Провадження № 1-кп/524/5/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 , його захиснка ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001411, по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей 2015 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 189, ч.2 ст.190, ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 357 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Севастополь АРК Крим, українця, громадянина України, освіта вища, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей 2013 року народження та 2017 року народження, фізична особа-підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.05.2014 року о 03 годині, на ОСОБА_14 , який в цей час знаходився біля під`їзду житлового будинку АДРЕСА_3 , вчинено розбійний напад невстановленою особою. У ході нападу злочинець змусив потерпілого відчинити його власний автомобіль «Хюндай ІХ 35» державний номер НОМЕР_1 з якого відкрито заволодів майном ОСОБА_14 , серед якого був відеореєстратор із флеш-карткою «Digital DCR-101, візитниця з візитними картками, ключі від автомобіля «Хюндай ІХ 35» державний номерний знак НОМЕР_1 та зв`язка ключів від квартири, гаража, дачного будинку. Після вчинення розбійного нападу злочинець утік з місця події разом із викраденим майном.

Після нападу, потерпілий ОСОБА_14 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо нього злочину. При цьому, останній попросив допомоги у свого родича, ОСОБА_12 , який раніше працював у правоохоронних органах на посадах дізнавача та слідчого, щодо розкриття даного злочину, так як вважав, що правоохоронці проводять розслідування та розкриття злочину, вчиненого відносно нього, на неналежному рівні. Оскільки ОСОБА_12 вже не працював у правоохоронних органах та не мав досвіду оперативної роботи з метою розкриття злочинів, потерпілий ОСОБА_14 попросив останнього познайомити його із ОСОБА_10 , який на той час займав посаду старшого оперативного працівника ВВБ в Полтавській області та мав спеціальне звання майора міліції, з метою залучити його до розкриття розбійного нападу щодо нього. У середині травня місяця 2014 року, точна дата судовим розглядом не встановлена, ОСОБА_12 познайомив потерпілого ОСОБА_14 зі ОСОБА_10 . Зустріч відбулась навпроти Свято-Миколаївського собору по вул. 29 вересня в м. Кременчуці. У ході даної зустрічі потерпілий ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_10 про вчинений щодо нього злочин, обставини вчинення злочину, а також висунув свої припущення щодо кола осіб, які могли його вчинити та можливі підстави для вчинення злочину. Також, потерпілий повідомив ОСОБА_10 про рід своєї діяльності, місце проживання, тощо. Маючи значний досвід роботи в правоохоронних органах на оперативних посадах ОСОБА_10 пообіцяв потерпілому ОСОБА_14 надати допомогу в розкритті розбійного нападу.

У подальшому, після проведення декількох зустрічей із ОСОБА_14 , у ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які були до цього часу знайомі, працювали разом у Комсомольському МВ УМВС України в Полтавській області та були обізнані про статки потерпілого ОСОБА_14 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_14 шляхом обману та зловживання довірою останнього, який вони вирішили реалізувати під виглядом надання допомоги у розкритті розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_14 та поверненні останньому викрадених у нього речей в ході нападу при чому заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання. З метою отримання грошових коштів від ОСОБА_14 ОСОБА_12 та ОСОБА_10 повідомили йому, що їм необхідно їхати до м. Дніпропетровська з метою встановлення особи, яка вчинила на нього напад, та задля повернення викрадених у потерпілого під час нападу речей. Для чого, останні, отримали від потерпілого грошові кошти в сумі 1000 гривень начебто для заправки автомобіля паливом. Продовжуючи вводити в оману ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 вдали вигляд, що поїхали до м. Дніпропетровська, де начебто впіймали злочинця та забрали в нього деякі речі ОСОБА_14 , при чому свої злочинні дії підтверджували надісланою на мобільний телефон ОСОБА_14 з мобільного телефону ОСОБА_12 фотографією з м. Дніпропетровська, хоча насправді знаходились на дачі у ОСОБА_12 - в с. Мала Кохнівка Кременчуцького району. О 23-30 години ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, щоб той виходив з будинку на подвір`я, де ОСОБА_12 та ОСОБА_10 передадуть йому відібрані у злочинця документи (картки, ключі від автомобіля, тощо належність яких під час досудового та судового слідства потерпілому підтверджена не була, походження переданих речей не встановлено), які начебто були викрадені в нього 13.05.2014 року. За вказану допомогу наступного дня на АГЗС, що в м. Кременчуці по вул. Залізничній, 12, ОСОБА_14 передав останнім грошову винагороду в сумі 1000 доларів США та 2000 гривень за допомогу у відшуканні речей.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05.07.2014 року ОСОБА_12 та ОСОБА_10 зустрілись із ОСОБА_14 на АГЗС, що по вул. Залізничній, 12 в м. Кременчуці та домовились про наступну поїздку до м. Дніпропетровська за рештою речей ОСОБА_14 , які не вдалося забрати першого разу. З метою протиправного збагачення грошовими коштами ОСОБА_14 в сумі 1000 гривень, з корисливих мотивів, під виглядом надання допомоги у відшуканні та поверненні речей, зазделегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання щодо поїздки до м. Дніпропетровська, ОСОБА_12 отримав у кафе ПАБ «Маріо» 1000 гривень для вказаної поїздки, які за попередньою домоволеністю її попрохав передати ОСОБА_12 ОСОБА_14 07.07.2014 року на вищевказаній автозаправочній станції ОСОБА_12 , передав ОСОБА_14 пакет, в якому знаходились візитки, пластикові картки та відео реєстратор без флеш картки та монітору (належність усіх переданих речей потерпілому під час досудового та судового слідства не була підтверджена, походження переданих речей не встановлено, оскільки всі вони не мають будь-яких ознак, за допомогою яких їх можна було б ідентифікувати), які він начебто разом зі ОСОБА_10 привіз із м. Дніпропетровська.

Окрім того, у ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою між собою, з метою протиправного збагачення, виник прямий умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 в сумі 100 доларів США, під виглядом надання допомоги у відшуканні злочинців, які здійснили на ОСОБА_14 розбійний напад. Зазделегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання ОСОБА_12 та ОСОБА_10 07.07.2014 року отримали від ОСОБА_14 100 доларів США за начебто отримання інформації про вхідні, вихідні дзвінки та смс повідомлення по телефонним номерам, які їм надав сам ОСОБА_14 . Вказаними вище шахрайськими діями ОСОБА_10 та ОСОБА_12 завдали потерпілому ОСОБА_14 матеріальних збитків на загальну суму 4000 гривень, 100 доларів США та 1000 доларів США, що по курсу НБУ, станом на 20.06.2014 року становить (1100 Х 11.8546 + 13040 гривень), тобто на загальну суму 17 040гривень.

Крім того, в червні місяці 2014 року, точної дати та часу під час судового розгляду встановлено не було, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_14 з місяця проживання останнього. Так, достовірно знаючи, і будучи впевненим, що ОСОБА_14 та його родина переховуються на морі, від осіб, які погрожують їм розправою та вимагають грошові кошти, 16.06.2014 року ОСОБА_10 пропонує невстановленій під час досудового розслідування особі, яка підписана у мобільному телефоні останнього як «Стднпрвибер» у програмі для телефонних дзвінків «Viber», вчинити крадіжку речей із квартири особи, яка звернулась до нього по допомогу. 22.06.2014 року ОСОБА_10 домовляється по телефону із особою, яка підписана у мобільному телефоні останнього як «Стднпрвибер» у програмі для телефонних дзвінків «Viber», та яка знаходиться в м. Дніпропетровську, про вчинення крадіжки з квартири ОСОБА_14 . Так, ОСОБА_10 , своїми порадами та вказівками надає особі, яка підписана у мобільному телефоні останнього як «Стднпрвибер» у програмі для телефонних дзвінків «Viber», інформацію про місцезнаходження квартири, зокрема : будинок, поверх, інформацію, що в квартирі відсутня сигналізація, а також про те, що господарі знаходяться поза межами міста на морі та приїдуть лише 23.06.2014 року в другій половині дня. Для реалізації свого злочинного задуму ОСОБА_10 придбаває стартовий пакет мобільного оператора ТОВ «Астеліт» «LIFE :)» № НОМЕР_2 , який використовує для здійснення дзвінків для надання інформації невстановленим слідством особам, які в нічний час 22.06.2014 року приїздять із м. Дніпропетровська та шляхом проникнення до квартири ОСОБА_14 через дах та у вікно лоджії, шляхом віджимну пластикового вікна проникають до квартири АДРЕСА_4 , та вчиняють крадіжку особистих речей потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а саме: обручки чоловічої із золота червоного та жовтого кольору навпіл; обручки жіночої із золота червоного та жовтого кольору навпіл; обручки жіночої із золота з білими камінцями; обручки жіночої із золота з одним каменем коричневого кольору; обручки чоловічої із золота з одним чорним камінцем; 3 ланцюжків жіночих із золота; ланцюжка чоловічого із золота вагою 56 гр.; браслету чоловічого із золота вагою 32 гр.; 4 хрестиків із золота маленьких; хрестика чоловічого із золота вагою близько 10-15 гр.; кулону із золота прямокутного чорно-золотистого кольору загальною вартістю 80000 грн., позолоченного годинника «Breding» із браслетом із чорно-коричневої шкіри вартістю 5000 грн.; ключа від автомобіля «Hundai ІХ 35» вартістю 3000 грн.; 200 Євро відповідно до курсу НБУ станом на 22.06.2014 року 9200Х16.1460 +3229грн); 200 доларів США відповідно до курсу НБУ станом на 22.06.2014 року (200Х11.8546 +2371грн.). Вказаними вище діями ОСОБА_14 було завдано матеріального збитку на загальну суму 103 600 грн.

Крім того, ОСОБА_10 достовірно знаючи про обставини, які відбуваються в житті потерпілого ОСОБА_14 , а саме про вчинення на нього невстановленою особою розбійного нападу, про вчинення невстановленою особою підпалу його дачного будинку та крадіжки з неї речей, а також отримуючи необхідну йому інформацію безпосередньо від потерпілого ОСОБА_14 та його двоюрідного брата, ОСОБА_12 , вирішує збагатитися за рахунок потерпілого ОСОБА_14 шляхом вчинення відносно останнього вимагання грошових коштів. Так, достовірно знаючи про рівень прибутку потерпілого та про його психологічний стан після вчинення щодо нього та його майна ряду злочинів, маючи злочинний умисел на незаконне вимагання у ОСОБА_14 грошових коштів в сумі 120 000 гривень, поєднане із погрозами застосування насильства відносно ОСОБА_14 та його родини, ОСОБА_10 придбав у невстановлений спосіб і час два мобільні телефони - «Самсунг» імеі: НОМЕР_3 та «Нокіа» 3220 імеі: НОМЕР_4 , в які вставив сім-карти з номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 для відправки потерпілому смс-повідомлень із погрозами.

Так, упродовж періоду часу з 12.06.2014 року по 16.07.2014 року ОСОБА_10 , володіючи інформацією, яку знають лише близькі родичі, достовірно знаючи про наміри, життєві ситуації ОСОБА_14 , із заздалегідь приготовлених вищевказаних мобільних телефонів із номерами мобільного оператора «Київстар» : НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , направляв на мобільні телефони ОСОБА_14 та його дружини ОСОБА_15 короткі текстові повідомлення з вимаганнями грошових коштів в сумі 120 000 гривень, поєднані з погрозами вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, погрозами зґвалтування ті іншими залякуючими фразами, а саме: «…Небудешь отвечать…я тебе уши отрежу…»; «Мы выждем готовь уши»; «…как мин будешь попадать на деньги макс на здоровье близких…»; «…Я так понимаю надо твою жену «изнасиловать» чтоб ты понял…»; «…Это будет продолжаться столько сколько будет надо. Накрайняк завалим другие будут сговорчивей…»; «…Ты поддалкиваешь нас к действию своим молчанием. Я тебе… точно ухо отрежу…»; «…Гарантии тебе слово. Да и выбора у тебя нет а то здохнеш…»; «…Юля если твой будет морозится мы твоему диме ноги испортим. И …ему кто поможет…»; «Если андрик непонимает будут страдать родственники. Повлияй а то мамы папы сестры браться дети…».

Зазначені злочинні дії ОСОБА_10 , направлені на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_14 в сумі 120 000 гривень, шляхом вимагання, були припинені після затримання обвинуваченого ОСОБА_10 16.07.2014 року правоохоронними органами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою причетність до вчинення інкреминуємих та встановлених судом кримінальних правопорушень, категорично заперечив. Суду повідомив, що вважає себе невинуватим. Давати показання у вільній формі відмовився, погодився відповідати на запитання сторін та повідомив суду, що з потерпілим знайомий не був, прізвище його дізнався лише з матеріалів кримінального провадження. Про те, що ОСОБА_16 та двоюрідний брат ОСОБА_17 на ім`я ОСОБА_18 одна і та ж особа, дізнався в суді. На його думку, всі події, описані в справі є вимислом. Стверджує, що не брав ніяких грошових коштів у ОСОБА_16 , допомагав останньому, бо про це його просив ОСОБА_17 , допомога полягала у наданні порад. З приводу коштів, які він виплатив під час попереднього судового розгляду даної справи, суду повідомив, що він їх не платив, а виплатила їх його співмешканка ОСОБА_19 на вимогу самого потерпілого ОСОБА_14 , який казав про необхідність відшкодування йому шкоди і якщо вона йому буде відшкодована, то він не буде мати претензій до ОСОБА_10 . Ці ж кошти йому згодом повернув сам потерпілий, який сказав, що помилився і тому повертає кошти.

Промова захисника ОСОБА_10 - ОСОБА_11 долучена до матеріалів справи. Звертав увагу суду на недопустимість доказів, які детально ним проаналізовані.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 суду пояснив, що свою вину у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення, не визнає повністю, уточнивши, що під час першого судового засідання він помилково визнав свою вину за ст. 190 КК України. Вважає, що жодних злочинів він не вчиняв. Повідомив, відповідаючи на запитання сторін, що потерпілий ОСОБА_14 є його двоюрідним братом. У них були гарні стосунки, проте останнім часом вони погіршились через його затримання та підозру в шахрайстві та вимаганні щодо брата.

Промова захисника ОСОБА_12 ОСОБА_13 долучена до матеріалів справи, як і окремо подане клопотання про визнання доказів недопустимими. Винуватість ОСОБА_12 у вчиненні поставлених у провину злочинів не доведена допустимими, належними та переконливими доказами поза розумним сумнівом, а відтак суду належить ухвалити виправдувальний вирок через недоведення участі ОСОБА_12 у вчиненні злочину.

Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_12 їх винність у вчиненні встановлених судом злочинів у повній мірі доведена наступними зібраними та дослідженими судом доказами, а саме:

-відомостями, що місяться у заяві про кримінальне правопорушення від 03.07.2014 року згідно якої ОСОБА_14 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, просить провести перевірку законності дій та притягнути до відповідальності працівників міліції ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та малознайомого на ім`я ОСОБА_22 , який відрекомендувався працівником ВВБ, які протягом останнього місяця переслідують, організовують на нього розбійний напад, квартирну крадіжку, підпал дачі, порчу його майна та автомобіля з вимогою надати 100 000 грн. Суд, вважає цей доказ допустимим та таким, що відповідає вимогам чинного КПК України та звертає увагу, що в поданій до правоохоронних органів заяві, написаній власноручно потерпілим ОСОБА_14 та ним же підписаній мова йде про вимагання у нього 100 000 тисяч гривень.

-протоколом огляду телефону від 18.07.2014 року потерпілого ОСОБА_14 з якого вбачається, що слідчим оглянутий мобільний телефон «Iphone 5-s», який 18.07.2014 року надав потерпілий, в якому при огляді встановлено контакти та смс-повідомолення, що зберігаються в памяті мобільного телефону. Встановлено ІМЕІ даного телефону НОМЕР_8 , картка мобільного оператора «Київстар» із зазначенням на ній НОМЕР_9 , телефон сфотографовано, вимкнуто та поміщено до прозорого файлу, який зав`язаний ниткою. До протоколу додається фототаблиця з фотокарками та пояснювальними написами до них. Як вбачається із вказаного протоколу він був проведений в присутності двох понятих, які поставили свої підписи у протоколі, що не оспорюється сторонами. Зі змісту даного протоколу вбачається, що на адресу потерпілого ОСОБА_14 починаючи з 12.06.2014 року почали надходити смс-повідомлення із погрозами, зокрема відправник у цих смс-повідомленнях згадував про родину потерпілого, його дружину, сина та вимагав сплатити йому 100 000 тис., а згодом 120 000 тис., при чому в направлених смс - повідомленнях не міститься вказівки на валюту, в якій відправник вимагає грошові кошти. Смс повідомлення з погрозами надходили на адресу потерпілого з телефону з номерами мобільного оператору «Київстар» - НОМЕР_10 , НОМЕР_11 та НОМЕР_12 . Також, із оглянутої в судовому засіданні фототаблиці до даного протоколу вбачається, що в папці «Viber», мається переписка між потерпілим та ОСОБА_12 , згідно якої вбачається, що останній 19.05.2014 року повідомляє потерпілого, що вони повертаються з м. Дніпропетровськ та знайшли якісь речі потерпілого та повідомляє, щоб потерпілий «готовил поляну». Також, сповіщає останнього, що на їх думку напад на потерпілого хтось замовив.

З огляду на заявлене захисником клопотання про визнання вказаного протоколу огляду телефону потерпілого ОСОБА_14 недопустимим доказом суд вважає за необхідне зазначити наступне. Зміст та порядок складання відповідає вимогам ст.ст.104, 105 КПК України. Щодо відсутності підпису потерпілого у протоколі, то суд зазначає, що з пояснень допитаного у судовому засіданні слідчого ОСОБА_23 , який складав даний протокол вбачається, що телефон для огляду йому надав потерпілий, однак під час огляду самого телефону потерпілий не був присутнім, а були присутні лише поняті. Таким чином. слідчим не було порушено норм КПК України. Щодо зазначення на останньому аркуші даного протоколу огляду номеру телефону, який не належить потерпілому, то суд з огляду на пояснення слідчого, погоджується, що мала місце технічна опечатка в самому протоколі, оскільки під час огляду самого телефону встановлено його ІМЕІ, номер телефону НОМЕР_13 , на який надходили смс-повідомлення з погрозами та який повністю збігається із номером потерпілого, вказаного у поданій заяві про вчинення злочину від 03.07.2014 року. За таких обставин у суду не виникає жодних сумнівів у тому, що оглядався саме мобільний телефон потерпілого ОСОБА_14 з номером мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_14 . Також слідчий ОСОБА_23 суду пояснив, яким чином переносив на папір дані з мобільного телефону та як виготовлялась фото таблиця до протоколу, всі дії слідчого були проведені в присутності понятих, що підтверджено їх підписами. Клопотань про виклик понятих для допиту до суд, сторони не заявляли. Порушення, на які вказує сторона захисту не є істотними чи такими, що порушують права обвинувачених. Отже, підстав, для визнання даного протоколу огляду від 18.07.2014 року та фото таблиці до нього, з підстав, передбачених у ст.ст. 86, 87, 89 КПК України суд не вбачає.

-протоколом огляду телефону від 18.07.2014 року потерпілої ОСОБА_15 з якого вбачається, що був оглянутий мобільний телефон марки «Sony» Xperia, який остання надала 18.07.2014 року, в якому при огляді встановлено контакти та смс-повідомолення. Як вбачається із вказаного протоколу він був проведений в присутності двох понятих, які поставили свої підписи у протоколі, що не оспорюється сторонами. Зі змісту даного протоколу вбачається, що на адресу потерпілої ОСОБА_15 , починаючи з 12.06.2014 року почали надходити смс-повідомлення із погрозами, зокрема відправник у цих смс-повідомленнях згадував про її родину, чоловіка та сина, при цьому вимагав сплатити йому 100 000 тис., а згодом 120 000 тис., при чому в направлених смс - повідомленнях не міститься вказівки на валюту, в якій відправник вимагає грошові кошти. Смс повідомлення з погрозами надходили на адресу потерпілого з телефону з номерами мобільного оператору «Київстар» - НОМЕР_10 , НОМЕР_11 та НОМЕР_12 .

