КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/511/19
Провадження № 1-кс/534/346/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , законних представників неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.02.2019 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 50 годин громадських робіт, покарання відбув в повному обсязі, знятий з обліку 23.04.2019;

13.05.2019 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.186, ч.3 ст.189, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням, погодженим прокурором, в якому порушує питання щодо застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано старшим слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганням спробам останнього ухилитись від слідства, суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на учасників кримінального провадження.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2019 близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_6 , прибув до прилеглої території продуктового магазину «Адис», розташованого за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Молодіжна, 3, де зустрів ОСОБА_9 та діючи з прямим умислом, наніс не менше чотирьох ударів правою та лівою рукою зігнутою в кулак по обличчю ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця і саден обличчя, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 187 від 12.04.2019 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 22.04.2019 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 прибув до прилеглої території політехнічного коледжу Кременчуцького Національного університету імені Михайла Остроградського, що розташований за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Миру, 2, де між ними виникла суперечка, яка переросла в бійку, по завершенню якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення майна ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи відкрито, повторно, з корисливих мотивів і мети, а також те, що за його діями спостерігає потерпілий, шляхом вільного доступу незаконно взяв з кишені спортивної куртки ОСОБА_10 мобільний телефон марки «HONOR» 9 lite, моделі LLD L31, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , вартістю 6 500 грн., та грошові кошти у сумі 500 грн., після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 7 000 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність,05.05.2019 у вечірню пору доби ОСОБА_6 прибув до центрального парку м. Горішні Плавні, Полтавської області, що розташований по вул. Миру, де зустрів ОСОБА_11 . Після цього у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи відкрито, повторно, а також те, що за його діями спостерігає потерпілий, наніс декілька ударів по обличчю ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_6 взяв з кишені штанів мобільний телефон марки «MEIZU С 9», чорного кольору імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , і місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 2 500 грн.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 13 червня 2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України.
Старший слідчий у судовому засіданні внесене клопотання підтримала, посилаючись на зазначені у ньому обставини та просила його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор, підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурор наголосив на тому, що підозрюваний може під загрозою покарання за вчиненні ним кримінальні правопорушення, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, переховуватись від слідства і суду, з метою уникнення відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки у підозрюваного законного джерела доходів не має, підозрюваний може здійснювати залякування потерпілих фізичною розправою та вимаганням коштів.

Відсутність підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу аргументовано стороною обвинувачення тими обставинами, що останній є раніше судимою особою за насильницькі злочини, окрім того, до останнього в рамках іншого кримінального провадження ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.02.2019 застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, в межах дії якого ОСОБА_6 28.03.2019 вчинив кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного ОСОБА_12 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання старшого слідчого та прохала суд про застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як достатнього для забезпечення виконання її підзахисним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_6 разом зі своїми законними представниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого, підтримуючи позицію захисника та прохаючи застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому законні представники наголосили, що спостерігають позитивні зміни у поведінці сина, він почав спілкуватися з батьком, з яким не спілкувався багато років, у вечірній час не виходить на прогулянки, опікується молодшою сестрою, допомагає матері по господарству, готує їжу, коли матір на роботі, тощо.
При цьому законний представник посилалась на те, що нарешті у неповнолітнього ОСОБА_6 налагодились стосунки з батьком, який став проводити вільний час з неповнолітнім сином, беручи участь у його вихованні.
Неповнолітній ОСОБА_6 пояснив суду, що зробив належні для себе висновки щодо недопущення скоєння правопорушень, після вироку від 13.05.2019, виконує обов`язки покладені на нього судом, уникає спілкування з друзями та знайомими, які схильні до скоєння правопорушень, весь вільний час проводить вдома, опікуючись над молодшою сестрою, і допомагаючи матері по господарству. В даний час має намір працевлаштуватись, щоб матеріально допомагати матері, а також має намір поступати до ПТУ, щоб здобути освіту та професію.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, законних представників підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приєднані до нього письмові докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000274 від 30.03.2019 за ознакою кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 13.06.2019 неповнолітньому ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному неповнолітньому ОСОБА_6 13.06.2019 о 16 год. 57 хв., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого від 01.04.2019; висновком експерта №187 від 12.04.2019; протоколом додаткового допиту потерпілого від 15.05.2019; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого від 15.05.2019; протоколом допиту свідка від 16.05.2019; протоколом допиту неповнолітнього свідка від 28.05.2019; протоколом допиту потерпілого від 26.04.2016; висновком експерта № 246 від 20.05.2019; протоколом допиту свідка від 14.05.2019; протоколом допиту неповнолітнього свідка від 15.05.2019; протоколом допиту свідка від 15.05.2019; протоколом допиту свідка від 15.05.2019; протоколом огляду СД-диску від 15.05.2019; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.05.2019; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого від 30.05.2019; протоколом допиту потерпілого від 07.05.2019; протоколом огляду предмета від 08.05.2019; протоколом допиту потерплого від 11.06.2019 тощо.

