ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/810/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1157/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне легке тілесне ушкодження

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи № 1741 від 28.11.2017року в розмірі 1979грн.20коп.

Згідно вироку 17.11.2017року, приблизно о 09год.30хв. - 10год 00хв., точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою: м.Харків, провулок Мусорського,3, під час словесної сварки із дружиною ОСОБА_9 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли внаслідок того, що дружина надала йому грошові кошти в сумі меншій, ніж він просив, став різати невстановленим в ході досудового розслідування складним ножем штори, що знаходились у пакеті на землі. Тоді, потерпіла ОСОБА_9 кинулась до ОСОБА_7 з метою завадити йому різати тканину та почала його відштовхувати руками.

Тоді останній, з метою спричинення тілесних ушкоджень, за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування складного ножа, який тримав у правій руці за рукоятку, знаходячись обличчям до потерпілої на відстані витягнутої руки, із застосуванням значної фізичної сили розмахнувся справа наліво та наніс потерпілій ОСОБА_9 лезом ножа різане поранення по грудній клітині та правій руці, піднятої в цей момент до гори (полоснув) в результаті чого потерпілій ОСОБА_9 були спричинені різані рани на правій руці та лівій молочній залозі, синець на лівій руці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду змінити та призначити більш м`яке покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Також просить виключити з резолютивної частини вироку посилання на стягнення з ОСОБА_7 судових витрат в розмірі 1979, 20 грн. за проведення експертизи № 1741 від 28.11.2017року.

При цьому зазначає, що призначаючи ОСОБА_7 покарання судом не взято до уваги, що обвинувачений визнав свою провину, сприяв розкриттю злочину, щиро покаявся та неодноразово пошкодував про скоєне.

Також зазначає, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 не доведено освідуванням, а висновок про його стан зроблено лише на підставі показів самого обвинуваченого, який сказав що перед конфліктом випив пляшку пива.

Крім того автор апеляційної скарги вказує, що стягнення з стягнення з ОСОБА_7 судових витрат в розмірі 1979, 20 грн. за проведення експертизи № 1741 від 28.11.2017року не ґрунтується на висновках суду, оскільки мотивувальна частина вирок свідчить про те що суд не приймає висновки цієї експертизи, оскільки вони не спростовують та не підтверджують факти та обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Прокурор від поданої апеляційної скарги відмовився.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
За загальними положеннями призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд зазначених вимог дотримався, врахувавши дані про особу обвинуваченого, який не працює, розлучений, має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

В якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 судом визнано щире каяття.

Обставиною яка обтяжує покарання ОСОБА_7 судом визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що стан алкогольного обвинуваченого нічим не підтверджений, а відтак необґрунтовано визначний обставиною, що обтяжує покарання не ґрунтується на матеріалах провадження, оскільки згідно вироку, ОСОБА_7 визнаючи себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, сам зазначив про те, що знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо необхідності призначення ОСОБА_10 покарання у виді штрафу, то вони також є необґрунтованими, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що обвинувачений працевлаштований, а відтак має можливість сплатити штраф.

За таких обставин, судове рішення в частині призначеного покарання є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування відсутні.

Втім, решта доводів апеляційної скарги на думку колегії суддів є слушними, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Як вбачається з оскаржуваного вироку судом не прийнято до уваги висновки дактилосклпічної експертизи №1741 від 28.11.2017року, судово-іммунологічної експертизи №920-Ис/17 від 06.12.2017року, судово-цитологічної експертизи №1425-Ц/17 від 27.12.2017 року, оскільки вони не підтверджують та не спростовують наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Натомість, з ОСОБА_10 стягнуто на користь держави витрати на проведення експертизи № 1741 від 28.11.2017року в розмірі 1979грн.20коп.

За таких обставин колегія суддів вбачає підстави для зміни судового рішення в части стягнення процесуальних витрат.

Таким чином, витрати на проведення експертизи № 1741 від 28.11.2017року в розмірі 1979грн.20 коп. підлягають віднесенню за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 - змінити.
Процесуальні витрати на проведення експертизи № 1741 від 28.11.2017року в розмірі 1979грн.20коп. віднести за рахунок держави.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий -

Судді -