З огляду на заявлене захисником клопотання про визнання вказаного протоколу огляду телефону потерпілої ОСОБА_15 недопустимим доказом суд проаналізувавши зімст процесуального документу та порядок складання вважає, що останній відповідає вимогам ст.ст.104, 105 КПК України. Щодо відсутності підпису потерпілої у протоколі, то з пояснень слідчого ОСОБА_23 , який складав даний протокол вбачається, що телефон для огляду йому надала сама потерпіла ОСОБА_15 , однак під час огляду самого телефону потерпіла не була присутньою. Слідча дія проводилась за участю понятих. Таким чином слідчим не було порушено вимог КПК України. Щодо співпадання останнього аркушу даного протоколу з протоколом огляду телефону потерпілого ОСОБА_14 , то суд, з огляду на пояснення слідчого, погоджується, що мала місце технічна опечатка в самому протоколі, оскільки помилково була долучена остання сторінка з іншого протоколу, проте на зміст самого протоколу це жодним чином не впливає, оскільки остання сторінка містить лише дані про ІМЕІ телефону, та його подальшу долю і підписи слідчого та понятих. Під час огляду самого телефону встановлено його ІМЕІ, номер телефону, на який надходили смс-повідомлення з погрозами. За таких обставин у суду не виникає жодних сумнівів у тому, що оглядався саме мобільний телефон потерпілої ОСОБА_15 з номером мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_15 . Також, слідчий ОСОБА_23 суду пояснив, яким чином переносив на папір дані з мобільного телефону та як виготовлялась фото таблиця до протоколу, всі дії слідчого були проведені в присутності понятих, що підтверджено їх підписами. Клопотань про виклик понятих для допиту до суду, сторони не заявляли. Порушення, на які вказує сторона захисту не є істотними чи такими, що порушують права обвинувачених. Отже підстав, для визнання даного протоколу огляду телефону потерпілої ОСОБА_15 від 18.07.2014 року та фото таблиці до нього, з підстав, передбачених у ст.ст. 86, 87, 89 КПК України суд не вбачає.

-протоколом обшуку від 16.07.2014 року автомобіля марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номер НОМЕР_16 , з якого вбачається, що в ході проведення обшуку виявлено в салоні автомобіля: поліс № АВ 19478879 на ОСОБА_10 , поліс № АС 17943370 на ОСОБА_10 , картка НОМЕР_17 від 10.10.2011 року, картка НОМЕР_18 від 05.10.2013 року, корінець повістки про виклик на ім`я ОСОБА_24 , корінець повістки про виклик на ім`я ОСОБА_25 , паперове зображення невідомої особи з написами та зазначеним номером телефону НОМЕР_19 , довідка з бази «Армор» на ОСОБА_26 зі зворотного боку фото невідомої особи та написи з зазначенням номерів телефону НОМЕР_20 та НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 вказані документи поміщені до конверту № 1. З салону автомобіля також вилучено 1 флеш накопичувач Toshiba 29b, який поміщений до пакету № 3, портмоне з документами: висновок про допуск до права керування транспортними засобами від 03.06.2013 року, висновок про допуск до права керування транспортними засобами від 12.03.2013 року, квитанція від 25.12.2010 року, чек на суму 5 грн., медична довідка на ОСОБА_10 , посвідчення водія ОСОБА_10 , грошова купюра 200 гривень КН 0893905, технічний паспорт на автомобіль Опель Астра, довідка з Кременчуцької 3 міської лікарні, довіреність ОСОБА_19 , судова повістка на ОСОБА_10 , які поміщені до конверту № 2. З попільнички автомобіля, яка знаходиться під магнітолою, було вилучено сім- картку «Київстар» № НОМЕР_24 , яку поміщено до конверту № 3 з флеш накопичувачем. З бардачка автомобіля вилучено ніж в чорних ножнах та поміщено до пакету № 4. З багажника автомобіля вилучено ніж в ножнах камуфляжного кольору, поміщено до пакету № 5. До протоколу додається сд-диск з відео-фіксацією протоколу обшуку від 16.07.2014 року. Даний обшук був проведений у присутності захисника ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_27 . Заяв та зауважень до протоколу не надійшло як від адвоката та так і від інших учасників слідчої дії.

У подальшому до Октябрського районного суду м. Полтави у межах територіальної юрисдикції органу, що проводив досудове розслідування, старший слідчий СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 17.07.2014 року звернувся із клопотанням в межах 24 годин після проведення обшуку із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номер НОМЕР_16 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_19 та яким користувався ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та майна, яке здобуте у результаті його вчинення, а також інші предмети і документи, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.07.2014 року задовлено подане клопотання про надання дозволу старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 на проведення обшуку автомобіля марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номер НОМЕР_16 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_19 та яким користувався ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також інші предмети і документи, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Суд вважає наданий протокол обшуку автомобіля від 16.07.2014 року марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номер НОМЕР_16 , допустимим доказом, оскільки обшук проведено згідно з вимогами ст.ст. 233 та 234 КПК України, в присутності понятих, захисника підозрюваного ОСОБА_10 , спеціаліста та із застосуванням відеозапису. Обшук автомобіля проводився без ухвали слідчого судді в зв`язку з переслідуванням та затриманням в порядку ст.. 208 КПК України цього дня підозрюваної особи та в зв`язку з необхідністю вилучити можливі речові докази. Підстави для негайного проведення обшуку автомобіля до постановлення ухвали судом перевірені слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави та їм була надана правова оцінка. Суд не сприймає доводи сторони захисту щодо невірно вказаного часу проведення даної слідчої дії, а саме, що слідчий ОСОБА_29 повідомив час початку слідчої дії як 17:41 год., в той час як у протоколі вказаний зовсім інший час 19:40 год. Слідчий ОСОБА_29 , будучи допитаним в якості свідка, суду пояснив, що помилився, заповнюючи протокол та записав час, названий кимось із оточуючих. З переглянутого відеозапису вбачається, що слідчий дійсно назвав час початку слідчої дії, з оглянутого відеозапису учасники слідчої дії могли переконатися, що на годиннику було саме 17:41 год., а отже час початку проведення обшуку у протоколі вказаний невірно та помилково, на відеозаписові, який є невід`ємним додатком до протоколу, оголошений правильний час початку слідчої дії. Той факт, що учасник слідчої дії, прокурор відділу процесуального керівництва прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 не підписав вказаний протокол, не є істотним порушенням та не робить автоматично даний протокол недопустимим доказом, оскільки зі змістом протоколу, переліком вилучених речей, були ознайомлені всі учасники даної слідчої дії, що підтверджено наданим відеозаписом.

Отже підстав, для визнання даного протоколу обшуку автомобіля від 16.07.2014 року марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номер НОМЕР_16 та додатку до нього у вигляді відеозапису, з підстав, передбачених у ст.ст. 86, 87, 89 КПК України, суд не вбачає.

-протоколом додаткового обшуку від 17.07.2014 року з якого вбачається, що при проведенні додаткового обшуку автомобіля марки «Опель Астра», державний номер НОМЕР_16 , виявлено знизу ліворуч від керма бардачок, при відкритті якого було знайдено сім-картку «ДіДжус»№ НОМЕР_25 , яка в подальшому запакована до паперового конверту № 1. Також виявлено та вилучено аркуш паперу з логотипом « ОСОБА_30 » на ім`я ОСОБА_31 , яка запакована до поштового конверту № 2. В подальшому виявлено та вилучено батарею від мобільного телефону «Самсунг», мобільний телефон з логотипом марки «Самсунг» імеі: НОМЕР_3 , мобільний телефон «Нокіа» 3220 імеі: НОМЕР_4 , дісконтна карта «Фішка» № НОМЕР_26 , які запаковано до паперового конверта № 3. З багажнику автомобіля виявлено та вилучено рукавички чорного кольору, які запаковані до паперового конверту № 4. Також в якості додатку наданий сд-диск із відео-фіксацією протоколу додаткового обшуку від 17.07.2014 року. У подальшому старший слідчий СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 від 18.07.2014 року звернувся із клопотанням про надання дозволу на проведення додаткового обшуку автомобіля марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номер НОМЕР_16 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_19 та яким користувався ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також інші предмети і документи, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження до Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.07.2014 року надано дозвіл слідчим СВ прокуратури Полтавської області на проведення додаткового обшуку автомобіля марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номер НОМЕР_16 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_19 та яким користувався ОСОБА_10 , з метою виявлення та вилучення сім-картки «ДіДжус» № НОМЕР_25 ; аркуш паперу з логотипом « ОСОБА_30 » на ім`я ОСОБА_32 ; батарею від мобільного телефону «Самсунг»; два мобільні телефони «Самсунг»; мобільний телефон «Nokia»; рукавички чорного кольору. Слід зазначити, що слідчий суддя у своїй ухвалі ретельно дослідив обставини за яких необхідно було надати дозвіл саме на проведення додаткового обшуку вказаного автомобіля, зазначивши в ухвалі, що оскільки у слідства були достатні підстави для проведення додаткового обшуку автомобіля марки «Opel Astra» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_16 . Дана ухвала слідчого судді учасниками провадження не оскаржувалась. Як вбчається з самого протоколу обшуку за наданого відеозапису, під час проведення даної слідчої дії був присутній захисник ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_27 , тому права підозрюваного ОСОБА_10 не були порушені та були захищені під час проведення вказаної слідчої дії. Жодних заяв, скарг чи зауважень учасники слідчої дії не висловлювали, що вбачається з тексту самого протоколу додаткового обшуку, так і з наданого суду відеозапису.
Щодо зауважень сторони захисту з приводу того, що в протоколі додаткового обшуку не зазначено, що буде проводитися відеозапис та не вказано на який технічний пристрій, то суд вважає, що доказом у розумінні ст. 84 КПК України є перш за все сам протокол додаткового обшуку, а відеозапис проведення слідчої дії є його додатком, проте сам відеозапис не може замінити собою протокол проведення слідчої дії. За таких обставин суд вважає, що даний протокол складений у порядку, передбаченому ст.ст. 104, 105 КПК України. З дослідженого судом відеозапису вбачається, що слідчий роз`яснив учасникам слідчої дії, що буде застосовуватися відеозапис на відеокамеру, назвав її технічні дані, назву та повідомив, хто буде здійснювати відеозапис цієї слідчої дії. Сам відеозапис проведення додаткового обшуку автомобіля марки «Opel Astra» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_16 був відкритий сторонам у порядку ст.290 КПК України, отже сторони мали можливість із ним ознайомитися, переглянути, скопіювати тощо.

Суд не вбачає підстав для визнання даного доказу недопустимим, оскільки відсутні підстави, передбачені ст.ст. 86, 87, 89 КПК України. Сам протокол додаткового обшуку від 17.07.2014 року складений відповідно до вимог ст.ст. 104, 105 КПК України, а сама слідча дія проведена у відповідності з вимогами ст.ст. 223, 233 та 234 КПК України.

-протоколом огляду від 05.08.2014 року з фото таблицею до нього та відеозаписом проведення слідчої дії, згідно з якого вбачається, що слідчим проведено огляд паперового конверту № 3 із надписом «Виявлені та вилучені з бардачка зліва від керма автомобіля «Опель Астра» державний номер НОМЕР_16 наступні речі: батарея від мобільного телефону з надписом «Самсунг», мобільний телефон «Самсунг» з імеі НОМЕР_3 , мобільний телефон «Нокіа 3220» імеі: НОМЕР_27 , двостороння карта № НОМЕР_26 ». Під час даного огляду слідчим були оглянуте два мобільні телефони, що знаходились у конверті, встановлено їх ІМЕІ, що відображено в протоколі. Також оглянуто картку «Фішка». Слідчим зазначено, що всі перераховані предмети будуть направлені для проведення дактилоскопічної експертизи, всі вони сфотографовані та поміщені назад до паперового конверту і опечатані печаткою прокуратури. До протоколу доданий сд-диск від 05.08.2014 року із записом слідчої дії.

-
-протоколом огляду мобільних телефонів «Nokia 3220» та «Samsung» з фототаблицею до нього від 06.09.2014 року з якого вбачається, що на даних мобільних телефонах містяться смс-повідомолення, які були створені на даних мобільних телефонах та відправлені на мобільні телефони потерпілих ОСОБА_14 ( НОМЕР_14 ) та ОСОБА_15 ( НОМЕР_15 ). З огляду даних мобільних телефонів вбачається, що смс-повідомлення почали відправлятися на телефони потерпілих саме 12.06.2014 року, що цілком узгоджується з протоколами оглядів мобільних телефонів потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , як і те, що останнє повідомлення на телефон потерпілої ОСОБА_15 надійшло 16.07.2014 року об 16 год. 39 хв. з номеру НОМЕР_12 , сім-картка з номером якого знаходилась в телефонах «Nokia 3220» та «Samsung», вилучених під час додаткового обшуку з автомобіля ОСОБА_10 . Також у папці «Входящие» міститься текстове повідомлення від потерпілого ОСОБА_14 «Я готов общаться, что вы хотите», що також співпадає із відправленим повідомленням з мобільного телефону потерпілого на телефон вимагача.

Обидва досліджені протоколи оглядів складені відповідно до вимог ст.ст. 104, 105 та 223 КПК України, тому суд не вбачає підстав для визнання даного доказу недопустимим, оскільки відсутні підстави, передбачені ст.ст. 86, 87, 89 КПК України.
Суд зважає і на те, що через годину після отримання останнього повідомлення з погрозами ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та з моменту його затримання та вилучення вищевказаних мобільних телефонів, надходження смс повідомлень із погрозами та вимаганням грошових коштів припинилось, що беззаперечно вказує на причетність ОСОБА_10 до вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_14

-показами свідка ОСОБА_33 , яки й суду пояснив, що влітку 2014 року, точної дати вже не пам`ятає, проте знає, що це був святковий день - день бухгалтера він приїхав за запрошенням ОСОБА_34 до кафе «Маріо» відпочити, так як був знайомий зі ОСОБА_35 по роботі із нею. Там йому повідомили, що ОСОБА_20 , сина ОСОБА_36 , який також повинен був бути присутнім на святкуванні, затримали та відвезли до колишнього Автозаводського РВ УМВС України в Полтавській області, що по вул. Київській, 7. Йому стало цікаво, і тому він також направився до міліції, також хотів підтримати матір ОСОБА_12 . Коли підійшов до райвідділку, то побачив ОСОБА_20 , який був у наручниках та сидів в легковому автомобілі поруч із працівниками поліції, також там він бачив там же ОСОБА_31 . Зі слів матері ОСОБА_12 йому відомо, що ОСОБА_37 та ОСОБА_38 брати. Оскільки він знаходився там близько до півночі, то бачив всі процесуальні дії, які проводились. Він бачив, як проводили обшук автомобілів ОСОБА_39 , яким керував ОСОБА_38 та Опель чорного кольру. Автомобіль Деу належить матері ОСОБА_20 , а автомобіль Опель, як він пізніше дізнався, іншому обвинуваченому по даній справі на прізвище ОСОБА_40 . Першим обшукали автомобіль Опель, огляд відбувався хвилин 30, дивились ретельно, і під ковриками, і в бардачку. Після проводився обшук автомобіля Деу, також ретельно, тривав хвилин 45. Під час обшуків ні в автомобілі Деу, ні в автомобілі Опель нічого протизаконного не знайшли. По закінченню обшуків, автомобіль Деу відігнали, а автомобіль Опель залишився стояти на місці, проте його ніхто не опечатав. Близько 23-30 години, з Автозаводського РВ вийшло двоє чоловіків, вони направились до автомобіля Опель. Він бачив, як в автомобілі Опель засвітилось світло, наче хтось відкрив двері. Він припустив, що вказані чоловіки проникли до салону автомобіля, хоча всі слідчі дії були вже завершені. Оскільки він стояв на порозі райвідділку, то не бачив, чи сідали ці чоловіки до салону, чи робили там щось інше. Після цього він побачив, як ці ж чоловіки направились до Автозаводського РВ. Він не бачив, щоб вони складали якихось процесуальних документів даної слідчої дії. Також він не бачив, щоб у руках цих чоловіків були якісь предмети. На уточнюючи запитання учасників процесу свідок відповів, що вже не пам`ятає всіх деталей даної події, однак вважає, що оскільки в салоні автомобіля загорілось світло, то дверцята або ж багажник відкривали саме ці чоловіки, проте самої дії відкриття дверей чи багажного відділення він не бачив.

-висновком судово-авторознавчої експертизи № 10482 за матеріалами кримінального провадженя № 0001411 від 12.12.2014 року з додатками, відповідно до якого тексти 85 смс - повідомлень у додатку № 1 (окрім повідомлення за № 54), 21 смс - повідомлення в додатку № 2,10 смс - повідомлень у додатку № 3 та 384 повідомлень у додатку № 4 складені однією особою. Текст смс - повідомлення за № 54 додатку № 1 складено іншою особою. За дослідженими текстами 85 смс - повідомлень у додатку № 1 (окрім повідомлення № 54), 21 смс - повідомлення в додатку № 2,10 смс - повідомлень у додатку № 3 та 384 повідомлень у додатку № 4 встановлені такі риси соціально-біографічного портрета їх автора: російська мова є основною розмовною та ймовірно, рідною для автора досліджуваних текстових повідомлень, однак, він також володіє навичками спілкування українською літературною мовою; рівень культури автора характерний для осіб із вищою або неповною вищою освітою; автор текстових повідомлень, імовірно, має досвід роботи у правоохоронних органах; автором текстових повідомлень, ймовірно, є особа віком від 25 років. Вирішити питання щодо встановлення за текстом смс - повідомлення за № 54 у додатку № 1 будь-яких соціально-біографічних рис його автора не видається можливим через причини, наведені в п.2 дослідження.

Даний висновок судового експерта складений у відповідності з вимогами КПК України та Закону України «Про судову експертизу», належною особою, яка попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 385 КК України. Висновки даної експертизи мають значення доказу для справи, оскільки підтверджують той факт, що автором усіх смс повідомлень є одна особа, яка ймовірно має досвід роботи у правоохоронних органах. Крім того, даним висновком встановлені такі риси соціально-біографічного портрета їх автора: російська мова є основною розмовною та ймовірно, рідною для автора досліджуваних текстових повідомлень, однак, він також володіє навичками спілкування українською літературною мовою. Під час допиту в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_10 , а також стилю його мовлення під час постановки питань учасникам процесу, заявлення клопотань тощо, судом встановлено, що останній спілкується переважно російською мовою, яка є для нього більш прийнятною та зручною. В той же час розуміє українську мову та володіє навичками спілкування українською літературною мовою.

З огляду на вищенаведене суд вважає доведеним стороною обвинувачення в судовому засіданні того факту, що автором відправлених потерпілим смс повідомлень є саме ОСОБА_10

-Витягом з кримінального провадження № 0001847, внесеного до ЄРДР 25.06.2015 року за заявою ОСОБА_14 за ч.3 ст. 185 КК України, фабула якого: 25.06.2014 року надійшла заява від ОСОБА_14 про те, що в період часу з 19.06.2014 року по 24.06.2014 року невстановлена особа шляхом проникнення до квартри № 198 б.4 квт. 274, скоїла крадіжку майна.

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правпорушення від 25.06.2014 року, згідно якого гр. ОСОБА_14 заявив, 24.06.2014 року близько 20-00 години виявив крадіжку речей , грошових коштів та золотих виробів.

В ході проведення досудового слідства за даним епізодом слідчим встановлено обсяг викраденого майна у потерпілого ОСОБА_14 шляхом проведення його допитів, що підтверджується наданим суду Реєстром матеріалів досудового розслідування. Суд також зважає на те, що сторонами кримінального провадження в судовому засіданні не заперечувався обсяг викраденого майна та його вартість за вказаним епізодом.

-протоколом огляду місця події від 25.06.2014 року, згідно якого під час огляду квартири АДРЕСА_4 , слідчим виявлено, що на момент огляду вхідні двері до квартири відчинено, в квартирі порядок речей порушений. З місця огляду вилучено сліди матеріалу. Також встановлено, що на момент огляду було відчинено пластикове вікно в лоджії квартири з ознаками відкриття його шляхом «віджиму».

-
-протоколом затримання підозрюваного у вчиненні злочину особи в порядку ст. 208 КПК України, складеного 16.07.2014 року, з якого вбачається, що об 18.00 год. затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протокол складений згідно з вимогами КПК України, зокрема ст.208 Кодексу, за участі захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_41 , в присутності двох понятих. Під час затримання слідчий ОСОБА_23 здійснив обшук затриманої особи, ОСОБА_10 , та виявив і вилучив наступні речі : ключ від автомобіля «Опель Астра» з пультом сигналізації «Шерифф», зарплатну карту «Приватбанку» № НОМЕР_28 , зв`язку ключів в кількості 8 шт., два магніти, посвідчення НОМЕР_29 та мобільний телефон SAMSUNG Galaxy s 4 GT. Описано одяг затриманої особи. В графі «Зауваження та доповнення до протоколу» відсутні будь-які скарги, зауваження чи доповнення до даного протоколу з боку учасників слідчої дії, в тому числі й від затриманого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_42 . Вручена пам`ятка затриманій особі. Суд вважає, що зазначений протокол затримання складено з дотриманням вимог ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України уповноваженою особою - старшим слідчим СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 за участю понятих та захисника затриманого. В протоколі вказано підстави затримання (п.2), на підтвердження якого вказана кваліфікація кримінального правопорушення, за підозрою в якому затримано ОСОБА_10 (ч.3 ст.189 КК України). Затриманому ОСОБА_10 повідомлено підстави затримання, його права, повідомлено його співмешканку ОСОБА_19 , про затримання, а також повідомлено орган безоплатної правової допомоги, під час затримання приймав участь адвокат затриманого на договірних засадах, адвокат ОСОБА_42 . Процедуру, місце, час та порядок проведення процесуальних дій при затриманні підозрюваного ОСОБА_10 чітко визначено змістом протоколу. Обшук ОСОБА_10 під час затримання проведено з дотриманням вимог ч.3 ст.208, ч.7 ст.223, ст.236 КПК України. Протокол затримання був підписаний понятими, особою яка його склала, підозрюваним ОСОБА_10 , його захисником адвокатом ОСОБА_43 , від яких будь-яких зауважень не надійшло.

-протоколом огляду телефону від 01.08.2014 року відповідно до якого встановлено, що вилучений мобільний телефон у ОСОБА_10 було поміщено до паперового конверту, на якому вказано, що поміщений до конверту мобільний телефон SAMSUNG Galaxy s 4 GT І 9500 в чохлі зі шкіри чорного кольору. Маються підписи понятих, захисника ОСОБА_43 та затриманого ОСОБА_10 , слідчого. Сам конверт заклеєний та опечатаний биркою з мокрим відтиском «Слідчий відділ прокуратури Полтавської області». На момент огляду конверт заклеєний, жодних ушкоджень не має. Слідчим було розкрито вказаний конверт та оглянуто вилучений мобільний телефон, в ході огляду слідчий встановив та зазначив ІМЕІ телефону НОМЕР_30 , а також модель телефону SAMSUNG Galaxy 5 GT І 9500, крім того слідчим було встановлено, що в мобільному телефоні знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером : НОМЕР_31 . В ході проведення даного огляду застосовувалася фотозйомка фотоапаратом «Olympus» та фото таблиця з кольоровими фотознімками долучена до протоколу огляду. В ході огляду слідчим було оглянуто дані, що містяться в пам`яті даного мобільного телефону, було встановлено контакти абонентів, а також смс - повідомлення, що містяться у пам`яті телефону та оглянуто папку «Viber». З оглянутої папки «Viber» встановлено, що ОСОБА_10 веде переписку з невідомим абонентом, який підписаний в телефоні як «Стднпрвибер». Зокрема маються текстові повідомлення за 16.06.2014 року, де ОСОБА_10 пропонує невстановленій особі вчинити крадіжку речей з квартири особи, яка звернулась до нього по допомогу. Абонент «Стднпрвибер» погоджується на вчинення крадіжки та навіть вказує на кваліфікацію, на яку він погоджується « под. 185/3». При цьому характеризує власника квартири як заможну, жадібну людину, яка дуже багата. З оглянутої в судовому засіданні переписки вбачається, що ОСОБА_10 надав невстановленій особі повну інформацію щодо місця розташування квартири потерпілого ОСОБА_14 , зокрема зазначає, що квартира в 9-ти поверховому будинку, повідомляє, що відсутня сигналізація та що власники квартири (сім`я ОСОБА_16 ) на морі й повернуться тільки 23.06.2014 року в другій половині дня, так як він вирішує начебто проблеми потерпілого. 22.06.2014 року обвинувачений ОСОБА_10 домовляється по телефону із невстановленою особою з м. Дніпропетровська про вчинення крадіжки з квартири ОСОБА_14 . Так, ОСОБА_10 придбаває стартовий пакет мобільного оператора ТОВ «Астеліт» «LIFE» № НОМЕР_2 , який використовує для здійснення дзвінків для надання інформації невстановленим слідством особам, які 22.06.2014 року приїздять та шляхом проникнення до квартири ОСОБА_14 через вікно лоджії з даху на восьмий поверх проникають до квартири АДРЕСА_5 та вчиняють крадіжку особистих речей ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Судом не встановлено правових підстав для визнання вище перелічених письмових доказів, наданих суду, недопустимими. При цьому, судом врахована правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Касаційного кримінального суду від 15.02.2018 року у справі №357/14462/14-к, згідно якої якість змісту процесуальних документів, складених під час досудового розслідування, не може бути підставою для визнання доказів недопустимими.

Як слідує з показань обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , останні категорично заперечують, що їх дії підпадають під ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.190 (шахрайство). Проте обидва обвинувачених не заперечували, що виконували прохання потерпілого щодо надання йому допомоги, як і не заперечували щодо поїздок у м. Дніпропетровськ для перевірки на пречитність до скоєного на потерпілого нападу невідомої особи, як і не заперечували обвинувачені щодо фактів проведених зустрічей із потерпілим ОСОБА_14 , в тому числі й зустрічей, які були переглянуті під час дослідження доказів, наданих прокурором, і не заперечували що змісту проведених між ними розмов.

З дослідженого судом протоколу огляду речей від 07.07.2014 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_14 видав працівникам прокуратури та міліції пакет, який йому передав під час зустрічі ОСОБА_12 , та в якому знаходився відео реєстратор та ряд карток, які, як стверджував під час зустрічі ОСОБА_12 , належали саме потерпілому ОСОБА_14 . За даний пакет ОСОБА_12 отримав винагороду від потерпілого ОСОБА_14 .

З дослідженого судом протоколу огляду від 20.08.2014 року,- слідчим в присутності понятих та директора АЗС «Пропан-Бутан» був оглянутий зміст наданого файлу з відеозаписом з камер-відеоспостереження на автозаправочній станції по АДРЕСА_6 . Згідно даного відеозапису вбачається, що 07.07.2014 року мається запис зустрічі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_34 , під час якої зафіксовано спілкування обвинувачених із потерпілим ОСОБА_14 .

Крім того, матеріали кримінального провадження містять заяви про відшкодування обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_10 суми матеріального збитку потерпілому, яка дорівнює саме сумі завданого збитку від шахрайських дій відповідно обвинувального акту.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_10 , що завдану матеріальну шкоду за епізодом шахрайства, відшкодовував не він, оскільки з матеріалів справи вбачається, що грошові кошти отримував потерпілий саме від ОСОБА_10 .

Врахувуючи наведене, а також з врахуванням досліджених доказів, матеріалів справи у їх сукупності, показань самих обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , в тому числі що стосується вчинення шахрайських дій, які не узгоджуються між собою та протирічать одне одному як то що до знайомства з потерпілим ОСОБА_14 , факту обміну між ОСОБА_10 та потерпілим номерами мобільних телефонів, часу та причин для поїздок у м. Дніпропетровськ та в іншому, суд вважає, що лише діючи узгоджено між собою щодо необхідності встановлення особи, яка вчинила напад на потерпілого ОСОБА_14 13.05.2014 року, необхідності поїздок у м. Дніпропетровськ із метою встановлення цієї особи, необхідності отримання роздруківок з номерів телефонів осіб, яких потерпілий підозрює у вчиненні злочинів щодо нього, обвинувачені могли отримувати грошові кошти від потерпілого начебто для надання допомоги останньому у поверненні викрадених під час нападу речей та встановленні особи що його скоїла, при цьому не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання.

Крім встановлених судом злочинів, органами досудового розслідування ОСОБА_10 інкриміновано вчинення кримінального правопорушенння, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 357 КК України, за наступних обставини
Згідно з висунутим 11.11.2014 року обвинуваченням, ОСОБА_10 , маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_14 , достовірно знаючи, що останній вдома відсутній, 13.05.2014 року близько 03-00 години прибув до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 та став чекати ОСОБА_14 біля під`їзду № 4. Дочекавшись потерпілого ОСОБА_14 , коли останній підходив до східців свого під`їзду, з метою заволодіння майном ОСОБА_14 , ОСОБА_10 напав на нього з лівої сторони ззаду, застосувавши до останнього психологічне насильство у вигляді погроз пістолетом, які ОСОБА_14 сприймав, як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я. ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи прямий умисел на заволодіння особистими речами ОСОБА_14 , переконавшись, що у потерпілого окрім ключа від автомобіля при собі немає ніяких цінних речей, погрожуючи потерпілому пістолетом, змусив останнього відчинити автомобіль «Хюндай ІХ 35» державний номер НОМЕР_1 з якого відкрито заволодів майном ОСОБА_14 , а саме: відео реєстратором з флеш карткою «Digital DCR-101 вартістю 350грн., наручним годинником «Романсон» чорного кольору вартістю 4000грн., візитницею з візитними картками, ключем від автомобіля «Хюндай ІХ 35» державний номер НОМЕР_1 вартістю 3000грн та зв`язкою ключів від квартири, гаража та дачі. Після вчинення розбійного нападу ОСОБА_10 втік з місця нападу.
Крім цього, під час розбійного нападу на ОСОБА_14 , 13.05.2014 року ОСОБА_10 , побачив в бардачку автомобіля «Хюндай ІХ 35» документи ОСОБА_14 та його дружини ОСОБА_15 . Усвідомлюючи важливість вказаних документів для ОСОБА_14 , а саме, те, що заволодіння вказаними документами істотно ускладнить реалізацію ОСОБА_14 своїх прав, свобод та законних інтересів у ОСОБА_10 виник прямий умисел, на заволодіння з корисливих мотивів вказаними документами, а саме: паспортом громадянина України ОСОБА_14 , технічним паспортом на автомобіль «Хюндай ІХ 35» державний номер НОМЕР_1 , посвідченням водія на ім`я ОСОБА_14 , посвідченням водія на ім`я ОСОБА_15 , після чого ОСОБА_10 заволодів вказаними документами.