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведенні вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, два з яких відносять до тяжких злочинів, за які передбачено покарання на строк від чотирьох до шести років позбавлення волі.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.
В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність двох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, і також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Наявність зазначених ризиків була підтримана слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

За таких обставин, за відсутності переконливих доказів на підтвердження можливості підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від слідства та суду, вказаний ризик свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов. Слідчий суддя зазначає, що згідно із приєднаними до клопотання матеріалами, в ході здійснення судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.186, ч.3 ст.189 КК України, за ухвалою суду від 24.04.2019 було застосовано примусовий привід обвинуваченого, проте за змістом клопотання наразі судове провадження закінчено з ухваленням вироку і відомостей щодо систематичного ухилення ОСОБА_6 від суду зазначена ухвала не містить, як не містять й інші письмові матеріали, що приєднані до клопотання.

Між тим, суд вважає слушними посилання сторони обвинувачення на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний будучи раніше судимою особою обґрунтовано підозрюється у вчиненні протягом березня-травня 2019 року трьох кримінальних правопорушень, в тому числі із застуванням насильства.

Згідно із внесеним слідчим клопотанням, стороною обвинувачення наведені наступні дані, що характеризують підозрюваного. Так, неповнолітній ОСОБА_6 раніше засуджувався за вироками Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.02.2019 та 13.05.2019, позитивних характеристик не має, не працює та має іншого законного джерела доходу, знаходиться на обліку лікаря-психіатра, після застосування примусових заходів виховного характеру, в тому числі з направленням до спеціалізованої навчально-виховної установи, підозрюваний продовжив вчинення кримінальних правопорушень.

Вказані обставини були підтримані слідчим та прокурором в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Також, в судовому засіданні прокурором, з посиланням на лист директора ВПГБУ від 21.12.2018, було наголошено на тому, що ОСОБА_6 часто проникає на територію Вищого професійного гірничо-будівельного училища, залякує учнів, погрожує їм фізичною розправою та вимагає кошти і наразі засуджений за вчинення насильницьких злочинів, вчинених щодо учнів училища ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Разом із тим, слідчий суддя звертає увагу, що посилаючись на факт засудження ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень стосовно учнів училища, стороною обвинувачення відповідних обвинувальних вироків суду надано не було.

Згідно із довідкою про судимість №152-14052019/53033 від 14.05.2019, ОСОБА_6 засуджений 04.02.2019 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.125 КК України до 50 годин громадських робіт.

Відповідно до наданою органом пробації інформації від 13.06.2019, під час перебування на обліку Кременчуцького РВ філії ДУ «Центр пробації» з приводу виконання вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.02.2019, ОСОБА_6 зарекомендував себе негативно, проявляючи агресію у спілкуванні з представником уповноваженого органу з питань пробації, що мало наслідком проведення тренінгової програми «Управління гнівом». ОСОБА_6 знятий з обліку 23.04.2019 за відбуттям покарання у виді 50 годин громадських робіт.

Також за змістом зазначеної вище довідки про судимість ОСОБА_6 , до ЄРДР відділенням №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за №0001303 внесено відомості про кримінальні правопорушення за ч.1 ст.186, ч.3 ст.189 КК України. За змістом клопотання, 13.05.2019 у даному кримінальному провадженні Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області щодо ОСОБА_6 ухвалено обвинувальний вирок із призначенням покарання за ч.1 ст.186, ч.3 ст.189, ст.70 КК України у виді 5 років позбавлення волі та звільненням від його відбування з іспитовим строком на 2 роки. Слідчий суддя зазначає, що копії відповідного судового рішення слідчим до клопотання приєднано не було, проте стороною захисту в ході розгляду клопотання вказаної обставини не заперечувалось.

