає в її діях ознак необхідної оборони, оскільки нею спричинялися потерпілій тілесні ушкодження з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої, а не з метою захисту, а тому вона і повинна нести відповідальність за ті наслідки, які фактично настали від її умисних дій, направлених на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.
Суд вважає, що вина ОСОБА_10 в заподіянні ОСОБА_8 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, встановлена і доведена, а її дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки нею було вчинено даний злочин.
Обставин справи, які відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 судом не встановлено з огляду на наступне.
Так, хоча в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 і пояснювала, що вона на час спричинення нею тілесних ушкоджень потерпілій вживала спиртні напої, однак в обвинувальному акті жодним чином дану обставину не обумовлено та не зазначено. Разом із тим, відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Також не визнає суд встановленою таку пом`якшуючу покарання обставину, яка зазначена в обвинувальному акті, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачена хоча і пояснила, що вона вину визнає, однак надані нею показання в повній мірі не відповідають фактичним обставинам справи, які суд вважав встановленими та про які зазначено в мотивувальній частині вироку, а саме в частині механізму спричинення тілесних ушкоджень, їх локалізації.
Крім цього, суд враховує, що лише сам факт визнання ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні злочину за ч.2 ст. 125 КК України, не є достатньою підставою вважати, що у даному випадку має місце пом`якшуюча вину обставина щире каяття. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачена вживала заходи щодо відшкодування шкоди потерпілій.
Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 22.03.2018 року по справі № 759/7784/15-к.
Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, що вчинений злочин не є тяжким, особу винної ОСОБА_10 , раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей, висновок досудової доповіді відділу пробації, думку учасників судового провадження, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_10 за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в межах санкції даної статті.
При вирішенні питання щодо можливості призначення обвинуваченій іншого покарання, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, суд враховує, що матеріали справи не містять даних про те, що обвинувачена офіційно працевлаштована, а тому призначення покарання у виді виправних робіт не є можливим. Також відсутні підстави для призначення покарання у виді арешту та обмеження волі в силу вимог ч.3 ст. 60 КК України та ч.3 ст. 61 КК України, оскільки ОСОБА_10 має дітей віком до семи років та має дитину віком до чотирнадцяти років відповідно. Що стосується не призначення покарання у виді громадських робіт, суд враховує, що ОСОБА_10 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має трьох малолітніх дітей, можливість сплати нею штрафу як кримінального покарання, яке призначено судом у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України.
Також потерпілою ОСОБА_8 по справі заявлено до обвинуваченої ОСОБА_10 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди. Згідно позовної заяви ОСОБА_8 прохала суд стягнути з ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.
Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у: п.1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.
При вирішенні позову про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що він обгрунтований та підлягає задоволенню частково в розмірі 5 000 грн. При цьому суд вважає, що моральна шкода, заподіяна потерпілій ОСОБА_8 полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна вчиненням умисного злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, ступінь вини ОСОБА_10 , ступінь тяжкості, характер та кількість отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, вимушеність змін в організації потерпілою свого життя, час, протягом якого потерпіла лікувалася, вимоги розумності і справедливості.
Речовий доказ підлягає вирішенню згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 374 КПК України,
ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 80 (восьми десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) грн.
Цвільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.
Речовий доказ : ДВД-диск із записом з камер відеоспостереження зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1