В подальшому, близько 01-00 години, 19 червня 2014 року ОСОБА_10 діючи повторно, умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаним про місце знаходження садового будинку, який на праві власності належить ОСОБА_14 та розташований за адресою: АДРЕСА_7 , на власному автомобілі «Опель Астра» державний номер НОМЕР_32 приїхав за вищевказаною адресою. Маючи ключі від вхідних дверей садового будинку, які ОСОБА_10 забрав у ОСОБА_14 13.05.2014 року, з прямим умислом, усвідомлюючи, що посягає на власність ОСОБА_14 , проник в середину дачного будинку, звідки таємно викрав пневматичну рушницю ОСОБА_14 марки «Hatsan mod 80 magnum, вартість якої відповідно до висновку експерта № 485 від 29.10.2014 року складає 900 (дев`ятсот) грн., що знаходилась в кутку жилої кімнати на першому поверсі. Після чого, з холодильника, що розташований в тій же кімнаті ОСОБА_10 взяв ключі від подсібного приміщення дачного будинку, що розташоване зліва від вхідних дверей та таємно викрав двигун від човна марки Yamaha F413MNS, вартістю 21097 (двадцять одна тисяча дев`яносто сім) грн. Вказані речі ОСОБА_10 помістив до автомобіля, після чого, на стіні будинку з білої силікатної цегли зробив напис червоною фарбою з аерозольного балону «ГОТОВЬ УШИ», з метою залякування потерпілого. Вказані викрадені речі ОСОБА_10 перевіз до домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_8 . Вказаними незаконними діями ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 21 997 (двадцять одна тисяча дев`ятсот дев`яносто сім) грн.
Продовжуючи свою діяльність, перебуваючи на подвір`ї садового будинку ОСОБА_14 , що за адресою: АДРЕСА_7 , обвинувачений ОСОБА_10 маючи умисел на знищення майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, проник до жилої кімнати будинку, що розташована на першому поверсі дачного будинку, де біля тильної стіни за допомогою бензину, який знаходився в каністрі в кімнаті, розлив вказаний бензин та шляхом підпалу знищив дачний будинок ОСОБА_14 , тим самим, заподіявши останньому збитків на суму 160473 грн.
Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_44 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 187, , ч.2 ст. 194, ч.3 ст. 357 КК України, сторона обвинувачення посилається на фактичні дані, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, та містяться в :
- Світлокопії витягу з кримінального провадження № 0000240, згідно з яким 10.09.2014 року була внесена заява ОСОБА_14 до ЄРДР про вчинення гр. ОСОБА_25 зазделегідь не обіцяного приховування тяжкого злочину;
- Світлокопії постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 10.09.2014 року, згідно з якою виділено з матеріалів досудового розслідування за № 0001411 матеріали досудового розслідування щодо дій ОСОБА_25 , які полягали у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства та вчинення вимагання, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи або таким, що завдало майнової шкоди у великих розмірах. Дані матеріали направлені до слідчого відділу прокуратури Полтавської області для організації проведення досудового розслідування;
- Світлокопії повідомолення про зміну раніше повідомоленої підозри від 11.09.2014 року відносно ОСОБА_25 , згідно з якою ОСОБА_25 підозрюється у зазделегідь необіцяному приховувані знарядь вчинення тяжкого злочину, тобто у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України;
- Світлокопії обвинувального акту у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правпорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України підозрюваним ОСОБА_25 ;
- Світлокопії угоди про визнання винуватості від 11.09.2014 року, яка укладена між старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прократури Полтавської області ОСОБА_45 та підозрюваним ОСОБА_25 ;
- Світлокопії вироку Октябрського районого суду м.Полтави відносно ОСОБА_25 за ч.1 ст. 396 КК України, який не набрав законної сили;
- Витягу з кримінального провадження № 0001411, згідно з яким 13.05.2014 року була внесена заява ОСОБА_14 до ЄРДР про вчинення ОСОБА_10 розбійного нападу та заволодіння майном останнього. Правова кваліфікація: 187 ч.1 КК України.
- Витягу з кримінального провадження № 0001411, згідно з яким 19.06.2014 року була внесена усна заява до ЄРДР про те, що на території дачної дільниці АДРЕСА_9 ) трапилось загорання меблів, внаслідок несправної електричної проводки. Правова кваліфікація: 194 ч.2 КК України. Підозрювана особа: ОСОБА_10
- Витягу з кримінального провадження № 0001411, згідно з яким 25.05.2014 року була внесена заява ОСОБА_14 до ЄРДР про вчинення невстановленою особою крадіжки з квартири АДРЕСА_4 . Правова кваліфікація: ст. 27 ч.5, 185 ч.3 КК України. Підозрювана особа: ОСОБА_10
- Витягу з кримінального провадження № 0001411, згідно з яким 03.07.2014 року була внесене повідомолення до ЄРДР про те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_10 незаконно вимагала від потерпілого ОСОБА_14 120 000 доларів США, поєднані з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому та його рідним. Правова кваліфікація: ст. 189 ч.2 КК України. Підозрювана особа: ОСОБА_10 , ОСОБА_12
- Витягу з кримінального провадження № 0001411, згідно з яким 27.10.2014 року до ЄРДР були внесені відомості про те, що ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_12 з метою протиправного збагачення, під виглядом допомоги у поверненні речей, зазделегіждь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, вчинили ряд шахрайських дій відносно ОСОБА_14 , чим завдали останньому матеріальних збитків на суму 17 040грн. Правова кваліфікація: ст. 190 ч.2 КК України. Підозрювана особа: ОСОБА_10 , ОСОБА_12
- Витягу з кримінального провадження № 0001411, згідно з яким 29.10.2014 року до ЄРДР були внесені відомості про те, що ОСОБА_10 під час вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_14 заволодів паспортом та іншими важливими особистими документами ОСОБА_14 . Правова кваліфікація: ст. 357 ч.3 КК України. Підозрювана особа: ОСОБА_10
- Витягу з кримінального провадження № 0001411, згідно з яким 27.10.2014 року до ЄРДР були внесені відомості про те, що в ніч з 18 на 19 червня 2014 року з садового будинку ОСОБА_14 , що за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_10 викрав особисті речі ОСОБА_14 , а саме: човновий двигун та пневматичну гвинтівку, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Правова кваліфікація: ст. 185 ч.3 КК України. Підозрювана особа: ОСОБА_10
- Витягу з кримінального провадження № 0000166, згідно з яким 03.07.2014 року до ЄРДР були внесені відомості про те, що працівники правоохоронних органів вимагають особисте майно у потерпілого. Правова кваліфікація: ст. 189 ч.3 КК України.
- Доручення заступника начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_46 від 03.07.2014 року відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України про проведення досудового розслідування за фактом вимагання ОСОБА_12 , ОСОБА_25 та ОСОБА_10 у потерпілого ОСОБА_14 коштів в сумі 100 000 грн., які поєднані з насильством, небезпечним для життя та здоров`я останнього, яке направлено старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23
- Повідомолення старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 від 03.07.2014 року про початок досудового розслідування за фактом вимагання ОСОБА_12 , ОСОБА_25 та ОСОБА_10 у потерпілого ОСОБА_14 коштів в сумі 100 000 грн., які поєднані з насильством, небезпечним для життя та здоров`я останнього.
- Постанова про визначення групи прокурорів від 03.07.2014 року в кримінальному провадженні № 0000166.
- Повідомлення від 03.07.2014 року про визначення прокурорів у кримінальному провадженні;
- Доручення начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_47 від 23.07.2014 року відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України про проведення досудового розслідування за фактом розбійного нападу на ОСОБА_14 , яке направлено старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23
- Постанови про визначення групи прокурорів від 23.07.2014 року.
- Повідомлення від 23.07.2014 року про визначення прокурорів у кримінальному провадженні.
- Постанови від 23.07.2014 року про об`єданння матеріалів досудового розслідування.
- Доручення начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_47 від 29.07.2014 року відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України про проведення досудового розслідування за фактом крадіжки з квартри ОСОБА_14 , яке направлено старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23
- Постанови про визначення групи прокурорів від 29.07.2014 року.
- Повідомлення від 29.07.2014 року про визначення прокурорів у кримінальному провадженні.
- Постанови від 29.07.2014 року про об`єданння матеріалів досудового розслідування.
- Доручення начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_48 від 11.08.2014 року відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України про проведення досудового розслідування за фактом умисного знищення майна, яке направлено старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23
- Постанови про визначення групи прокурорів від 11.08.2014 року.
- Повідомлення від 11.08.2014 року про визначення прокурорів у кримінальному провадженні.
- Постанови від 11.08.2014 року про об`єданння матеріалів досудового розслідування.
- Рапорта від 27.10.2014 року старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 про надання дозволу на внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
- Доручення начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_47 від 27.10.2014 року відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України про проведення досудового розслідування за фактом вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_12 шахрайських дій відносно ОСОБА_14 , яке направлено старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23
- Постанови про визначення групи прокурорів від 27.10.2014 року.
- Повідомлення від 27.10.2014 року про визначення прокурорів у кримінальному провадженні.
- Постанови від 27.10.2014 року про об`єданння матеріалів досудового розслідування.
- Рапорта від 29.10.2014 року старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 про надання дозволу на внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
- Доручення начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_47 від 30.10.2014 року відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України про проведення досудового розслідування за фактом викрадення ОСОБА_10 човного двигуна та пневматичної рушниці з дачного будинку ОСОБА_14 , яке направлено старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23
- Постанови про визначення групи прокурорів від 30.10.2014 року.
- Повідомлення від 30.10.2014 року про визначення прокурорів у кримінальному провадженні.
- Постанова від 30.10.2014 року про об`єданння матеріалів досудового розслідування.
- Рапорта від 29.10.2014 року старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 про надання дозволу на внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
- Доручення начальника СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_47 від 30.10.2014 року відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України про проведення досудового розслідування за фактом викрадення ОСОБА_10 паспорта та інших важливих документів ОСОБА_14 , яке направлено старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23
- Постанови про визначення групи прокурорів від 30.10.2014 року.
- Повідомлення від 30.10.2014 року про визначення прокурорів у кримінальному провадженні.
- Постанови від 30.10.2014 року про об`єданння матеріалів досудового розслідування.
- Клопотання від 09.09.2014 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесено до ЄРДР за № 00001411 від 13.05.2014 року до трьох місяців, тобто до 14.10.2014 року.
- Постанови від 09.09.2014 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесено до ЄРДР за № 00001411 від 13.05.2014 року до трьох місяців, тобто до 14.10.2014 року.
- Клопотання від 06.10.2014 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесено до ЄРДР за № 00001411 від 13.05.2014 року до чотирьох місяців, тобто до 16.11.2014 року.
- Постанови від 08.10.2014 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесено до ЄРДР за № 00001411 від 13.05.2014 року до трьох місяців, тобто до 14.10.2014 року.
- Супровідного листа № 18/17-817 від 03.11.2014 року про направлення на адресу начальника СВ прокуратури Полтавської області матеріалів перевірки за зверненням гр. ОСОБА_14 щодо неправомірних дій окремих працівників міліції, для прийняття рішення.
- Рапорта від 03.07.2014 року оперупоноваженого в ОВС ВВБ в Полтавській області ДВБ МВС України ОСОБА_49 про те, що гр. ОСОБА_14 звернувся до ВВБ в Полтавській області та повідомив, що група працівників міліції вчинила відносно нього ряд тяжких злочинів з метою вимагання в нього неправомірної вигоди в сумі 100 000грн.
- Заяви від 03.07.2014 року гр. ОСОБА_14 , в якій останній просить провести перевірку законості дій та притягнути до відповідалності прцівників міліції ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та малознайомого на ім`я ОСОБА_22 , який відрекомендувався працівником ВВБ, які протягом місяця, переслідують, організовують на нього розбійний напад, квартирну крадіжку, підпал дачі, порчу його авто з вимогою 100 000 грн.
- Доручення в порядку ст. 40 КПК України, згідно якого старший слідчий СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 доручає оперативним працівникам провести повний комплекс оперативно-пошукових заходів, направлених на встановлення відомостей про посадових осіб, які причетні до неправомірних дій відносно ОСОБА_14 (анкетні дані, посади, адреси реєстрації/проживання, засоби зв`язку), а також на перевірку їх причетності до скоєння інших епізодів злочинної діяльності; вжити інших заходів, направлених на оперативне супроводження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000166, яке отримано оперупноваженим в ОВС ВВБ ОСОБА_50
- Рапорта від 04.07.2014 року оперупоноваженого в ОВС ВВБ ОСОБА_49 , згідно якого проведеними заходами встановлено особи, які можливо причетні до неправомірних дій відносно гр. ОСОБА_14 : оперупоноважений в ОВС ВВБ в Полтавській області ДВБ МВС України майор міліції ОСОБА_10 , оперупоноважений БЗПВ СКР ЛВ на станції Кременчук УМВС України на Південній залізниці старший лейтенант міліції ОСОБА_12 , оперупноважений СКР ЛВ на станції Кременчук УМВС України на Південній залізниці старший лейтенант міліції ОСОБА_25 .
- Рапорта від 10.07.2014 року оперупоноваженого в ОВС ВВБ ОСОБА_49 , згідно якого встановлено, що 10.07.2014 року на мобільний телефон гр. ОСОБА_14 з номеру НОМЕР_12 надійшло смс-повідомолення з черговою погрозою та вимаганням грошових коштів в сумі 110 000.
- Доручення в порядку ст. 40 КПК України згідно якого старший слідчий СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 доручає оперативним працівникам: провести повний комплекс оперативно-пошукових заходів, направлених на встановлення відомостей про вищезазначених працівників міліції, а саме: повні анкетні дані, посади, адреси реєстрації та фатичного місця проживання, встановлення наявності іншого нерухомого та рухомого майна, засоби зв`язку, місця постійного відвідування, коло осіб з якими спілкуються; перевірити на причетність ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_25 до якоєння інших злочинів; перевірити на причетність ОСОБА_14 до вчинення незаконних діянь, за які можливо на даний час останньому надходять погрози та вимагання; в разі необхідності провести огляд, помітку та вручення зазделегідь ідентифікованих засобів грошовоих коштів; вжити інших заходів, напрвлених на оперативне супроводження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000166, яке отримано оперупноваженим в ОВС ВВБ ОСОБА_50
-Рапорта від 07.07.2014 року оперупоноваженого в ОВС ВВБ ОСОБА_49 , згідно якого проведеними заходами встановлено особи, які можливо причетні до неправомірних дій відносно гр. ОСОБА_14 : оперупоноважений в ОВС ВВБ в Полтавській області ДВБ МВС України майор міліції ОСОБА_10 , оперупоноважений БЗПВ СКР ЛВ на станції Кременчук УМВС України на Південній залізниці старший лейтенант міліції ОСОБА_12 , оперупноважений СКР ЛВ на станції Кременчук УМВС України на Південній залізниці старший лейтенант міліції ОСОБА_25 Повідомлено, що здійснено виїзд до м.Кременчука, де в присутності понятих здійснено огляд та вручення зазделегідь ідентифікованих засобів грошових коштів, а саме: 100 доларів США, які в подальшому на вимогу ОСОБА_12 гр. ОСОБА_14 передав оперупоноваженому ОСОБА_10 за нібито витребування останнім роздруківки мобільного телефону невстановленої особи, яка 13.05.2014 року скоїла напад на ОСОБА_14
- Протокола огляду, помітки та вручення зазделегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 07.07.2014 року, згідно з яким грошові купюри надані ОСОБА_14 для перевірки його заяви щодо вимагання неправомірної вигоди працівниками міліції являють собою купюру номіналом 100 (сто) доларів США (нового зразка). Купюра серії LB 64187714 K.
- Протокола огляду автомобіля від 07.07.2014 року, згідно з яким метою проведення даного огляду є необхідність впевнетись у тому, що в указаному автомобілі зайвих речей, предметів, документів, технічних засобів. При проведено огляді з автомобіля було вилучено всі речі та документи. Під час проведеного огляду автомобіля Хюндай ІХ 35 державний номер НОМЕР_1 було проведено огляд його власника ОСОБА_14 , яки вказав, що будь-яких інших грошових коштів, кредитних карток, інших речей чи документів при собі немає. Після проведення огляду, ОСОБА_51 на автомобілі Хюндай ІХ 35 державний номер НОМЕР_1 направився на зустріч з ОСОБА_12 та ОСОБА_10 на автозаправочну станцію, що в м.Кременчуці, вул. Залізнична, 12.
-Протокола огляду речей від 07.07.2014 року, згідно з яким предметом огляду являється прозорий полімерний пакет в якому знаходиться відео реєстратор та ряд карток. Відео реєстратор з кріпленням, модель RO DCR 101 серійний номер НОМЕР_33 на якому характерно видно відбитки пальців. Після проведенного огляду відео реєстратор поміщений до паперової коробки оклеєно бірками з відтиском печатки ВВБ в Полтавській області «Для пакетів № 17» та засвідчено підписами понятих та учасників. В подальшому проведено огляд карток: «М`ясна лавка» зі штрих кодом 389; «Фокстрот» № 5, штрих код 5; автозаправних станцій «Sokar Level» № 8040 1000 0025 8665; Ресторан Кременчука № 9297; ресторана «Авто-Гриль Мисливець Кременчук» № 0310; «MILK место вкусных встреч» № 2271; мережі автозаправних станцій «WOG» № 08623; «Висока кухня столичних майстрів на околоиці» № 0398; Ікони: «Пресвятої Богородиці Б.М. Скоропослужниця ПОТОЦКАЯ», «Святой Опостол Андрей Первозванный», «Молитва Водителя», «Святого Князя Дмитрия Донского», Візитні картки: лікаря кардіолога 3 міської лікарні ОСОБА_52 ; авто мийки № 2 «Karcher»; «Альтернативные источники энергии». Після проведеного огляду картки були поміщені до паперової коробки, опечатані біркою з відтиском печатки ВВБ в Полтавській області «Для пакетів № 17» та засвідчено підписами понятих та учасників.
-Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 від 17.07.2014 року про надання дозволу на проведення обшуку житла та іншого володіння особи, а саме: за адресою АДРЕСА_8 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_19 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правпорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також інших предметів і документів, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
-Ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 18.07.2014 року про надання дозволу старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 на проведення обшуку житла та іншого володіння особи, а саме: за адресою АДРЕСА_8 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_19 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правпорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також інших предметів і документів, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
-протокол обшуку від 16.07.2014 року, в ході якого виявлено в приміщенні літньої кухні під диваном чорну воздушку марки «HATSAN» MOD 80 MAGNUM (пневматична рушниця). Дану пневматичну рушницю вилучено, яку опечатано в чорний поліетиленовий пакет, який зав`язаний білою ниткою та скріплена печаткою СВ прокуратури Полтавської області із підписами учасників обшуку.
-клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 від 18.07.2014 про надання дозволу на проведення додаткового обшуку автомобіля марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номер НОМЕР_16 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_19 та яким користувався ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також інші предмети і документи, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
-ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 18.07.2014 року про надання дозволу старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 на проведення обшуку автомобіля марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номер НОМЕР_16 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_19 та яким користувався ОСОБА_10 , з метою виявлення та вилучення сім-картку «ДіДжус» № НОМЕР_25 ; аркуш паперу з логотипом « ОСОБА_30 » на ім`я ОСОБА_32 ; батарею від мобільного телефону «Самсунг»; два мобільні телефони «Самсунг»; мобільний телефон «Nokia»; рукавички чорного кольору.
-протоколу додаткового обшуку від 17.07.2014 року, згідно з яким при проведенні додаткового обшуку автомобіля марки «Опель Астра» державний номер НОМЕР_16 виявленознизу ліворуч від керма бардачок, при відкритті якого було знайдено сім-картку «ДіДжус»№ НОМЕР_25 , яка в подальшому запакована до паперового конверту № 1. Також виявлено та вилучено аркуш паперу з логотипом « ОСОБА_30 » на ім`я ОСОБА_31 , яка запакована до поштового конверту № 2. В подальшому виявлено та вилучено батарею від мобільного телефону «Самсунг», мобільний телефон з логтипом марки «Самсунг» імеі: НОМЕР_3 , мобільний телефон «Нокіа» 3220 імеі: НОМЕР_4 , дісконтна карта «Фішка» № НОМЕР_26 , які запаковано до паперового конверта № 3. З багажнику автомобіля виявлено та вилучено рукавички чорного кольору, які запаковані до паперового конверту № 4.
-Сд-диск з відео- фіксацією протоколу додаткового обшуку від 17.07.2014 року.
-Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 від 17.07.2014 про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номер НОМЕР_16 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_19 та яким користувався ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також інші предмети і документи, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
-Ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 18.07.2014 року про надання дозволу старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 на проведення обшуку автомобіля марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номер НОМЕР_16 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_19 та яким користувався ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також інші предмети і документи, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
-Протоколу обшуку від 16.07.2014 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено в салоні автомобіля: поліс № АВ 19478879 на ОСОБА_10 , поліс № АС 17943370 на ОСОБА_10 , картка НОМЕР_17 від 10.10.2011 року, картка НОМЕР_18 від 05.10.2013 року, корінець повістки про виклик на ОСОБА_24 , корінець повістки про виклик на ОСОБА_25 , паперове зображення невідомої особи з написами та зазначеним номером телефона НОМЕР_19 , довідка з бази Армор на ОСОБА_26 зі зворотнього боку фото невідомої особи та написи з зазначенням номерів телефону НОМЕР_20 та НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 вказані документи поміщені до конверту № 1. З салону автомобіля вилучено 1 флеш накопичувач Toshiba 29b, який поміщений до пакету № 3. портмоне з документами: висновок про допуск до права керування транспортними засобами від 03.06.2013 року, висновок про допуск до права керування транспортними засобами від 12.03.2013 року, квитанція від 25.12.2010 року, чек на суму 5 грн, медична довідка на ОСОБА_10 , посвідчення водія ОСОБА_10 , 200 гривень КН 0893905, технічний паспорт на автомобіль Опель Астра, довідка з Кременчуцької 3 міської лікарні, довіреність ОСОБА_19 , судова повістка на ОСОБА_10 , які поміщені до конверту № 2. З папільнички автомобіля, яка знаходиться під магнітолою вилучено Сім картку «Київстар» № НОМЕР_24 , яку поміщено до конверту № 3 з флеш накопичувачем. З бардачка автомобіля вилучено ніж в чорнх ножнах та поміщено до пакету № 4. З багажника автомобіля вилучено ніж в ножнах камуфляжного кольору, поміщено до пакету № 5.
-Сд-диск з відео- фіксацією протоколу додатквого обшуку від 16.07.2014 року.
-Постанови від 30.07.2014 року про призначення судової дактилоскопічної експертизи.
-Висновку експерта № 668 від 07.08.2014 року з фототаблицею, згідно з яким в резульаті проведеного досілдження встановлено, що на поверхні предмету циліндричної форми жовтого кольору, який було вилучено в с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області, слідів папілярних узорів не виявлено.
-постанови від 22.08.2014 року про призначення судової дактилоскопічної експертизи.
-висновку експерта № 730 від 28.08.2014 року з фототаблицею, згідно з яким в резульаті проведеного дослідження встановлено, що на поверхні обільного телефону Nokia 3220 імеі: НОМЕР_4 ; мобільного телефону Samsung SGH-C270 imei: НОМЕР_3 , акумулятора НОМЕР_34 до мобільного телфону Nokia; акумулятора до мобільного телефону Samsung; картці «Fishka» № НОМЕР_26 , які було виявлено та вилучено 17.07.2014 року під час обушку автомобіля ОСОБА_10 «Опель Астра» державний номер НОМЕР_16 , слідів папілярних узорів рук не виявлено.
-постанова від 15.10.2014 року про призначення експертизи вибухових пристроїів.
-- висновку експерта № 150 від 31.10.2014 року з фототаблицею, згідно з яким наданий на дослідження предмет являється корпусом ручної димової гранати білого диму РДГ-2Б, який виготоволений промисловим способом. Даний предмет до бойових припасів, вибухових пристроїв не відноситься, вибухової речовини в своїй конструкції не містить. Даний об`єкт до здатності викликати вибух не придатний у зв`язку з тим, що знаходиться у використаному стані.
-Постанова від 15.10.2014 року про призначення судової балістичної експертизи.
-Висновку експерта № 903 від 29.10.2014 року, згідно з яким надані на дослідження сім гільз, до категорії бойових припасів не відносяться, а являються: - три гільзи являються частинами бойових припасів стріляними гільзами пістолентого патрона «ПМ» калібру 9х18мм; - чотири гільзи являються частинами бойових припасів стріляними гільзами проміжного війського патрона калібру 5,45х39мм. Три пістолетних гільзи «ПМ» калібру 9х18мм відстріляні з двох екземплярів зброї; - чотири проміжних військових гільз калібру 5,45х39мм відстріляні з двох екземплярів зброї.
-Постанова від 23.09.2014 року про призначення експертизи волокон та волокнистих матеріалів.
-Висновку судової експертизи з дослідження полімерних матеріалів і виробів з них № 10814 від 20.10.2014, згідно з яким на поверхні рукавички чорного кольору, вилученої з багажного відділення автомобіля «Опель Астра» державний номер НОМЕР_16 , є нашарування в вигляді окремих мікрочасток речовини синього кольору, яка являє собою поліетилен. Нашарування лакофарбових матеріалів на поверхні рукавички чорного кольору, вилученої з багажного відділення автомобіля «Опель Астра» НОМЕР_16 відсутні.
-Висновку судової експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів № 10815 від 21.10.2014 року, згідно з яким на поверхні наданої на дослідження трикотажної рукавички відсутні сліди пально-матисльних матеріалів нафтової природи, напівсентитичних та синтетичних мастильних матеріалів.
-Протоколу огляду телефону від 18.07.2014 року гр. ОСОБА_14 , згідно з яким був оглянутий мобільний телефон «Iphone 5-s», який 18.07.2014 року надав потерпілий, в якому при огляді встановлено контакти та смс-повідомолення. Встановлено ІМЕІ даного телефону НОМЕР_8 , картка мобільного оператора «Київстар» із зазначенням на ній НОМЕР_9 , № НОМЕР_35 , який сфотографовано, вимкнуто та поміщено до прозорого файлу, який зав`язаний ниткою.
-Фототаблиці до протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_14
-Протоколу огляду телефону від 18.07.2014 року гр. ОСОБА_15 , згідно з яким був оглянутий мобільний телефон марки «Sony» Xperia, який 18.07.2014 року надала потерпіла, в якому при огляді встановлено контакти та смс-повідомолення. Встановлено ІМЕІ даного телефону НОМЕР_8 , картка мобільного оператора «Київстар» із зазначенням на ній НОМЕР_9 , № НОМЕР_35 , який сфотографовано, вимкнуто та поміщено до прозорого файлу, який зав`язаний ниткою.
-Протоколу огляду від 29.07.2014 року з фототаблицями, згідно з яким було оглянуто подвір`я за адресою: АДРЕСА_10 , що належить ОСОБА_53 під час огляду подвір`я ОСОБА_54 пояснив, що димова шашка в моент диміння знаходилась біля цоколю з каміння паркану лицьової стоони подвір`я, під хвірткою. Оглянувши вказане місце вбачається, що під хвірткою на бетонній доріжці та на камінні цоколю паркану залишились сліди горіння у вигляді темно жовтих невизначеної форми плям. В подальшому ОСОБА_55 вказав, що на стовпах вхідно хвіртки, на паркані залишились сліди червоного кольору. Пояснивши, що 15.06.2014 року на вказаному місці було зроблено надпис червоною фарбою з аерозольного балону «Ты готов» на правому стовпі та позначення у вигляді хреста на лівому стовпі. Також, ОСОБА_55 вказав на бетонну доріжку, яка веде від хвіртки до вхідних дверей будинку, на якій були виявлені предмети ззовні схожі на відстріляні гільзи. Під час огляду вилучено сім предметів ззовні схожі на відстріляні гільзи та предмет схожий на димову шашку.
-Протоколу огляду від 20.08.2014 року з фототаблицями, згідно з яким при огляді файлу встановлено, що під час зустрічі на АГЗС ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 перебували в палатці для відпочинку, після чого всі учасники, окрім ОСОБА_10 підійшли до ОСОБА_34 , з якою обійнялись та спілкувались, після чого покинули місце зустрічі. Даний файл з відео записом вилучений.
-Сд-диск із записом відеозапису з камер зовнішнього спостерження до протоколу огляду від 20.08.2014 року.
-Протоколу огляду від 05.08.2014 року з фототаблицею, згідно з яким проведено огляд паперового конверту № 3 з надписом «Виявлені та вилучені з бардачка зліва від керма автомобіля «Опель Астра» державний номер НОМЕР_16 наступні речі: батарея від мобільного телефону з надписом «Самсунг», мобільний телефон «Самсунг» з імеі НОМЕР_3 , мобільний телефон «Нокіа 3220» імеі: НОМЕР_27 , двостороння карта № НОМЕР_26 ».
-Сд-диск до протоколу огляду від 05.08.2014 року.
-Протоколу огляду телефонів «Nokia 3220» та «Samsung» з фототаблицею від 06.09.2014 року, згідно з яким встанволено контакти, смс-повідомолення.
-Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 від 28.07.2014 року про тимчасовий доступ до документів ПрАТ «Київстар», надання інформації про вхідні, вихідні, дзвінки, смс повідомолення, та ІМЕІ телефонів по телефонним номерам, якими користувалися ОСОБА_10 : НОМЕР_36 , ОСОБА_12 НОМЕР_37 , ОСОБА_25 НОМЕР_38 та з яких надходило смс повідомолення з погрозами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .
-Ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 31.07.2014 року про задоволення клопотання про тимчасовий доступ до документів ПрАТ «Київстар», надання інформації про вхідні, вихідні, дзвінки, смс повідомолення, та ІМЕІ телефонів по телефонним номерам, якими користувалися ОСОБА_10 : НОМЕР_36 , ОСОБА_12 НОМЕР_37 , ОСОБА_25 НОМЕР_38 та з яких надходило смс повідомолення з погрозами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .
-Супровідний на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави.
-Доручення на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави.
-Протокол тимчасового доступу від 20.08.2014 року, згідно з яким в ході даної слідчої дії вилучено носій інформації лазрений оптичний CD диск MastAK 3406 з електронними документами та їх відображенням, що містять відомості про час, тривалість та місце здійснення вхідних, вихідних дзвінків та коротких текстових повідомолень абонентів ПрАТ «Киїстар»: НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .
-Сд-диск з електронними документами та їх відображенням, що містять відомості про час, тривалість та місце здійснення вхідних, вихідних дзвінків та коротких текстових повідомолень абонентів ПрАТ «Киїстар»: НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .
-Опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судду, суду від 31.07.2014 року, згідно з яким вилучено оптичний диск з електронними документами та їх відображенням, що містять відомості про час, тривалість та місце здійснення вхідних, вихідних дзвінків та коротких текстових повідомолень абонентів ПрАТ «Киїстар»: НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_39 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .
-Роздруківка телефонних дзвінків та з`єднань в інтернеті ОСОБА_10 за 12-13.05.2014 року.
-Роздруківка телефонних дзвінків ОСОБА_12 та ОСОБА_10 за 12-13.05.2014 року.
-Роздруківка телефонних дзвінків ОСОБА_12 та ОСОБА_10 за 19.05.2014 року.
-Прив`язка мобілних телефонів до місця.
-Протоколу огляду телефону від 01.08.2014 року марки «Samsung Galahy 5 GT-19500» з фототаблицею, що був вилучений у ОСОБА_10 , згідно з яким встановлено контакти смс-повідомолення, повідомолення в папці «Viber». Встановлено ІМЕІ даного телефону НОМЕР_30 , картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_36 .
-Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 від 17.07.2014 року про надання дозволу на проведення обшуку житла та іншого володіння особи, а саме: за адресою АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_19 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правпорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також інших предметів і документів, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
-Ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17.07.2014 року про надання дозволу старшому слідчому СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_28 на проведення обшуку житла та іншого володіння особи, а саме: за адресою АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_19 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правпорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також інших предметів і документів, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
-Протокол обшуку від 16.07.2014 року, в ході якого в квартирі АДРЕСА_11 , в залі у столику для комп`ютера знайдено три сім картки операторів мобільного зв`язку, також у тумбочці під телевізором знайдено три аркуші білого кольору, формату А-4 з надрукованим на них текстом, паспорт НОМЕР_40 на ім`я ОСОБА_10 , медичну картку на ім`я ОСОБА_10 .. У томбочці у спальній кімнаті, під телевізором, виявлено два телефони: Нокіа імеі: НОМЕР_41 , Самсунг імеі: НОМЕР_42 із сім-карткою мобільного оператора Лайф, у шухляді трюмо виявлено сім-картку мобільного оператора «Київстар» та два металеві ключі. Предмети та речі вилучені та поміщені до пакетів № 1-7.
-Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 від 16.09.2014 року про тимчасовий доступ до документів ТОВ «Астеліт», надання інформації про вхідні, вихідні, дзвінки, смс повідомолення, із мобільного терміналу із використанням сім-картки з абонентським номером: НОМЕР_2 з вказівкою топографічної прив`язки, часу та зазначенням абонентських номерів, із яких здійснювався зв`язок під час роботи таих терміналів, їх імеі, а також розташування базових станцій, через які здійснювався зв`язок (азимут, відстань) та інших даних за вказаним номером, які можуть бути доступні оператору.
-Ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 18.09.2014 року про задоволення клопотання про тимчасовий доступ до документів ТОВ «Астеліт», надання інформації про вхідні, вихідні, дзвінки, смс повідомолення, із мобільного терміналу із використанням сім-картки з абонентським номером: НОМЕР_2 з вказівкою топографічної прив`язки, часу та зазначенням абонентських номерів, із яких здійснювався зв`язок під час роботи таих терміналів, їх імеі, а також розташування базових станцій, через які здійснювався зв`язок (азимут, відстань) та інших даних за вказаним номером, які можуть бути доступні оператору.
-Опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 18.09.2014 року від 15.10.2014 року, згідно з яким вилучено оптичний диск № 4288 з інформацією, що містять відомості про час, місце, тривалість здійснення вхідних, вихідних дзвінків коротких текстових повідомлень абонентів ПрАТ «Київстар».
-Сд-диск № 4288 з інформацією, що містять відомості про час, місце, тривалість здійснення вхідних, вихідних дзвінків коротких текстових повідомлень абонентів ПрАТ «Київстар».
-Клопотання про арешт майна від 24.09.2014 року.
-Ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29.09.2014 року про арешт майна.
-Ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 13.10.2014 року про залишення без змін ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави про арешт майна.
