Провадження №1-кп/761/2260/2019
В И Р О К
іменем України

24 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 120 191 001 000 034 79, внесеного 13.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, в цивільному шлюбі, працюючого без офіційного оформлення, судимого 06.03.2013 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений 03.06.2016 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне

провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 10.04.2019 року приблизно о 23 год. 20 хв., перебуваючи на автостанції «Київ», що розташована, по вул. Петлюри, 32 в м. Києві, вступив із невстановленою особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження в злочинну змову, спрямовану на вчинення повторного умисного корисливого злочину, пов`язаного із відкритим викраденням чужого майна за наступних обставин.

Того ж дня, ОСОБА_3 близько 23 год. 25 хв. діючи разом із невстановленою особою матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, знаходячись на автостанції по вул. Петлюри, 32 в м. Києві, побачили раніше не знайомого їм потерпілого ОСОБА_5 , який біг в напрямку закладу громадського харчування «Портер Паб». В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне відкрите викрадення майна останнього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 10.04. 2019 року о 23 год. 30 хв., перебуваючи на автостанції, що по вул. С.Петлюри, 32 в м. Києві діючи спільно з невстановленою особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, підбігли до ОСОБА_5 та нічого йому не пояснивши вхопили під руки та силоміць повели на територію АС «Київ», що за адресою вул. С.Петлюри, 32 в м. Києві. Перебуваючи біля виїду з АС «Київ» за адресою м. Київ, вул. С. Петлюри, 32 невстановлена особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, відповідно до розподілених ролей, нанесла ОСОБА_6 два удари в область тулуба, чим завдала останньому фізичного болю. Продовжуючи його утримувати за руки ОСОБА_3 дістав із жилета, в який був одягнутий ОСОБА_7 банківську картку «Приватбанку», на якій були грошові кошти в сумі 600 грн. та портативну колонку SPS JBL Extrim BIG вартістю 1050 грн. Продовжуючи свої спільні злочинні дії ОСОБА_3 відкрито дістав з правої кишені джинсів, в які був одягнений ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Meizu М5 Note», imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , вартістю 4200 грн., в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

А всього ОСОБА_3 разом з невстановленою особою повторно, відкрито викрали чуже майно, що належить ОСОБА_6 на загальну суму 5850 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднанане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав у повному обсязі.

Підтвердив час, місце, обставини вчинення злочину, обсяг та вартість викраденого.

Надав показання, в яких зазначив, що він разом із раніше не відомою йому особою, з яким познайомився напередодні вчинення злочину 10.04.2019 у нічний час перебували на автостанції «Київ», що по вул. С.Петлюри, 32 в м. Києві, де помітили раніше невідомого їм потерпілого та вирішили викрасти його майно. Після чого вони підбігли до потерпілого та нічого йому не пояснивши вхопили під руки та силоміць повели на територію автостанції. Перебуваючи біля виїду з АС раніше не відома йому особа наніс потерпілому два удари в область тулуба. Після чого, продовжуючи утримувати за руки потерпілого, він дістав із його жилета, банківську картку «Приватбанку» та портативну колонку, мобільний телефон. Після чого з місця вчинення злочину він разом із раніше не відомою йому особою ім`я якої не пам`ятає покинули місце вчинення злочину. У скоєному щиро розкаювався просив суворо не карати, зазначив, що його роль була другорядна, він не наносив ударів потерпілому, а після розкриття злочину повернув викрадене.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб повністю доведена.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст.186 КК України.

За вчинення даного злочину ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
Призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, який проживає у цивільному шлюбі, є судимою особою, на спеціальних обліках не перебуває, враховує його критичне ставлення до вчиненого та усвідомлення власної протиправної поведінки, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому потрібно призначити у виді позбавлення волі, визначеному санкцією відповідної частини ст.186 КК України у розмірі ближчому до мінімальному.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

З метою виконання вироку суду обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.349, ст.369-371КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Взяти під варту ОСОБА_3 в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, тобто з 24.09.2019 року.

Речові докази: портативна колонка, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити йому ж за належністю; диск- зберігати при матеріалах справи.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: