Номер провадження: 11-кп/813/852/19
Номер справи місцевого суду: 495/9299/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської Області ОСОБА_6 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, від 26 лютого 2019 року, про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002624, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, для усунення недоліків, -

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскарженою ухвалою суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002624, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, був повернутий прокурору для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Підставами для повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив:

1. В обвинувальному акті, всупереч вимогам ст. 291 КПК України, викладені не конкретно фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення, зокрема:

-не зазначено механізм нанесення тілесних ушкоджень - чим саме обвинувачена нанесла удари потерпілій ОСОБА_7 та яка їх кількість, а також в яку частину голови нанесла удари;

- не визначена форма вини прямий чи непрямий умисел;

- не зазначено на що був спрямований умисел обвинуваченої.

Крім того, в обвинувальному акті не описана об`єктивна, а також суб`єктивна сторона злочину, що свідчить про неконкретне обвинувачення.

2. Всупереч вимог частин 2, 4 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті міститься посилання на висновок експерта № 234 від 17 вересня 2018 року проведеної судово-медичної експертизи, який є в розпорядженні органу досудового розслідування та який, до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, розкриває сутність означеного доказу обвинувачення, що фактично ставить сторону захисту у нерівноправне в порівнянні зі стороною обвинувачення становище та суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
1.На зазначену ухвалу суду прокурором була подана апеляційна скарга, в якій, він вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою та посилається на такі обставини:

1) Підготовче судове засідання було проведено в порушення строку передбаченого ст. 314 КПК України та без участі потерпілої.

2) Суд в ухвалі про повернення обвинувального акту проаналізував обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, та зазначив, що вчинене кримінальне правопорушення можливо кваліфікувати за ст.ст. 15, 121, або ст.ст. 15, 122 КК України, що виходить за межі питань, які вирішуються судом на стадії підготовчого судового засідання.

3) Посилання на висновок експерта у обвинувальному акті не є підставою для повергнення обвинувального акту, адже відповідно до ч.2 ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На підставі викладеного, прокурор просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002624, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Потерпіла підтримала апеляційну скаргу прокурора та просила її задовольнити.

Обвинувачена не з`явилась у судове засідання, хоча була належним чином повідомлена про розгляд справи та відповідно заяви, від 11 травня 2019 року, просила розглянути кримінальне провадження за її відсутності.

Мотиви апеляційного суду.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала суду не підлягає скасуванню, з огляду на таке.

1.Щодо доводів прокурора про те, що підготовче судове засідання було проведено в порушення строку передбаченого ст. 314 КПК України та без участі потерпілої, апеляційне суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

З матеріалів кримінального провадження (а.с. 10) вбачається, що 01 жовтня 2018 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002624, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, був отриманий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, а 02 жовтня 2018 року, відповідно ухвали суду, було призначене підготовче засідання у зазначеному кримінальному провадженні, тобто у встановлений законом п`ятиденний строк.

За таких обставин, доводи прокурора в цій частині, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими, оскільки закон не встановлює строк для проведення підготовчого засідання, а лише передбачає строк для його призначення.

2. Щодо доводів прокурора стосовно того, що суд першої інстанції не врахував думку потерпілої щодо можливості призначення судового розгляду, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки, відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_9 (а.с. 22), остання висловилась стосовно проведення підготовчого судового засідання за її відсутності.

3. Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції в оскарженій ухвалі про повернення обвинувального акту проаналізував обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, та зазначив, що вчинене кримінальне правопорушення можливо кваліфікувати за ст.ст. 15, 121, або ст.ст. 15, 122 КК України, що виходить за межі питань, які вирішуються судом на стадії підготовчого судового засідання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

- найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

- анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

- анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

- прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
- обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

- розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

- дату та місце його складення та затвердження.

З обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини вчиненого обвинуваченою злочину з правовою кваліфікацією.

Між тим, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, обвинувальний акт, всупереч положенням п. 5) ч. 2 ст. 291 КПК України, не містить належного формулювання обвинувачення, а саме:

- не зазначено механізм нанесення тілесних ушкоджень, форму вини, прямий чи непрямий умисел, не зазначено на що був спрямований умисел обвинуваченої.

Крім того, посилання у зазначеному обвинувальному акті на висновок судово-медичної експертизи з визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження потерпілої ОСОБА_9 , є посиланням на доказ вини обвинуваченої, що також суперечить положенням ч.2 ст. 291 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції стосовно того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, є обґрунтованими, в зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 291, 370, 372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України

ухвалив:
апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської Області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, від 26 лютого 2019 року, про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002624, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, для усунення недоліків, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3