-Супровідний на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави.
-Доручення на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави.
-Протоколу тимчасового доступу 13.10.2014 року, згідно з яким в ході даної слідчої дії вилучено носій інформації лазрений оптичний CD диск вх.№ 02660 з електронними документами та їх відображенням, що містять відомості про час, тривалість та місце здійснення вхідних, вихідних дзвінків та коротких текстових повідомолень абонентів ТОВ «Астеліт»: НОМЕР_2 .
-Сд-диск з електронними документами та їх відображенням, що містять відомості про час, тривалість та місце здійснення вхідних, вихідних дзвінків та коротких текстових повідомолень абонентів ТОВ «Астеліт»: НОМЕР_2 .
-Опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судду, суду від 13.10.2014 року, згідно з яким вилучено оптичний диск з електронними документами та їх відображенням, що містять відомості про час, тривалість та місце здійснення вхідних, вихідних дзвінків та коротких текстових повідомолень абонентів ТОВ «Астеліт»: НОМЕР_2 .
-Роздруківка телефонних дзвінків та з`єднан абонентів ТОВ «Астеліт»: НОМЕР_2 .
-Клопотання старшого слідчого СВ прокуартури Полтавської області ОСОБА_23 від 22.09.2014 року про надання дозволу на проведення обшуку житла та іншого володіння особи, а сааме: за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_19 , в якому проживав ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень відносно ОСОБА_14 та відшукання майна, яке було здобуте у резільтаті його вчинення, а також речей в які ОСОБА_10 був одягнений 13.05.2014 року о 03-11 годині, а саме: спортивну балонову куртку чорного кольору з капюшоном, джинси, чорні кросівки з білою підошвою, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого доіслідження обставин кримінального правопорушення.
-Ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22.09.2014 року про надання дозволу на проведення обшуку житла та іншого володіння особи, а сааме: за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_19 , в якому проживав ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень відносно ОСОБА_14 та відшукання майна, яке було здобуте у резільтаті його вчинення, а також речей в які ОСОБА_10 був одягнений 13.05.2014 року о 03-11 годині, а саме: спортивну балонову куртку чорного кольору з капюшоном, джинси, чорні кросівки з білою підошвою, які мають значення для всебічного, повного і неупередженого доіслідження обставин кримінального правопорушення.
-Протоколу обшуку від 23.09.2014 року згідно з яким гр. ОСОБА_19 наддала речі указані в ухвалі, а саме: куртку чорну балоньову «Outventure», джинси чоловічі синього кольору марки «Paul Shark», кросівки чоловічі чорного кольору з біло-жовтою нашивкою з надписом «Speciali R» та позначеннями у вигляді двох ромбів один в одному 45 розміру, які в подальшому вилучені.
-Доручення старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 в порядку до ст. 40 КПК України про встановлення місця знаходження предметів, які при різних обставинах були викрадені у ОСОБА_14
-Доручення старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 в порядку до ст. 40 КПК України про встановлення місця знаходження предметів, які при різних обставинах були викрадені у ОСОБА_14
-Рапорта від 07.08.2014 року начальника сектора оперативного забезпечення ВВБ в Полтавській області ДВ МВС України ОСОБА_49 , згідно з яким позитивного резульату не отримано.
-Доручення старшого слідчого СВ полтавської області ОСОБА_23 в порядку ст. 40, 71,71 КПК України про проведенняф аналітичного опрацювання вказаних номерів - НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , порівняти їх маршурти пересування та встановити чи можуть вони належати одній особі.
-Лист № 14/2589 від 26.09.2014 року з опрацьованою інформацією телефонних з`єднань абонентських номерів НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , згідно з яким встановлено, що абонентські номери НОМЕР_43 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 належать різним особам, за результатами порівняння роздруківок, можливо припустити, що абонентські номери НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 належать власнику абонентського номеру НОМЕР_36 з наведеними фрагментами.
-Доручення старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської обласіт про встановлення невідомої особи, яка вчинила розбійний напад на ОСОБА_14 , отримат інформацію про наявні камери зовнішнього відео спостереження поблизу будинку № 198, квартал 274, м.Кременчук, власників вказаних відеокамер, та наявність на них записів за 12-13 травня 2014 року, встановити особу (анкетні дані, засобу зв`язку) в якої мама користується мобільним телефоном з номером НОМЕР_44 та папа користується мобільним телефоном з номером НОМЕР_45 , місце знахоження вказаної оосби (місце проживання, місце роботи).
-Рапорта від 19.09.2014 року, згідно з яким під час проведення ОРЗ було встановлено особу власника мобільного телефону марки «Нокіа» модель 3220 імеі: НОМЕР_4 , в телефоній книзі якого маються контакти: МАМА НОМЕР_44 та ПАПА НОМЕР_45 , та з якого ОСОБА_10 надсилав короткі текстові повідомолення гр. ОСОБА_14 .. Ним явлється гр. ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , користується номером НОМЕР_46 . В ході проведеня ОРЗ встановити невідому особу, яка вчинила розбійний напад на ОСОБА_14 не виявилось можливим.
-Протокол огляду від 19.09.2014 року, згідно з яким на камерах зовнішнього спостережння було встановлено, що 13.05.2014 року близько 03:11:55 та 03:13:30 повз приміщення ТОВ «Медіа-плюс» проходить чоловік одягнений в спортивну куртку з капюшоном. Окрім цього, н записі видно, як рухається автомобіль з увімкненим світлом фар.
-Додаток до протоколу огляду від 19.09.2014 року флеш-картка на яку скопійовано записи з камер відеоспостереження.
-Протокол огляду від 19.09.2014 року, згідно з яким проведено огляд відео файлів з камер зовнішнього відеоспотсереження на приміщенні офісу ТОВ «Медіа плюс».
-Доручення старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 , яке отримано оперупоноваженим ОСОБА_57
-Світлокопія протоколу обшуку від 15.04.2011 року гр. ОСОБА_58 , згідно з яким під час обшуку був присутній ОСОБА_10 та ОСОБА_59
-Протокол обшуку від 15.04.2011 року за адресою: АДРЕСА_12 у гр. ОСОБА_58
-Протокол обшуку від 16.04.2011 року в дачному будинку АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_58
-Протокол огляду від 04.08.2014 року з фототалицею квартири ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_14 .
-Постанови про призначення судової автотоварознавчої експертизи (письменного мовлення) від 16.09.2014 року з додатками.
- Постанови про призначення експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів від 03.10.2014 року.
Висновок експерта № 201 від 21.11.2014 року з ілюстративним додатком, згідно з яким на поверхні наданої на експертизу куртки слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів, в межах чутливості використання методів, не виявлено.
-Постанова про призначення судової балістичної експертизи від 24.10.2014 року.
-Висновок експерта № 928 від 28.10.2014 року, згідно з яким надана на дослідження гвитнівка, до категорії вонепальної зброї не відноситься, а являється пневматичною гвинтівкою «HATSAN MOD.80 MAGNUM», серійний номер « НОМЕР_47 » калібру 4,5мм, виготовлена промисловим способом.
-Постанова про призначення судової товарознавчої експертизи від 29.10.2014 року.
-Висновку експерта № 485 від 29.10.2014 року з ілюстративною таблицею, згідно з яким залишкова вартість нданої на експертизу гвинтівки пневматичної «HATSAN MOD.80 MAGNUM», з урахуванням визначених експертом можливої початкової вартості, можливого розміру втрати якості (зносу) станом на момент проведення експертизи може становити 900,00грн.
-Протоколу проведення слідчого експерименту від 09.10.2014 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_14 розповідає про подію, яка мала місце 13.05.2014 року близько 03-30 години та показує своє місцерозташування, нападника та автомобілів.
-DVD+R диск з відеозаписом слідчого експерименту від 09.10.2014 року.
-Відповідь заступника начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області № 3/3714 від 10.10.2014 року, згідно з яким налано інформацію про проведенні звернення 01.07.2014 року до ІПС ОВС України в Полтавській області користувачем USR723 ( ОСОБА_60 ). Також повідомолено, що безпосередні екрані форми роздруківок по тій чи іншій підсистемі ІПС ОВС формується в режимі реального часу. Формування роздруківок станом на будь який період минулого часу не є можливим.
-Список звернень до ІПС ОВС України в Полтавській області користувача USR723 01.07.2014 року та відповіді на них.
-Відповідь заступника начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області № 3/3807 від 16.10.2014 року, згідно з яким налано інформацію про проведенні звернення 15.07.2014 року до ІПС ОВС України в Полтавській області користувачем USR723 ( ОСОБА_60 ). Також повідомолено, що безпосередні екрані форми роздруківок по тій чи іншій підсистемі ІПС ОВС формується в режимі реального часу. Формування роздруківок станом на будь який період минулого часу не є можливим.
-Список звернень до ІПС ОВС України в Полтавській області користувача USR723 15.07.2014 року та відповіді на них.
-Висновку № 422 додаткової судової будівельно-технічної експертизи по кримінальній справі № 524/10401/14-к/41/15 від 27.04.2015 року, згідно з яким вартість відновлюваного ремонту садового будинку АДРЕСА_7 , внаслідок пожежі, що сталася в ніч з 18 на 19 червня 2014 року в цінах на квітень 2015 року з урахуваням ПДВ складає: 206727грн. Сума матеріальної шкоди завданої в результаті знищення садового будинку за адресою: АДРЕСА_7 в цінах на квітень 2015 року з урахуваням ПДВ складає: 206724грн.
-Супроводжувальний лист від 22.07.2014 року № 122-6411-14 про направлення кримінаьного провадження № 0001411 від 13.05.2014 року за ознаками кримніального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за підслідністю СВ прокуратура Полтавської області.
-Витягу з кримніального провадження № 0001411 внесений до ЄРДР 13.05.2015 року за заявою ОСОБА_14 за ч.2 ст. 186 КК України, фабула якого: 13.05.2014 року близько 03-30 години біля будинку АДРЕСА_3 у гр. ОСОБА_14 групою осіб, без застосування насильства було відкрито викрадено відеореєстратор, документи та гроші в сумі 500грн.
-Доручення про проведення досудового розслідування від 13.05.2014 року.
-Повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001411 за заявою гр. ОСОБА_14 , попередня кваліфікація за ч.1 ст. 186 КК України.
-Протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правпорушення від 13.05.2014 року, згідно з якою гр. ОСОБА_14 заявив, що 13.05.2014 року приблизно о 3-30 годині біля будинку 4 по квт. 274 невідомий відкрито заволодів відеореєстратором, документами та грошима в сумі 500грн.
-Протоколу огляду місця події від 13.05.2014 року, згідно з яким вздовж будинку 4 по кварталу 274 м.Кременчука, в метрах 20 від під`їзду стоїть авто марки Хюндай ЕХ 35 білого кольору державний номер НОМЕР_1 , автомобіль стоїть заднім бампером до під`їзду в 0,5 метрів від бардюра. На момент огляду авто, зовні авто не має пошкоджень, в салоні авто на передній пасажирській сідушці лежать речі, та кришка від відсіку запобіжників, всалоні авто пошкоджень не має. Зверху біля дзеркала чорний провід завдовжки 25 см. Під час огляду вилучено 4 відрізки зі слідами пальців.
-Витяг з кримінального провадження № 0001847 внесений до ЄРДР 25.06.2015 року за заявою ОСОБА_14 за ч.3 ст. 185 КК України, фабула якого: 25.06.2014 року надійшла заява гр. ОСОБА_14 пр те, що в період часу з 19.06.2014 року по 24.06.2014 року невстановлена особа шляхом проникнення до квартри № 198 б.4 квт. 274, скоїла крадіжку майна.
-Протоколу прийняття зяви про вчинене кримінальне правпорушення від 25.06.2014 року, згідно якої гр. ОСОБА_14 заявив, 24.06.2014 року близько 20-00 години виявив крадіжку речей та грошових коштів та золотих виробів.
-Повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001847 за заявою гр. ОСОБА_14 , попередня кваліфікація за ч.3 ст. 185 КК України.
-Заяви про подію від 12.06.2014 року, згідно з якою гр. ОСОБА_14 просив органи міліції провести перевірку за фактом пошкодження його автомобіля Хюндай , державний номер НОМЕР_1 , що мало місце з 20-00 години 11.06.2014 року по 08-00 годину 12.06.2014 року.
-Поясненням гр. ОСОБА_14 , в яких останній вказав, що 11.06.2014 року близько 20-00 години він поставив свій автоомобіль Хюндай державний номер НОМЕР_1 біля б. 4 по квт. 274. Близько 08-0 години ранку 12.06.2014 року він вийшов до машини та побачив, що по всій машині фарбою проведена червона полоса, а з боку пасажирського сидіння напис: «Ты готов». Хто це міг зробити він не знає.
-Рапорт від 12.06.2014 року, згідно якого встановити особу причетну до пошкодженя автомобіля не представляється можливим.
-Повідомолення № 8/1594 від 13.06.2014 року про те, що в результаті перевірки на підставі ч.4 ст. 26, 477 КПК України дане повідомолення за фактом пошкодження автомобіля Хюндай державний номер НОМЕР_1 , не містить ознак кримінального правпорушення.
-Постанова від 31.07.2014 року про визначеня підслідності кримніального провадження № 0000889 за ч.2 ст. 194 КК України за слідчим відділом прокуратури Полтавської області.
-Витяг з кримінального провадження № 0000889 внесений до ЄРДР 19.06.2014 року за ч.2 ст. 194 КК України, фабула якого: 19.06.2014 року о 02-20 год. до ЧЧ Світловодського МВ надійшло повідомлення від диспетчера МНС в м.Світловодськ про те, що в даний час на території дачної дільниці № 160 по вул. Огуречній у садовому товаристві «Промінь» (Сади 3) трапилось загорання меблів, які знаходяться в будинку, в наслідок несправності електричної проводки.
-Повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000889, попередня кваліфікація за ч.2 ст. 194 КК України.
-Рапорт від 19.06.2014 року в якому вказано, що 19.06.2014 року о 02-20 годині до ЧЧ Світловодського МВ надійшло повідомлення від диспетчера МНС в м.Світловодськ про те, що в даний час на території дачної дільниці АДРЕСА_7 у садовому товаристві «Промінь» (Сади 3) трапилось загорання меблів, які знаходяться в будинку, в наслідок несправності електричної проводки.
-Протоколу огляду місця події від 19.06.2014 року, згідно з яким місцем огляду є територія дачної діяльниці за адресою: АДРЕСА_15 . Оглядаємим об`єктом являється дачний будинок виготоволений із білої цегли, 2- поверховий. Територія дачної ділянки огорожена парканом виготовленим із металевого дроту. Дана дачна ділянка належить гр. ОСОБА_14 , який проживає у м.Кременчук. Дана дачна ділянка була пошкоджена шляхом загорання. Зі слів працівників МНС, можливою причиною виникнення пожежі на даний час встановлюється.
-Акт про пожежу від 19.06.2014 року, згідно з яким пожежею знищено телевізор марки «Самсунг», пневматична гвинтівка «Хатсан», холодильник марки «Рейнфорд», сервант, стіл, 5 диванів, речі домашнього вжитку на площі 46 кв.м. Стіни та покрівля на площі 46 кв.м.
-Звіт про причину виникнення пожежі від 19.06.2014 року з фототаблицями, план-схемою, згідно з яким «… гр. ОСОБА_61 повідомив, що в ніч з 18 на 19 червня 2014 року залишився на дачі. Прокинувся вночі від сильного тріску. Вийшовши на подвір`я побачив, що поблизу горить дачний будинок сусіда ОСОБА_14 .. Викликав службу порятунку…». Обставини на пожежі: «…Внаслідок пожежі вогнем знищено телевізор марки «Самсунг», пневматична гвинтівка «Хатсан», холодильник марки «Рейнфорд», сервант, стіл, 5 диванів, речі домашнього вжитку на площі 46 кв.м. Стіни та покрівля на площі 46 кв.м….». Визначення осередку пожежі: «…По слідам ушкоджень будинку, зібраних матеріалів, а також враховуючи свідчення очевидців можливо стверджувати, що початковим осередком горіння стало коротке замкнення електропроводки в приміщені дачного будинку..».
-Постанови від 21.06.2014 року про закриття кримінального провадження в зв`язку з тим, що в ході розслідування кримінального провадження не встановлені об`єктивні дані, які б вказували на наявність ознак складу будь-якого кримніального правопорушення, передбаченого КК України в діях будь-яких осіб.
-Постанова від 30.07.2014 року про скасування постанови про закриття крмнального провадження.
-Протокол огляду від 29.07.2014 року з фототаблицями, згідно з яким встановлено, що в дачному кооперативі «Сади 3» по вул. Огіркова під номером 160 розташований дачний будинок, який належить ОСОБА_14 . Вказаний дачний будинок має два поверхи та пообудований із білого кирпича. На момент огляду будинок після пожежі. У будинку пошкоджені (відсутні) двері, вікна, дах. На лицьовій до дороги стороні будинку зліва на висоті близько 2-х метрів від землі є надпис темно червоною фарбою 160. Із зовнішньої сторони стіни зліва від вхідних дверей, на даний час отвір, під металевими сходами на лругий поверх мається надпис червоною фарбою нанесено з балону під тиском «Готовь уши», написаний у два ряди зверху «Готовь», нижче «УШИ». Зліва від отвору (вхідних) дверей до будинку мається пристройка, яка має металеві двері сірого кольору замкнені на замок. Вказана пристройка під час пожежі не пошкодилась. Навкруги будинку на землі знаходяться частини пошкодженого шиферу, скла, дерев`яних виробів, кирпичу, металеві межа з даху.
-Протокол додаткового огляду місця події від 05.09.2014 року дачного будинку за адресою: АДРЕСА_7 , що належить ОСОБА_14
-Постанови про призначення судової пожежно-технічної експертизи від 05.09.2014 року.
иВисновок експерта № 122 від 09.09.2014 року з ілюстративними таблицями, згідно з яким осередок пожежі в дачному будинку за адресою: АДРЕСА_15 , знаходився в середині житлової кімнати на 1-му поверсі, біля тильної стіни. Причиною виникнення пожежі в дачному будинку за адресою: АДРЕСА_15 , стало джерело запалювання занесене ззовні з метою приховування слідів злочину.
-Постанова про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 30.09.2014 року.
-Висновку № 872 судової будівельно-технічної експертизи від 28.10.2014 року з фототаблицями та кошторисами, згідно з яким вартість відновлюваного ремонту садового будинку АДРЕСА_7 , внаслідок пожежі, що сталася в ніч з 18 на 19 червня 2014 року в цінах на квітень 2015 року з урахуваням ПДВ складає: 160473грн. Сума матеріальної шкоди завданої в результаті знищення садового будинку за адресою: АДРЕСА_7 в цінах на квітень 2015 року з урахуваням ПДВ складає: 160473грн.
-Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії установлення місцезнаходження радіоелектроного засобу від 15.07.2014 року, згідно з яким в результаті проведення заходу 24.06.2014 року, було встановлено місцезнаходження радіоелектроного засобу, а саме мобільного терміналу з номером НОМЕР_10 за адресою: АДРЕСА_1 .
-Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії установлення місцезнаходження радіоелектроного засобу від 14.07.2014 року, згідно з яким в результаті проведення заходу 12.07.2014 року, було встановлено місцезнаходження радіоелектроного засобу, а саме мобільного терміналу з номером НОМЕР_12 за адресою: АДРЕСА_1 .
-Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 23.07.2014 року, згідно з яким в резульаті проведення заходу було зафіксовано наступні дії та розмови, які містять відомості, що мають значення для досудового розслідування, а саме: проведення негласної (розшукової) дії здійснювалось за місцем перебуваня всіх фігурантів, а саме на АГЗП по вул. Залізнична 12 в м.Кременчуці, під час розмови з фігурантами. Відеокамеру встанолвено таким чином, що видно ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , а також чути їх розмову.
-Протокол про результати проведення негласної слідчої(розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 23.07.2014 року, згідно з яким в резульаті проведення заходу було зафіксовано наступні дії та розмови, які містять відомості, що мають значення для досудового розслідування, а саме: проведення негласної (розшукової) дії здійснювалось за місцем перебуваня всіх фігурантів, а саме на АГЗП по вул. Залізнична 12 в м.Кременчуці, під час розмови з фігурантами. Відеокамеру встанолвено таким чином, що видно ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , а також чути їх розмову.
-Додаток до протоколу магнітний носій інформцї.
-Постанова про призначення судової дактилоскопічної експертизи від 08.07.2014 року.
-Висновок дактилоскопічної експертизи № 10255 від 26.09.2014 року, згідно з яким на даному для дослідження відео реєстраторі з кріпленнями, є 1 слід папілярного узору (слід 1). Слід 1 не придатний для ідентифікації особи.
-Постанова про призначення судової дактилоскопічної експертизи від 08.07.2014 року.
-Висновок дактилоскопічної експертизи № 7995 від 25.09.2014 року, згідно з яким на наданій для дослідження дисконтній картці «Висока кухня столичних майстрів на Околиці» № 0398, є 1 слід папілярного узору (слід1 ). Слід 1 придатний для ідентифікації особи. На усіх інших наданих на дослідження об`єктах (9 дисконтних картах, 4 іконах, 3 візитних картках) сліди папілярних узорів відсутні.
-Постанова про призначення повторної судової дактилоскопічної експертизи від 01.10є.2014 року.
-Висновок експерта № 833 від 06.10.2014 року з фототаблицями, згідн з яким в результаті проведеного дослідження встановлено, що на поверхні наданої на дослідження дисконтної картки «Висока кухня столичних майстрів на Околиці» № 0398, виявлено один слід пальця руки, розмірами 23х13мм. Слід пальця руки, розмірами 23х13мм, придатний для ідентифікації особи.
-Довідка № 16/7150 від 08.10.2014 року, згідно з інформацією про перевірку за дактилообліками в результаті перевірки по АДІС «DACTA-2000», станом на 07.10.2014 року, співпадінь не встанолвено.
-Постанова про призначення додаткової дактилоскопічної експертизи від 17.10.2014 року.
-Висновок експерта № 901 від 21.10.2014 року з фототаблицями, згідно з яким так як відбитки великого, вказівного, середнього, безіменного, мізинного пальців правої руки та великого, вказівного, середнього, безіменного, мізинного пальців лівої руки в дактилокарті заповненої на ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконані не якісно, порівняльне дослідження зі слідом пальця руки, розмірами 23х13мм не проводилось, а тому відповісти на питаня «Ким, ОСОБА_10 , чи іншою особою, залишени слід пальця руки, розміром:23х13мм, виявлений на поверхні дисконтної картки «Висока кухня столичних майстрів на околиці» № 0398 виявлено слід округлої офрми?» не вдається можливе. Дане питання, в повному обсязі, може бути вирішене при наданні на дослідження якісних відбитків пальців рук вищевказаного громадянина.
-Постанова про призначення судової дактилоскопічної експертизи від 22.08.2014 року.
-Висновок експерта № 731 від 27.08.2014 року з ілюстративної таблицею, згідно з яким в результаті проведеного дослідження встанолвено, що на поверхні пневматичної рушниці «HATSAN» MOD 80 MAGNUM, яку було виявлено та вилучено 16.07.2014 року по вул.. Кохнівська, 19 в м.Кременчук, слідів папілярних узорів рук не виявлено. Питання «Якщо так, то чи придатні вони для ідентифікації?», не вирішувалось в зв`язку з тим, що слідів папілярних узорів рук не виявлено.
-Протокол пред`явлення речей для впізнання від 08.09.2014 року з фототаблицями, згідно з яким на запитання слідчого, чи впізнає він(вона) серед пред`явлених йому речей, ОСОБА_14 , вказав на пневматичну рушницю під номером 3, тобто «HATSAN» № 021006409 чорного кольору. ОСОБА_14 повідомив, що на стволі рушниці № 3 мається характерний наліт з іржі. На резиновому прикладі знизу мається царапина.
-Розписка про передання на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_14 рушниці «HATSAN».
-Постанова про визнання речовим доказом від 08.09.2014 року, а саме: пневматичну рушницю «HATSAN» MOD 80 MAGNUM № 021006409.
-Протокол огляду місця події від 25.06.2014 року, згідно з яким проведено огляд трьохкімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_14 .
-Рапорт від 27.05.2014 року, згідно з яким в результаті проведених заходів встановити місцезнаходження викраденого майна не представляється можливим.
-Постанова про призначення експертизи від 10.06.2014 року.
-Висновок експерта № 383 від 21.06.2014 року з ілюстративними таблицями, згідно з яким сліди рук, від копійовані на відрізки липких стрічок № 1-4 розмірами сторін 88х48мм, 115х48мм, 85х48мм та 87х48мм, вилучені в ході огляду місця події 13.05.2014 року за адресою: квартал 274 б.4 м.м.Кременчука, для ідентифікації особи не придатні.
-Рапорт від 11.07.2014 року, згідно з яким в результаті проведених заходів встановити місцезнаходження викрадених речей не представляється можливим.
-Рапорт від 11.07.2014 року, згідно з яким в результаті проведених заходів інформації, що має оперативний інтерес отримано не було.
-Рапорт від 11.07.2014 року, згідно з яким в результаті проведених заходів було встановлено, що на б. 4 квт. 274 маються засоби відео спостререження, але на даний момент відел запис який охоплює проміжок часу з 19.06.2014 року до 22.06.2014 року не зберігся.
-Рапорт від 10.07.2014 року, згідно з яким в ході проведених заходів інформації, що має оперативний інтерес отримано не було.
Рапорт від 11.07.2014 року, згідно з яким в ході проведених заходів встановити свідків та очевидців даного злочину не представляється можливим.
Рапорт від 11.07.2014 року згідно з яким, в ході проведених заходів встановити особу, яка вчинила даний злочин не представилось можливим.
Рапорт від 12.07.2014 року, згідно з яким, в ході проведених заходів інформації, що має оперативний інтерес отримано не було.
Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.07.2014 року, а саме: ОСОБА_10 .
Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.07.2014 року, а саме: ОСОБА_12 .
Протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.07.2014 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_14 впізнав особу за голосом, впізнав невпевнено особу № 3 ОСОБА_25 . Також слідчим було запропоновано впізнати потерпілому особу за статурою, на що потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що № 3 ОСОБА_25 , схожий на особу, що здійснила на нього напад.
Постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 10.09.2014 року, згідно з якою виділено з матеріалів досудового розслідування за № 0001411 матеріали досудового розслідування щодо дій ОСОБА_25 , які полягали у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства за ч.2 ст. 187 КК України та дій, які полягали у вчиненні вимагання, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи або таким, що завдало майнової шкоди у великих розмірах за ч.3 ст. 189 КК України.
Постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 10.09.2014 року, згідно з якою матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 10.09.2014 року за ч.2 ст.187 КК України та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000241 від 10.09.2014 року за ч.3 ст. 189 КК України, ою`єднано в одне провадження за № 00000240.
Протокол огляду від 14.10.2014 року, згідно з яким оглянуто білий конверт, всередині якого знаходяться три аркуші паперу формату А4 із надрукованим текстом: на двох аркушах вказані номера телефонів, з яких надходяться смс повідомолення із зазначенням двох номерів мобільних телефонів оператора мобільного зв`язку «Київстар»: НОМЕР_11 , НОМЕР_10 . Нижче вказані дати, час та тексти смс повідомлень з прив`язкою до подій, що відбуваються в житті ОСОБА_14 . На третьому аркуші під десятьма пунктами з перерахуванням речей вказано, що викрали в квартирі.
Протокол огляду від 14.10.2014 року, згідно з яким оглянуто білий пакет з паспортом ОСОБА_10 , вилучений 16.07.2014 року.
Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області від 16.09.2014 року про тимчасовий доступ до документів ПрАТ «Київстар», надання інформації про вхідні, вихідні, дзвінки, смс повідомолення, із мобільного терміналу із використанням сім-картки з абонентським номером: НОМЕР_48 , НОМЕР_49 з вказівкою топографічної прив`язки, часу та зазначенням абонентських номерів, із яких здійснювався зв`язок під час роботи таих терміналів, їх імеі, а також розташування базових станцій, через які здійснювався зв`язок (азимут, відстань) та інших даних за вказаним номером, які можуть бути доступні оператору.
Ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 18.09.2014 року про задоволення клопотання про тимчасовий доступ до документів ПрАТ «Київстар», надання інформації про вхідні, вихідні, дзвінки, смс повідомолення, із мобільного терміналу із використанням сім-картки з абонентським номером: НОМЕР_48 , НОМЕР_49 з вказівкою топографічної прив`язки, часу та зазначенням абонентських номерів, із яких здійснювався зв`язок під час роботи таих терміналів, їх імеі, а також розташування базових станцій, через які здійснювався зв`язок (азимут, відстань) та інших даних за вказаним номером, які можуть бути доступні оператору.
Протокол тимчасового доступу 15.10.2014 року, згідно з яким в ході даної слідчої дії вилучено носій інформації лазрений оптичний CD диск 4288 з електронними документами та їх відображенням, що містять відомості про час, тривалість та місце здійснення вхідних, вихідних дзвінків та коротких текстових повідомолень абонентів ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_50 , НОМЕР_49 .
Копія функціональних обов`язків оперуповноваженого в ОВС сектору оперативного забезпечення ВВБ в Полтавській області ДВБ МВС України капітана міліції ОСОБА_10 .
Витяг з послужного списку звання майора міліції ОСОБА_10 .
Послужний список ОСОБА_12 .
Витяг з фотоальбому ОСОБА_31 з соціальної мережі.
Витяг з фотоальбому ОСОБА_62 з соціальної мережі.
Повідомлення Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про те, що на території Рокитненьської сільради населеного пункту Петренки не має і станом на 01.07.2014 року та після цієї дати не існував.
Світлокопія довідки ПАТ «Інститут репродуктивної медицини» № 175 від 08.10.2014 року, згідно з якою дана установа засвідчує факт перебування ОСОБА_19 та ОСОБА_63 в Медичному центрі 18.06.2014 року.
Довідка ПрАТ «Київстар», згідно з якою точність визначення місцезнаходжееея абонента, номер якого обслуговується в мережі компанії, обумовлене зоною обслуговування (радіо покриття) конкретної базової станції та може досягати 35кв.
Фотознімки дорожнього знаку «населений пункт Петренки» та місця його знаходження.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегуе проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року (п.146) зазначено, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається на органи обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Прокурор повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготуватися та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати достатні дані для визнання його винуватим, що не було здійснено.
Крім цього, принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справ з упередженої думки, що обвинувачений скоїв злочин, котрий йому ставиться в вину, а обов`язок доказування лежить на органах обвинувачення і будь-який сумнів повинен тлумачиться на користь обвинуваченого.
За змістом ст. ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.
Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведеності у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно із положеннями ст.22 КПК України суд зберігає обєктивність та неупередженість, в тому числі не надаючи переваг будь-якій стороні кримінального провадження.
Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.
Суд обгрутовує вирок виключно на доказах, розглянутих у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.
Доказування - це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини скоєння злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.
З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини у Кримінально процесуальному кодексі Українивказано: "Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.
Надані прокурором докази, суд не вважає такими, що доводять вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушен за обставин викладених у обвинуваченні поза розумним сумнівом.
Так, прокурор, посилався як на доказ, на показанн потерпілого. Щодо цього суд зазначає, що потерпілий ОСОБА_14 з`явився до суду 31.07.2017 року для допиту, однак під час судового розгляду надав вільні пояснення з приводу подій, які є предметом розгляду у даному кримінальному провадженні, відповів на поставлені запитання прокурора та на цьому судом оголошено перерву в зв`язку із закінченням робочого часу. У судове засідання для продовження допиту, так і у наступні судові засідання потерпілий ОСОБА_14 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судових засідань. Надав суду через свого представника, адвоката ОСОБА_64 , письмову заяву (а.с. 185 т.10) згідно якої повідомив суд, що у відповідності до п.6 ч.1 ст.56 КПК України він має право відмовитись давати показання, тому керуючись даною нормою закону, він потерпілий ОСОБА_14 , відмовляється давати показання, а також від будь яких претензій матеріального характеру.
З огляду на приписи ст.22 КПК України, якою передбачено що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Оскільки сторона захисту була повністю позбавлена можливості ставити запитання потерпілому ОСОБА_14 , то суд не може прийняти частину наданих потерпілим показань суду як доказ, оскільки в такому випадку буде непоправно порушено право сторони захисту на змагальність сторін та надання своїх доказів суду, в тому числі не буде забезпечена рівність сторін. Суд також був позбавлений можливості з`ясувати наявні розбіжності між деякими протоколами слідчих дій, проведеними за участю потерпілого ОСОБА_14 , та іншими матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Відповідно до п.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
За таких обставин, суд не може послатися на показання потерпілого як на доказ у цьому кримінальному провадженні.
Аналогічну за своїм змістом заяву подала до суду й потерпіла ОСОБА_15 (а.с. 184 т.10), згідно якої повідомила суд, що у відповідності до п.6 ч.1 ст.56 КПК України вона має право відмовитись давати показання, тому керуючись даною нормою закону, вона потерпіла ОСОБА_15 , відмовляється давати показання.
Щодо показань свідків:
в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_65 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_12 племінник його дружини, потерпілий ОСОБА_14 також є родичем дружини та його кумом. Як з потерпілим, так і з обвинуваченим у нього добрі стосунки. З приводу подій, які дослуджуються судом повідомив, що дійсно приблизно в 2008 або в 2009 році, точної дати не пам`ятає, він подарував ОСОБА_66 на день народження гвинтівку пневматичну турецького виробництва фірми «Хатсан». Дана гвинтівка була в коробці, не пам`ятає чи були до неї якісь документи чи ні, продавалась вона у вільному доступі та спеціального дозволу на її придбання та користування не потребувала. Купляв її у спеціалізованому магазині навпроти Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області по вул. Київській у м. Кременчуці. Де потерпілий зберігав дану рушницю йому невідомо. Все, що відбувалося з потерпілим йому відомо лише з його слів. Повідомив, що з приводу рушниці він допитувався слідчим, проте впізнання рушниці офіційно не проводилось, протокол не складався. Слідчому пояснював, що впізнати рушницю, яку подарував у 2008 чи 2009 роках він не зможе, оскільки особливостей в неї не було. Також пояснив, що раніше працював тривалий час слідчим та начальником слідчого відділу Автозаводського РВ, має великий досвід у розслідування кримінальних справ, тому з врахуванням свого досвіду в правоохоронних органах зауважив, що був свідком, як потерпілому ОСОБА_14 пред`являлась на впізнання рушниця, яку слідчий вилучив під час обшуку із будинку батьків цивільної дружини ОСОБА_10 , жінки на ім`я ОСОБА_67 . Зокрема появнив, що на його очах слідчому принесли оперативні працівники дві рушниці, які були запаковані, та коли їх дістали, то на них було масло та неозброєним оком було видно, що ці дуві рушниці є абсолютно новими, такими , що не були у використанні. За таких обставин потерпілому ОСОБА_14 не склало труднощів впізнати серед трьох рушниць одну, яка мала суттєві відмінності від двох інших а саме, була у використанні на відміну від двох інших. Проведення даної слідої дії він спостерігав, так як очікував на потерпіого в коридорі в прокуратурі Полтавської області, куди приїхав разом із потерпілим ОСОБА_14 для проведення слідчих дій. Двері до кабінету слідчого Наконечного юули відчинені, тому він бачив, все, що відбувалось у кабінеті безпосередньо. Підтвердив, що під час проведення такого впізнання дійсно були присутні поняті. Після проведення впізнання з потерпілим ОСОБА_14 , слідчий запропонував і йому впізнати рушницю, на що він відмовився, так як не бачив рушницю, яку подарував потерпілому та не може сказати чи мала вона які-небудь ознаки, за якими її можна було б впізнати. Також свідок вказав, що ОСОБА_12 , коли працював у міліції, інколи допомагав ОСОБА_14 за проханнями останнього, в тому числі виконував декі його доручення щодо повернення товару чи грошових коштів, за що ОСОБА_14 давав грошові кошти ОСОБА_68 .