Згідно із довідкою КНП «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м.Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради від 20.05.2019, підозрюваний ОСОБА_6 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, знаходиться на обліку лікаря-психіатра дитячого. Зазначене повідомлення закладу охорони здоров`я носить інформативний характер і даних щодо стана здоров`я підозрюваного, які у відповідності до ст. 178 КПК України, мають враховуватись слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, не містить.
Відповідно до повідомлення Сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб № 20-22/4520, ОСОБА_6 знятий з реєстраційного обліку за рішенням суду від 17.04.2014. Разом із тим, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний постійно проживає разом із матір`ю ОСОБА_15 , та малолітньою сестрою ОСОБА_16 , що також підтверджується приєднаним до справи актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 28.05.2019, згідно з яким сім`я має належні житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови проживання.
Згідно із приєднаною до клопотання характеристикою ОСОБА_6 , наданою Макіївським ПУРС ім. А.С. Макаренка Кіровоградської області підозрюваний має позитивні характеристики. Так, за час перебування в училищі ОСОБА_6 проявив себе як врівноважена, але не завжди емоційно стійка до критики особа, до навчання ставиться позитивно, дотримується правил поведінки тощо.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновків, що докази, надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні неповнолітнім ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Між тим, за змістом ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, серед іншого, зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В судовому засіданні прокурором було наголошено на тому, що будучи особою, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, ОСОБА_6 28.03.2019 вчинив кримінальне правопорушення, тому такий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Як убачається з приєднаних до клопотання матеріалів, за ухвалою слідчого судді від 21.02.2019 до ОСОБА_6 строком на два місяці застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що перебуваючи під домашнім арештом підозрюваний ОСОБА_6 з`являвся за викликами і повідомляв у телефонному режимі про залишення ним житла, коли відлучався на роботу, проте не завжди телефонував їй, коли повертався додому з роботи.
Слідчий суддя зазначає, наразі двомісячний строк покладених на ОСОБА_6 обов`язків закінчився, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, який мав місце 28.03.2019, тобто у межах дій запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Разом із тим, інших даних, які б свідчили про неефективність даного запобіжного заходу слідчим та прокурором не наведено.
В судовому засіданні законні представники неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 зазначили, що їх син змінився, зробив висновки, намагається вступити до навчального закладу, опікується молодшою сестрою та допомогає по господарству, утримується від спілкування з друзями та прогулянок у вечірній час.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу відносно неповнолітнього, суд враховує, що запобіжні заходи до неповнолітнього підозрюваного застосовуються з урахуванням його вікових та психологічних особливостей і роду занять.

Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення з цього питання, суд має дослідити обставини, які відповідно до ст.178 КПК України враховуються при застосуванні запобіжного заходу, в тому числі стосунки з батьками, дієвість існуючого контролю за його поведінкою, дані про місце проживання та соціальні зв`язки, схильності, спосіб життя, поведінку під час провадження в цій або іншій кримінальній справі, наявність факторів, обставин чи визнання ним моральних цінностей, які дозволяють прогнозувати його поведінку. Зазначені обставини можуть з`ясовуватися шляхом опитування батьків, представників адміністрації за місцем роботи чи навчання неповнолітнього тощо.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 у справі «Хайредінов проти України»).
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 року у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» зазначено, що слідчий суддя, суд повинен враховувати, що тримання під вартою має застосовуватись до неповнолітнього лише як винятковий захід з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи позитивну характеристику підозрюваного з місця попереднього навчання, наявність у нього міцних соціальних зв`язків та перебування на утриманні батьків, з якими він має гарні стосунки та психологічний контакт, не надання стороною обвинувачення переконливих доказів, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Разом із тим, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, як такий, що зможе дієво запобігти ризикам, доведеним під час розгляду клопотання, оскільки слідчим та стороною обвинувачення на обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою суду не надано обвинувальних вироків суду, ухвал про передачу неповнолітнього під нагляд батькам та застосування заходів виправного характеру з направленням в учбово виховний заклад та будь яких характеризуючих даних, а також даних про стан здоров`я незважаючи на те, що неповнолітній перебуває на обліку у лікаря психіатра .

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Застосовуючи такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, слідчий суддя враховує, що неповнолітній підозрюваний, крім аліментів, які отримує його матір ОСОБА_7 та які сплачує його батько ОСОБА_8 , не має іншого законного джерела доходів та в навчальних закладах не навчається, при тому у своїх поясненнях в ході розгляду даного клопотання, ОСОБА_6 зазначив, що має намір вступити до навчального закладу, та приходить до висновку про необхідність покладення на підозрюваного серед інших, такого обов`язку як пошук роботи або навчання.
Тому, слідчий суддя вважає можливим надати підозрюваному змогу залишати своє місце проживання у певний період доби виключно з дозволу слідчого та лише для виконання покладеного на нього обов`язку, що передбачений п.7 ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-178,183,194 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

В клопотанні старшого слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-не залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

-утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, в якому він є підозрюваним;

-докласти зусиль до пошуку роботи або навчання, для чого надати підозрюваному можливість залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виключно з дозволу слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавської області у період часу з 07 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.

-прибувати до слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавської області, прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 або суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Встановити строк дії ухвали по 14 серпня 2019 року, включно.

Роз`яснити неповнолітньому підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1