Справа № 282/932/17
Провадження № 1-кп/282/18/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березівка Любарського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого трактористом в ТОВ «А.Т.К.» смт. Любар Житомирської області, раніше судимого:

-02.07.2010 засуджений Богунським районним судом м.Житомира за ч.1 ст.383; ч.1 ст.384; ч.1 ст.185; ч.1 ст.115; ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 14 років 3 місяців;

-Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15.09.2010 року вирок Богунського районного суду м.Житомира змінено та призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі;

-Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 24.12.2015 року на підставі ст.82 КК України, не відбутий строк покарання у вигляді позбавлення волі замінено на обмеження волі;

-01.12.2016 року звільнений з місць обмеження волі у зв`язку з відбуттям строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Будучи раніше судимим за вчинення крадіжки, судимість за яку не знята і не погашена в у встановлено законом порядку, ОСОБА_4 , 25 липня 2017 року близько 23 год. з метою таємного викрадення чужого майна, маючи дозвіл власника, через хвіртку, зайшов на територію домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , де побачив припаркований на подвір`ї автомобіль марки ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 . Там, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника і будь-яких інших осіб, він розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з незамкненого багажника автомобіля, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: металевий топливний бак ємкістю 40 л. та 35 літрів бензину марки А-92, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1390 грн.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється та додав, що заподіяні збитки відшкодував шляхом повернення викраденого.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Також вказала, що заподіяна матеріальна шкода обвинуваченим їй відшкодована шляхом повернення викраденого та претензій майнового характеру до обвинуваченого вона не має.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, також підтверджується показами потерпілої та оголошеними і дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження з якими обвинувачений та потерпіла погодилися, заперечень, зауважень до оголошених матеріалів не заявляли, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.110);

-протоколами огляду місця події від 26.07.2017 року (а.с.112-119);

-постановою слідчого про визнання предметів речовими доказами від 27.07.2017 року (а.с.120);

-розписками потерпілої ОСОБА_5 (а.с.121, 146);

-протоколом огляду місця події від 27.07.2017 року (а.с.122);

-постановою слідчого про визнання предметів речовими доказами від 27.07.2017 року(а.с.123);

-довідкою ФОП « ОСОБА_6 » про вартість бензину (а.с.126);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 28.07.2017 року (а.с.127-129);

-висновком експерта (а.с.130 145);

-документами, що характеризують особу обвинуваченого (а.с.147 154).

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_4 , є - рецидив злочинів.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, а також дані про особу обвинуваченого, який одружений, працює, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та інші злочини, судимість за які не погашена і не знята.

Відтак, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 , покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню становлять 790,96 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , - відсутні.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок, згідно висновку експерта № 11/74 від 02.08.2017 року.

Речові докази по справі: металевий топливний бак ємкістю 40 літрів та двадцять п`ять літрів бензину марки А-92, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком суду законної сили повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1