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_69 пояснив, що разом із дружиною має дачув Світловодському районі Кіровоградської області, поруч із м. Світловодськ, яка називається «Сади-3» в ДК «Промінь». Номер його дачного будинку АДРЕСА_16 , номер дачного будинку ОСОБА_31 160. Влітку 2014-2015 року, точної дати вже не пам`ятає, вночі разом із дружиною прокинулись від шуму та запаху гарі. У вікно побачили, що горить дачний будинок ОСОБА_16 . Вийшовши на вулицю не бачив сторонніх осіб чи автомобілів біля будинку ОСОБА_31 . Викликали пожежників, які по приїзду тушили пожежу та переносили деякі речі з подвір`я та будинку ОСОБА_16 до нас у двір, зокрема це були газовий балон, велике крісло, та ще якісь речі. Власник дачного будинку не приїжджав. Крісло та балон потім віддали матері ОСОБА_18 та його брату. Пристройка до будинку залишилась цілою, погоріли дерева навколо та сам будинок. Після пожежі він дивився на будинок, проте надписів на ньому не бачив. Пожежники щось говорили між собою, коли тушили пожежу та після неї оглядали будинок, проте що саме, він не чув. Також пожежники віддали йому ключі від дачного будинку (чи пристройки), які були в замку дверей нової пристройки, які він потім повернув матері ОСОБА_18 . Свідок показав суду, що ОСОБА_10 , на якого він дивився в залі суду, він не бачив на місці події тієї ночі чи в будь-який інший час в районі його дачі.

