20.11.2019 Єдиний унікальний номер 205/3739/19
Єд.унік.№205/3739/19
Провадження №1-кп/205/800/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001008 від 26 березня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-технічна, одруженого, раніше засудженого: 16.09.2009 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області: за ст.185 ч.3, 186 ч.2, 187 ч.2, 198, 263 ч.1, 309 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна; 03.08.2017 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту; 06.11.2017 року Довгинцевським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 29.06.2019 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за ч.2 ст.309 КК України та вчиняючи злочин повторно, 25 березня 2019 року, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, знаходився біля будівлі гаражу на території ДУ «Дніпровська виправна колонія №89», яка розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Данили Галицького 1а, де побачив на землі поліетиленовий пакет, в якому знаходилось два сліп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору. Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_4 підняв з землі зазначений пакет та будучи обізнаною особою, що в ньому знаходиться наркотичний засіб «метадон», поклав його у праву нагрудну кишеню одягненої на ньому куртки, тим самим незаконно придбав та став зберігати при собі зазначений наркотичний засіб для особистого вживання, без мети збуту. В той же день, близько 16 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на території ДУ «Дніпровська виправна колонія №89», був зупинений працівниками зазначеної колонії, після чого, в той день, в період часу з 17 години 10 хвилин до 17 години 30 хвилин, працівники поліції, в присутності двох понятих, з правої нагрудної кишені одягненої на нього куртки, вилучили поліетиленовий пакет, з двома сліп-пакетами, в яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, масою 0,7896 г., яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, маса якого становить 0,3768 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив, що дійсно він, 25 березня 2019 року, на території ДУ «Дніпровська виправна колонія №89», при зазначених у обвинувальному акті обставинах, знайшов на землі, таким чином незаконно придбав та зберігав без мети збуту наркотичний засіб «метадон», масою 0,7896 г., однак був зупинений працівниками колонії, після чого працівники поліції, в присутності понятих, вилучили у нього зазначений наркотичний засіб.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні та дослідженням письмових доказів, обмежившись допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, характеризується задовільно, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, страждає низкою тяжких захворювань (ВІЛ, туберкульоз).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього, стану його здоров`я та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.
На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1256,08 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та шість місяців.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/1358 від 18 квітня 2019 року в розмірі 1256 гривень 08 копійок.

Речовий доказ: кристалічну та порошкоподібну речовини: димедрол, масою 0,4510 г. та метадон (фенадон), масою 0,3768 г., які запаковані в спец. пакет №1355054, який зберігається у камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1