- допитаний свідок ОСОБА_70 , надала показання, аналогічні показанням свого чоловіка ОСОБА_71 , доповнивши їх тим, що під час пожежі вони з чоловіком поливали свій автомобіль та речі, які були розташовані близько до подвір`я ОСОБА_16 , щоб вогонь не перекинувся на їх подвір`я. Особисто вона не ходила на подвір`я ОСОБА_16 , впевнена, що так ніхто не кричав та вона нікого не бачила а ні на подвір`ї будинку ОСОБА_16 , а ні навколо нього. Підтвердила, що речі, які їм передали пожежники на зберігання, вона передала матері ОСОБА_18 та його брату, які приїхали наступного дня після пожежі. З їх слів їй відомо, що ОСОБА_18 на той час відпочивав десь на Західній Україні.Знає, що в будинку ОСОБА_16 був камін, про прични пожежі їй нічого невідомо.

- допитаний свідок ОСОБА_72 пояснив, що працює заступником начальника пожежної охорони в частині НОМЕР_51 , пожежу, з приводу якої викликали до суду, пам`ятає. Це було в червні 2014 року, надійшло повідомлення, що горить дачний будинок. На момент прибуття пожежних будинок палав, вони вжили заходів для збереження майна потерпілих. Там була «свічка», фактично вже не було, що тушити. Він склав акт про пожежу. Пам`ятає, що виносили крісло-качалку, щодо речей, які були в будинку, то він зв`язувався з власником ОСОБА_16 по мобільному телефону. Пам`ятає, що того звали ОСОБА_18 , він йому повідомив, що необхідно буде прибути до них у пожежну частину, а також до ОСОБА_73 . Зі слів ОСОБА_16 він написав у акті, що було знищено, тобто речі, які знаходились в середині будинку. Потерпілий казав про рушницю, вони її не знайшли, він сказати не може чи бута в будинку рушниця чи ні. Про мотор потерпілий нічого не казав. Після пожежі ходили по будинку з ліхтарем та лопатами, робили огляд. На місці причину пожежі не встановили. Було дві версії коротке замкнення та підпал (умисне чи необережне поводження з вогнем). Пам`ятає також, що на стіні будинку був якийсь напис, який саме сказати не може. Все, що могли врятувати з речей, вони витягли та передали сусідам на зберігання. Акт про пожежу він передав до Світловодського відділу міліції, а саме слідчому. На місці події ОСОБА_16 акт не підписував, бо його не було, скоріш за все той його підписав у слідчого.

В судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_74 пояснив, що в червні 2014 року в нічний час отримав вилки від диспетчера про пожежу в дачному кооперативі. Приїхали та потушили будинок, який фактично згорів, принаймі з середини повністю. На будинку бул зроблений напис «Готовь уши». Потерпілий просив знайти рушницю, вони її шукали, але так її і не знайшли. Вогонь був сильний, згоріло навіть перекриття. Він обходив будинок із ліхтарем, шукав рушницю в місцях, де казав потерпілий по телефону її шукати. Температура під час пожежі була високою, однак на його думку рушниця згоріти не могла. Коли вони приїхали тушити пожежу, то нікого із сторонніх осіб не бачили.

У судовому засіданні допитані як свідки слідчі ОСОБА_75 та ОСОБА_76 , які налавали пояснення суду, щодо складених ними процесуальни документів.

Суд також не може не звернути увагу на протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу від 15.07.2014 року, згідно з яким в результаті проведення заходу 24.06.2014 року, було встановлено місцезнаходження радіоелектронного засобу, а саме мобільного терміналу з номером НОМЕР_10 за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається з наданого суду протоколу дана негласна слідча (розшукова) дія була проведена у кримінальному провадженні №0001411 від 13.05.2014 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.186 КК України, тобто за фактом відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_14 . При цьому, з матеріалів цього ж провадження та пояснень прокурора вбачається, що мобільний телефон у потерпілого не зникав. Однак, слідчий СВ КМВ УМВС України в Полтавській області капітан міліції ОСОБА_77 просить у Апеляційного суду Полтавської області дозвіл на встановлення місця знаходження радіоелектронного засобу, а саме мобільного терміналу з номером : НОМЕР_10 , з якого потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 надходять смс повідомлення з погрозами та вимагання грошових коштів. Тобто фактично вказана негласна слідча (розшукова) дія проведена до внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_14 про вимагання у нього грошових коштів за ч.3 ст. 189 КК України (03.07.2014 року), що суперечить вимогам ст. 214 КПК України і є грубим порушенням норм кримінального процесуального права та проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії в рамках кримінального провадження яке взагалі не має ніякого відношення до вимагання грошових коштів у потерпілого, є незаконним.

Що стосується наданих суду в якості доказів копій наступних документів : протоколу обшуку від 15.04.2011 року гр. ОСОБА_58 , згідно з яким під час обшуку був присутній ОСОБА_10 та ОСОБА_59 ; протокол обшуку від 15.04.2011 року за адресою: АДРЕСА_12 у гр. ОСОБА_58 та протокол обшуку від 16.04.2011 року в дачному будинку АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_58 , то суд вважає, що вказані докази є неналежними в розумінні ст. 85 КПК України, так як не мають ніякого відношення до кримінального провадження відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . В судовому засіданні свідок ОСОБА_58 допитаний не був, суд не має права посилатися на показання осіб, які не були допитані безпосередньо в судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України. Крім того, походження вказаних копій документів із матеріалів кримінального провадження є невідомим. Так, прокурор пояснив у судовому засіданні, що надані ним копії документів із матеріалів кримінальної справи відносно громадянина ОСОБА_78 , були отримані слідчим СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 у Комсомольському міському суді Полтавської області на усний запит. Разом із тим вказані документи не завірені мокрою печаткою суду, відсутній супровідний лист із суду, який вказував би на законність їх отримання. За таких обставин суд вважає походження копій таких документів як протокол обшуку від 15.04.2011 року гр. ОСОБА_58 , згідно з яким під час обшуку був присутній ОСОБА_10 та ОСОБА_59 ; протокол обшуку від 15.04.2011 року за адресою: АДРЕСА_12 у гр. ОСОБА_58 та протокол обшуку від 16.04.2011 року в дачному будинку АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_58 є досить сумнівним, тому прийняти їх до уваги не може.

Також, суду надані такі процесуальні документів на підтвердження винуватості ОСОБА_12 та ОСОБА_10 у вимаганні грошових коштів у потерпілого ОСОБА_14 як : витяг з кримінального провадження № 0000240, згідно з яким 10.09.2014 року була внесена заява ОСОБА_14 до ЄРДР про вчинення гр. ОСОБА_25 зазделегідь не обіцяного приховування тяжкого злочину; постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 10.09.2014 року, згідно з якою виділено з матеріалів досудового розслідування за № 0001411 матеріали досудового розслідування щодо дій ОСОБА_25 , які полягали у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства та вчинення вимагання, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи або таким, що завдало майнової шкоди у великих розмірах. Дані матеріали направлені до слідчого відділу прокуратури Полтавської області для організації проведення досудового розслідування; повідомолення про зміну раніше повідомоленої підозри від 11.09.2014 року відносно ОСОБА_25 , згідно з якою ОСОБА_25 підозрюється у зазделегідь необіцяному приховувані знарядь вчинення тяжкого злочину, тобто у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України; обвинувального акту у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правпорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України підозрюваним ОСОБА_25 ; угоди про визнання винуватості від 11.09.2014 року, яка укладена між старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прократури Полтавської області ОСОБА_45 та підозрюваним ОСОБА_25 ; вироку Октябрського районого суду м. Полтави відносно ОСОБА_25 за ч.1 ст. 396 КК України, який не набрав законної сили. Дослідивши вказані документи суд вважає, що вони не доводять вини обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 у інкримінованих їм злочинах, оскільки містять лише припущення ОСОБА_25 щодо можливої участі ОСОБА_12 у пошкодженні майна потерпілого ОСОБА_14 .

Відповідно до ст. 90 КПК України вирок Октябрського районого суду м. Полтави відносно ОСОБА_25 від 12.09.2014 року не має преюдиційного значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів, оскільки ним не встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною.

Разом із тим, на підставі досліджених судом доказів, наданих сторонами обвинувачення та захисту, суд вважає, що обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_10 за ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 357, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.194 КК України не доведене, так як суду не надано доказів, підтверджуючих вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_10 .

Згідно з ч.2, ч.4 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд вважає, що зібрані у справі докази не підтверджують вказаного обвинувачення, всі можливості зібрання додаткових доказів вичерпані, а сумніви що до доведеності обвинувачення усунути неможливо, а тому суд тлумачить їх на користь обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок суду ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; 3)в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановлені судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.284 КПК України. За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні.

Суд відповідно до ст. 94 КПК України аналізуючи всю сукупність приведених доказів по епізодам обвинувачення ОСОБА_10 за ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 357, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.194 КК України приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_10 підлягає виправданню на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальні правопорушення за ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 357, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.194 КК України з потерпілим ОСОБА_14 вчинено обвинуваченим ОСОБА_10 .

За епізодами вчинення інкримінованих ОСОБА_10 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_14 (ч.1 ст.187 КК України) та незаконного заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами (ч.3 ст.357 КК України), які мали місце 13.05.2014 року, то суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_10 за даними епізодами в зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати з огляду на дослідженні судом докази надані сторонами суд приходить до наступного :

Так, прокурором на підтвердження вчинення даних злочинів ОСОБА_10 була надана заява про вчинений злочин потерпілого ОСОБА_14 від 13.05.2014 року, яка не містить даних про те, що потерпілому відома особа, яка вчинила щодо нього напад. В даній заяві потерпілий лише повідомляє про вчинений щодо нього злочин.

При цьому, суд звертає увагу, що за даною заявою розпочате кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.186 КК України (грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства), в подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_25 17.07.2014 року повідомлено про підозру щодо вчинення пограбування потерпілого ОСОБА_14 від 13.05.2014 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.187 КК України (розбій, вчинений за попередньою змовою групок осіб). В кінцевій редакції висунутого обвинувачення прокурором за фактом нападу на ОСОБА_14 висунуто обвинувачення лише ОСОБА_10 за ч.1 ст.187 КК України. При цьому стороні захисту та суду не було надано постанови про зміну кваліфікації правопорушення як того вимагає ст.110 КПК України відповідно до якої процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Суд погоджується з думкою сторони захисту, що відсутність такої постанови порушує змагальність сторін та право на захист підозрюваної особи, оскільки за таких умов сторона захисту не володіє інформацією коли (на якому етапі досудового розслідування) та на якій правовій підставі була змінена правова кваліфікація, сторона захисту вимушена захищатись від оголошеної підозри з правовою кваліфікацією яка не відповідає кваліфікації злочину, за якою було розпочате досудове розслідування, що в свою чергу, порушує право на захист від зрозумілого обвинувачення. Згідно з положеннями п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Україною згідно з Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення, висунутого проти нього. В світлі того, що потерпілий не мав будь-яких тілесних ушкоджень після вчинення нападу щодо нього та, з огляду на надану ним заяву про вчинений злочин від 13.05.2014 року за «гарячими слідами», не повідомляв правоохоронні органи про висловлення на його адресу погроз із застосуванням пістолету, тому необхідність такої постанови як про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення є цілком обґрунтованою.

Також, суд приймає до уваги й доказ, наданий стороною захисту, а саме протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.07.2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_14 серед пред`явлених йому чотирьох чоловіків впізнав за голосом ОСОБА_21 , як особу, яка вчинила на нього напад 13.05.2014 року. В самому протоколі зроблений напис у дужках, що впізнав потерпілий не впевнено. Також слідчим запропоновано впізнати потерпілому особу за статурою, на що потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що № 3 ОСОБА_25 , схожий на особу, що здійснила на нього напад. Крім того, в самому протоколі слідчий під час роз`яснень понятим та іншим учасникам слідчої дії повідомив, що «.. саме вказана особа здійснила напад на ОСОБА_14 13.05.2014 року». На підставі вказаного протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.07.2014 року затримано в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_25 та обрано щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд був позбавлений можливості з`ясувати чи дійсно потерпілий вважав, що напад на нього вчинив ОСОБА_25 , як і з`ясувати чи вважає він, що напад відносно нього вчинив не ОСОБА_25 , а ОСОБА_10 . Сторона обвинувачення не була обмежена у поданні та збиранні доказів, зокрема як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.07.2014 року потерпілий міг впізнати нападника за голосом, проте ОСОБА_10 йому не пред`являвся для впізнання за голосом або ж статурою.

Також, сторона обвинувачення надала як доказ вини ОСОБА_10 за даним епізодом протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_14 від 09.10.2014 року із застосуванням відеозапису (а.с. 160-161 т.4), в ході якого потерпілий розповів про подію, яка мала місце 13.05.2014 року близько 03-30 годин та показав своє місце розташування під час нападу та розташування свого автомобіля та нападника.

Разом із тим, суд погоджується із доводами захисника ОСОБА_13 щодо визнання недопустимим доказом протоколу проведення слідчого експерименту із участю потерпілого ОСОБА_14 з наступних підстав.

Так, відповідно дост.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Так, відповідно до вимог ч.6 ст.240 КПК України, при проведенні слідчого експерименту слідчий складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Приписами ст.104 КПК України визначені загальні правила щодо порядку фіксування процесуальної дії у протоколі, зокрема і факту проведення слідчого експерименту.

Суд, дослідивши протокол проведення слідчого експерименту від 09 жовтня 2014 року, встановив, що він не містить даних про умови і результати слідчого експерименту. В ньому лише викладено показання потерпілого, які він дав слідчому на місці події під відеозапису. В протоколі відсутні відомості про перевірку показань потерпілого ОСОБА_14 щодо обставин події правопорушення. Як вбачається за наданого на вимогу захисника ОСОБА_13 клопотання про проведення слідчої дії слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_14 (а.с. 141-142 т.6), з якого вбачається, що дана слідча дія була проведена за ініціативи сторони захисту та захисник просив провести її за обов`язкової участі одного з трьох захисників ОСОБА_12 (які були на той момент), вказавши їх анкетні дані. Відповідно до ч.6 ст.223 КПК України слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Суду не було надано письмової відмови захисників ОСОБА_12 про відмову від участі в такій слідчій дії. Специфіка даної слідчої дій також не позбавляла слідчого запросити ініціатора клопотання для участю в проведенні слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_14 . Допитаний в судовому засіданні слідчий ОСОБА_23 не зміг пояснити суду чому він провів слідчий експеримент з потерпілим без участі захисників ОСОБА_12 , підтвердивши, що дане клопотання ним отримано та долучено до матеріалів кримінального провадження і було задоволено.

У відповідності до положень ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

З огляду на викладене та враховуючи, що в зазначеному протоколі проведення слідчого експерименту фактично викладенні лише показання суд визнає зазначений протокол недопустимим доказом, оскільки й сам потерпілий не був допитаний в судовому засіданні та суд не сприймав його показань безпосередньо. Даний протокол слідчого експерименту є лише показаннями потерпілого на місці без проведення будь-яких перевірок показань на місці, а отже є похідним доказом від його показань, які суд не сприймав особисто.

З наданого суду протоколу огляду від 19.09.2014 року (а.с. 54-57 т.4) вбачається, що слідчим було вилучено з приміщення ТОВ «Медіаплюс» відеозапис за 13.05.2014 року з камер відео спостереження, що розташовані на приміщенні офісу ТОВ «Медіа плюс» за адресою : м. Кременчук, квартал 278, б.4. Даний відеозапис було скопійовано на флеш-карту міні 3Д та він є додатком до вказаного протоколу

З протоколу огляду від 19.09.2014 року (а.с. 58-61 т.4), складеного слідчим СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 , вбачається, що камери відео- спостереження зафіксували як до буд.№4 квартал 278 під`їхав автомобіль Деу Нексіа світлого кольору об 03 год. 00 хв., видно як з нього вийшов чоловік, зовні схожий на потерпілого. Також камери відео спостереження зафіксували, що навколо вказаного будинку об 03 год. 11 хв. проходив чоловік у світлій куртці з капюшоном на голові, якого слідчий описав як «особа ззовні по своїй тіло будові та походці дуже схожа на ОСОБА_10 , направляється з двору будинку в сторону проспекту 50 років Жовтня…». Суд, дослідивши вказані докази, переглянувши наданий відеозапис вважає, що даний запис вказує лише на особу спортивної статури, одягнену у спортивну куртку з капюшоном та кросівки. З даних відеозаписів встановити приналежність особи на зображенні до обвинуваченого ОСОБА_10 неможливо. Твердження слідчого, що дана соба, яка зображена на відеозаписові дуже схожа на ОСОБА_10 є лише його власним припущенням. В судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_14 вказавував спочатку на одну собу, яка могла вчинити на нього напад, а саме на ОСОБА_21 , в подальшому орган досудового розслідування змінив кваліфікацію дій ОСОБА_25 та висунув обвинувачення у розбійному нападі саме ОСОБА_10 , при цьому з огляду на досліджений в судовому засіданні Реєстр матеріалів досудового розслідування №0001411 від 13.05.2014 року жодних слідчих дій із потерпілим ОСОБА_14 після вилучення вказаного відеозапису не проводилось, версія, що нападником є ОСОБА_10 не перевірялась. В основу такого обвинувачення було покладено лише вищевказаний відеозапис із камер відео спостереження, що розташовані на приміщенні офісу ТОВ «Медіа плюс» за адресою : м. Кременчук, квартал 278, б.4. Вилучені речі при проведенні обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_10 , при проведенні обшуків автомобіля «Опель Астра» д.н.з НОМЕР_52 , не мають особливих ознак причетності до даної події.

Не може суд прийняти як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_14 й аналіз його телефонних дзвінків за 12.05.-13.05.2014 року, згідно до якого мобільний телефон ОСОБА_10 в нічний час доби 13.05.2014 року працював в районі Полтавського проспекту м. Кременчука, що на думку прокурора вказує на наближеність до місця вчинення злочину (квартал 278 у м. Кременчуці). Разом із тим стороною захисту надана відповідь із ПрАТ «Київстар», згідно з якою точність визначення місцезнаходження абонента, номер якого обслуговується в мережі компанії, обумовлене зоною обслуговування (радіо покриття) конкретної базової станції та може досягати 35 км, а час, коли відбувались з`єднання за травень місяць 2014 року проводились роботи з оновлення станцій, тому відстань може бути ще більшою, так як деякі станції, які знаходились на ремонті, переключались на інші, найближчі станції. З огляду на таке, твердження прокурора про наближеність місця роботи (знаходження) мобільного телефону обвинуваченого ОСОБА_10 до місця вчинення злочину, нападу на потерпілого ОСОБА_14 , є безпідставним та необґрунтованим.

Також, не надано суду жодного доказу того, що зниклі під час розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_14 паспорт та іншими важливі особисті документи, були вилучені у обвинуваченого ОСОБА_10 чи у когось із його рідних чи знайомих.
Проаналізувавши надані докази, суд не знаходить у зазначених доказах достатніх даних, які б вказували на причетність обвинуваченого ОСОБА_10 саме до вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, незаконного заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами. Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність не може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумцій факту, суд вважає, що вина ОСОБА_10 за інкримінованими йому епізодами вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_14 (ч.1 ст.187 КК України) та незаконного заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами (ч.3 ст.357 КК України), які мали місце 13.05.2014 року, є недоведеною, тому він підлягає виправданню у зв`язку із недоведеністю його причетності до вчинення даного кримінального правопорушення.

За епізодами вчинення інкримінованих ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникнення до житла особи та за ч.2 ст. 194 КК України, як умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, які мали місце 19.06.2014 року, то суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_10 за даними епізодами в зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати з огляду на дослідженні судом докази надані сторонами суд приходить до наступного :

Відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Потерпілий ОСОБА_14 не був допитаний безпосередньо в суді, оскільки надав суду заяву, згідно якої просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності. Представник потерпілого та сторона обвинувачення не забезпечили участь потерпілого в суді, за таких обставин сторона захисту позбавлена можливості задавати питання потерпілому. Аналогічну заяву надала й дружина потерпілого ОСОБА_14 , потерпіла ОСОБА_15 (а.с. 184-185 т.10).

За таких обставин суд позбавлений можливості з`ясувати у потерпілого місце зберігання зниклих речей - пневматичної рушниці марки «Hatsan» mod 80 magnum, вартість якої відповідно до висновку судового експерта № 485 від 29.10.2014 року складає 900 (дев`ятсот) грн., та двигуна від човна марки Yamaha F413MNS.

З наданого суду протоколу обшуку від 16.07.2014 року за адресою : АДРЕСА_8 вбачається, що обшук відбувався в присутності ОСОБА_19 та адвоката ОСОБА_27 , а також двох понятих. Під час обшуку в приміщенні літньої кухні, під диваном, виявлено чорну воздушку марки «Hatsan» mod 80 magnum (пневматична рушниця). В прміщенні будинку розшукуваних предметів та заборонених речей не виявлено. Зі змісту даного протоколу не можливо ідентифікувати вилучену рушницю, її номер та маркування, які з невідомих суду причин не внесені слідчим до протоколу обшуку, що позбавляє суд в подальшому ідентифікувати вилучену рушницю. Крім того, згідно до ухвали суду та клопотання слідчого про дозвіл на обшук вказаного домоволодіння вбачається, що обшук прводився з метою відшукання речей, які мають відношення до кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченим. В той же час з протоколу обшуку вбачається, що слідчий в приміщенні будинку розшукуваних та заборонених речей не виявив, тоді суду є незрозумілим вилучення вищеописаної рушниці, якщо вона не є розшукуваної річчю. Вказані недоліки та протиріччя прокурором не були усунуті під час судового розгляду.

З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 08.09.2014 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_14 впізнав серед трьох пред`явлених йому на впізнання пневматичних рушниць «Хатсан», останній впізнав рушницю під №3 за характерним нальотом іржі та царапині знизу на резиновому прикладі. Однак суд вважає даний протокол недопустимим доказом в силу вимог ч.2 ст.86 та ст.89 КПК України, оскільки слідчим вказана рушниця перед початком пред`явлення на впізнання оглянута не була, а отже й не встановлено чи дійсно на останній мається царапина, на яку начебто вказав та за якою впізнав рушницю потерпілий, як і не зазначено, що собою являє «характерний наліт іржі». Більш того, допитаний як свідок у справі судом ОСОБА_65 вказав, що пред`явлення для впізнання рушниці відбувалось за його присутності, і він стверджує, що серед 3-х руниць, пред`явлених на впізнання, 2-і були абсолютно нові, а одна бувша у використанні, про що говорив її зовнішній вигляд, тому для потерпілого не було проблемою впізнати «потрібну» рушницю. Даний факт не спростований прокурором, який не заперечував того факту, що дійсно в день пред`явлення на впізнання рушниць у слідчого був і свідок ОСОБА_65 і потерпілий ОСОБА_14 одночасно. Даний факт підтверджується й реєстром матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження, з п.63 якого вбачається, що допит свідка ОСОБА_79 дійсно відбувся 08.09.2014 року в період часу з 11.18 год. До 12.06 год., а впізнання рушниці потерпілим було проведено слідчим в цей же день об 15.46 год. Крім того, з фото таблиці, що долучена до вказаного протоколу, дійсно вбачається, що рушниці під №1 та 2 мають вигляд нових, на відміну він рушниці під №3.

Згідно із ч.2 ст.229 КПК України річ, що підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, в числі інших однорідних речей одного виду, якості і без різких відмінностей у зовнішньому вигляді, у кількості не менше трьох. Особі, яка впізнає, пропонується вказати на річ, яку вона впізнає, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала. Цих вимог закону слідчим дотримано не було, оскільки слідчий пред`явив дял впізнання речі, які мають між собою різкі відмінності дві нові рушниці та одну бувшу у використанні.

З наданого суду протоколу огляду місця події від 19.06.2014 року, складеного слідчим СВ Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_80 у відповідності до вимог КПК України, встановлено, що слідчим в пристуності понятих оглянуто дачний будинок та домоволодіння за адресою : АДРЕСА_9 , огляд проведено в нічний час доби, відразу після того, як було ліквідовано пожежу. Огляд проводився за допомогою штучного освітлення. Даний протокол не містить відомостей про наявність будь-яких написів на стінах будинку.

Надані в якості доказу існування напису « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на стіні дачного будинку за адресою : АДРЕСА_9 протокол огляду місця події від 29.07.2014 року та від 05.09.2014 року, суд вважає неналежними доказами, оскільки вказані протоколи складені післі вчинення підпалу будинку більше ніж через місяць, тому за цей час могли з`явитися будь-які написи на стінах будинку, і дані цих протоколів не спростовують даних, зафіксованих у протоколі від 19.06.2014 року, складеного відразу після підпалу будинку.

Допитані як свідки з приводу підпалу будинку по АДРЕСА_9 , працівники пожежної охорони ОСОБА_81 , ОСОБА_82 та подружжя ОСОБА_83 жодним чином не пов`язують підпал вказаного будинку з особами обвинувачених ОСОБА_84 та ОСОБА_17 , а лише повідомляють про факт горіння будинку та про обставини його гасіння.

Суд також вкотре констатує, що потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 допитані судом не були, тому з`ясувати у них обставини підпалу будинку та наявність майна, суд не має можливості.

З врахування того, що вилучена за місцем проживання батьків ОСОБА_19 за адресою : АДРЕСА_8 , пневматична рушниця марки «Hatsan» mod 80 magnum не була ідентифікована слідчим жодним чином та протокол пред`явлення цієї рушниці судом визнаний недопустимим доказом, а інших доказів щодо причетності ОСОБА_10 до умисного підпалу дачного будинку потерпілого ОСОБА_14 суду стороною обвинувачення надано не було, тому суд не знаходить підстав для визання обвинуваченого ОСОБА_10 винним у вчиненні цього злочину. Суд не може покласти у вирок припущення прокурора, що якщо смс-повідомлення з погрозами та з вимогою про сплату коштів направляв ОСОБА_10 , який посилався на події щодо підпаду дачного будинку потерпілого, то й підпал вчинив ОСОБА_10 . Такі твердження не підтверджуються належними та допустимим доказами, а ймовірність того, що підпал будинку вчинила інша особа, є досить великою. До того ж прокурорм не спростовані показання обвинуваченого ОСОБА_10 та надані ним письмові докази того, що 18.06.2014 року він перебував у Київській клініці разом із ОСОБА_19 до 19.00 години, тому не міг повернутися раніше 01.00 години 19.06.2014 року. Суд також звертає увагу, що даним епізодом злочинної діяльності обвинувачення ОСОБА_10 висунуто не конкретне, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини, зокрема не вказана дата вчинення цього злочину та час його вчинення. Слідчий разом із прокурорм у обвинувальному акті за цим епізодом обмежились лише констатацією того, що він продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи на подвір`ї садового будинку ОСОБА_14 , що за адресою : АДРЕСА_7 , маючи умисел на знищення майна …. Тобто стороною обвинувачення проігнорована вимога ст.91 КПК України, а саме п.1 ч.1 цієї статті, згідно до якої у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), таким чином обвинувачений заздалегідь поставлений у нерівне положення, оскльки не знає, коли вчинив даний злочин за версією сторони обвинувачення. Крім того, прокурор не вказав спосіб, яким ОСОБА_10 проник до приміщення вказаного садового будинку. З досліджених у судовому засіданні доказів даних обставин встановити виявилось неможливим.

Суд вважає, що вина ОСОБА_10 за інкримінованим йому епізодом вчинення умисного знищення чужого майна шляхом підпалу (ч.2 ст.194 КК України), який мав місце 19.06.2014 року, є недоведеною, тому він підлягає виправданню у зв`язку із недоведеністю його причетності до вчинення даного кримінального правопорушення.

Щодо обвинувачення ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України, за епізодом викрадення з садового будинку, який належить ОСОБА_14 та розташований за адресою : АДРЕСА_7 рішниці «Hatsan» вартістю 900 грн. та двигуна від човна марки «Yamaha F413MNS» вартістю 21 097 грн., то суд вважає, що досудове розслідування за даним епізодом проведено не уповноваженим органом досудового розслідування. Як вбачається з обвинувального акту, в якому висунуто обвинувачення ОСОБА_10 за даним епізодом, його було вчинено у Кіровоградській області, в Світловодському районі, тобто під юрисдикцією органів досудового розслідування Кіровоградської області, а не Полтавсьокї області. Відповідно до ч.1 ст. 218 КПК України встановлено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження, прокуратурою Полтавської та Кіровоградської області підслідність за даним епізодом не визначалась, постанова про визначення територіальної підслідності не виносилась, слідчий прокуратури Полтавської області ОСОБА_23 на власний розсуд вніс відомості за даним фактом до ЄРДР та розпочав досудове розслідування. За іншим епізодом злочинної діяльності в Кіровоградській області, а саме за ч.2 ст.194 КК України, прокуратурою визначалась територіальна підслідність та кримінальне провадження передавалось із однієї області до іншої відповідно до вимог КПК України.
Також не можна оминути й того факту, що жодних доказів на існування у потерпілого вищеназваного мотору вказаної марки суду не надано, як і не надано будь-якого доказу з якого слідувало б, що його вартість на день крадіжки складає саме 900 грн.

Що ж стосується не отримання ОСОБА_10 повідомлення про підозру від 29.10.2014 (змінену), то необхідність надання правової оцінки вказаному факту в контексті перевірки обґрунтованості висунутого обвинувачення нівелюється висновками суду про цілковиту недоведеність такого обвинувачення за результатами дослідження та оцінки доказів.

За таких обставин, клопотання сторони захисту про визнання окремих з цих доказів недопустимими, суд визнає обґрунтованим.

Крім встановленого судом злочину, дії обвинуваченого ОСОБА_12 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 189 КК України, тобто будучи співучасником вимагання за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства та заподіння тяжких тілесних ушкоджень, де він є пособником вчинення злочину, який надавав ОСОБА_10 інформацію про ОСОБА_14 , яку знають лише близькі родичі, за наступних обставин:

13.05.2014 року біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 на ОСОБА_14 було скоєно розбійний напад, під час якого нападник заволодів документами та особистими речами ОСОБА_14 . Після розбійного нападу на ОСОБА_14 , ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_10 , що на його брата ОСОБА_14 було вчинено розбійний напад, під час якого особа, яка його скоїла забрала особисті речі потерпілого. На що, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_12 , що знає місце де знаходяться вказані речі та запропонував останньому шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_14 , заволодіти грошовими коштами ОСОБА_14 в сумі 1000 доларів США. Маючи прямий умисел, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, під виглядом надання допомоги у поверненні речей, зазделегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, обвинувачений ОСОБА_12 за попередньою змовою зі обвинуваченим ОСОБА_10 домовилися на вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_14 . Так, 15.05.2014 року ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_14 скористатися домогою його знайомого, працівника ВВБ в Полтавській області, який має необхідні зв`язки, доступи до різноманітних електронних баз МВС та користується товариськими відносинами з керівництвом УМВС України в Полтавській області, який за винагороду в 1000 доларів США може віднайти речі, які були викрадені в результаті розбійного нападу на ОСОБА_14 13.05.2014 року, а саме: паспорт ОСОБА_14 , технічний паспорт на автомобіль «Хюндай ІХ 35» державний номер НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_14 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_15 , відео реєстратор з флеш картою, наручний годинник «Романсон» чорного кольору, візитницю з візитними картками, ключ від автомобіля «Хюндай ІХ 35» державний номер НОМЕР_1 та зв`язку ключів від квартири, наража та дачі. 19.05.2014 року близько 13-00 години обвинувачений ОСОБА_10 під`їхав на автомобілі «Опель Астра» чорного кольору державний номер НОМЕР_16 до кафе «Козацька застава», що в м.Кременчук, де родина ОСОБА_14 , а також ОСОБА_12 , відбували поминання дідуся. ОСОБА_12 представив ОСОБА_14 раніше невідому йому особу та повідомив, що ОСОБА_10 працює у ВВБ в Полтавській області. Під час спільної розмови ОСОБА_12 спільно зі ОСОБА_10 , маючи при собі вказані вище речі, ввели в оману ОСОБА_14 , та повідомили, що ОСОБА_10 знайшов особу, яка вчинила на нього розбійний напад та те, що вказана особа на даний час знаходиться в м.Дніпропетровськ. Для начебто поїздки в м.Дніпропетровськ за речами ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 отримали від потерпілого грошові кошти, в сумі 1000 гривень, про які раніше не було домоволеності. Вводячи в оману ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 вдали вигляд, що поїхали до м.Дніпропетровська, де впіймали злочинця та забрали в нього речі ОСОБА_14 , при чому свої злочинні дії підтверджували надісланою на мобільний телефон ОСОБА_14 з мобільного телефону ОСОБА_12 фотографією з м.Дніпропетровська, яку на прохання ОСОБА_10 йому надіслав його знайомий оперупоноважений Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_85 , однак, у цей час самі перебували на дачі у ОСОБА_12 в с. Мала Кохнівка Кременчуцького району. Близько 23-30 години ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, щоб той виходив з будинку на повідр`я, де ОСОБА_12 та ОСОБА_10 передадуть йому документи та ключі від автомобіля викрадені в нього 13.05.2014 року. За вказану допомогу наступного дня на АГЗС, що в м.Кременчук по вул. Залідзничній, 12, ОСОБА_14 , як і обіцяв, передав ОСОБА_10 1000 доларів США та 2000 грн ОСОБА_12 за допомогу у відшуканні речей.

Суд, дослідивши всі матеріали кримінального провадження у їх сукупності, вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_12 надавав ОСОБА_10 будь-яку інформацію щодо ОСОБА_14 , яку знають лише близькі родичі, а тим паче не доведено, що ОСОБА_12 мав попередню змову зі ОСОБА_10 саме на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_14 .

Суд вважає, що таке формулювання обвинувачення за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 189 КК України відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_10 є не конкретним та не зрозумілим, оскільки з висунутого обвинувачення вбачається, що ОСОБА_12 начебто передавав певну інформацію іншому обвинуваченому ОСОБА_10 , яку знають лише близькі родичі, та котру в подальшому ОСОБА_10 використовував для відправленні коротких текстових повідомлень із погрозами. Разом із тим є неконкретизованим та не зрозумілим, яку саме інформацію сторона обвинувачення мала на увазі, в чому така інформація полягала і чому її міг знати лише ОСОБА_12 . В ході судового розгляду справи прокурор не скористався своїм правом, наданим йому ст. 338 КПК України щодо уточнення та конкретизації висунутого ОСОБА_12 та ОСОБА_10 обвинувачення. Слід зазначити, що суд розглядає справу лише в межах висунутого особі обвинувачення, що чітко регламентовано нормами ст. 337 КПК України та може вийти за межі висунутого обвинувачення лише якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Так, згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №110 від 06.11.2009 року злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Також, п.24 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ встановлено, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, за спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Згідно з ч.2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Згідно до обвинувального акту ОСОБА_12 інкримінується, що останній, будучи співучасником вимагання за попередньою групою змовою групою осіб, надавав обвинуваченому ОСОБА_10 інформацію про ОСОБА_14 , яку знають лише близькі родичі, після чого ОСОБА_10 , достовірно знаючи місце перебування потерпілого, його наміри, життєві ситуації, направляв потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 короткі текстові повідомлення з вимаганням грошових коштів.

Як вбачається з огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_14 від 18.07.2014 року, який за описаних вище підстав визнаний судом допустимим доказом, обвинувачений ОСОБА_12 зі свого мобільного телефону направляв на адресу потерпілого повідомлення через програму «Вайбер», зокрема 19 травня 2014 року, з яких вбачається, що обвинувачений вказує, що ним та ОСОБА_10 знайдені речі, які зникли у потерпілого після вчинення на нього нападу 13.05.2014 року, а сам потерпілий просить його дізнатися чи це була випадковість чи замовлення. Також, ОСОБА_12 направляв фотографію із зображенням м. Дніпропетровськ та просить потерпілого «приготувати їм поляну». Зміст вказаної преписки між потерпілим ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_12 повністю спростовує показання обвинуваченого ОСОБА_86 надані ним під час судового розгляду, зокрема щодо непричетності до шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_14 та того, що це потерпілий надав їм дані людини та її адресу, до якої необхідно їхати в м. Дніпропетровськ.

Суд, дотримуючись принципу змагальності сторін передбачений ст.7, ст.22 КПК України, забезпечив всім учасникам судового провадження рівні права, дослідив та перевірив докази надані суду, перевірив доводи прокурора про обставини скоєння злочинів та про склад злочину в діях обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , перевірив доводи обвинувачених та їх захисників щодо непричетності їх підзахисних до інкримінованих їм кримінальних правопорушень, невідповідності кваліфікації злочинів діям обвинувачених та про порушення чинного законодавства, визнання доказів недопустимими в порядку ст. 89 КПК України, як вони вважають, по даному кримінальному провадженню, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, всіх наданих суду доказів, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано об`єктивні докази, які узгоджуються між собою і є послідовними та логічними, які свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.2 ст.190 КК України та ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, при цьому суд вважає, що дії ОСОБА_10 за епізодом вимагання слід перекваліфікувати в зв`язку з тим, що державним обвинуваченням не доведено, що ОСОБА_10 був співучасником вимагання за попередньою змовою групою осіб, з погрозами вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тому така кваліфікуюча ознака як співучасника вимагання за попередньою змовою групою осіб підлягає виключенню, а обвинувачення ОСОБА_10 перекваліфікації з ч.2 ст.27, ч.2 ст.189 КК України на ч.2 ст. 189 КК України.

Суд вважає, що інформацію про родинні відносини потерпілого ОСОБА_14 на момент вчинення злочинів у період часу з травня по липень 2014 року була доступна необмеженому колу громадян, оскільки потерпілий мав свою сторінку у соціальній мережі «Одноклассники» у всесвітній мережі Інтернет та доступ до його сторінки був вільним та відкритим. Згідно цієї інформації на своїй сторінці потерпілий зазначав про свої родинні зв`язки, зокрема там вказана дружина - ОСОБА_15 , на особистій сторінці якої зазначено її дівоче прізвище ОСОБА_87 , а також мається посилання на особисту сторінку її рідної сестри. Крім того, на особистій сторінці ОСОБА_14 маються фотографії із зображенням сина на танцях із підписом «сын и партнерши», з чого пересічний громадянин безпомилково може визначити, що син потерпілого займається танцями.

Суд також зважає на те, що під час досудового розслідування як в автомобілі, який знаходився в користуванні обвинуваченого ОСОБА_12 , так і за місцем роботи, проживання та реєстрації останнього, були проведені обшуки з метою виявлення та вилучення будь-яких доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_12 до вимагання грошових коштів у ОСОБА_14 , про вказано у Реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001411, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2014 року (пункти 21, 22, 25, 26 розділу І Реєстру). Однак жодних предметів, речей і документів, які хоча б опосередковано вказували на можливу причетність ОСОБА_12 до даного злочину, виявлено не було. В зв`язку з чим прокурор навіть не долучав протоколи проведення вказаних слідчих дій до матеріалів справи, оскільки вони не несуть жодної доказової бази по відношенню до інкримінованого ОСОБА_12 кримінального правопорушення за ч.5 ст.27, ч.2 ст.189 КК України.

Допитаний як свідок у судовому засіданні 10.05.2018 року слідчий ОСОБА_23 пояснив, що причетність ОСОБА_12 до вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_14 підтверджувалась на досудовому слідстві показаннями самого потерпілого, а також свідка ОСОБА_88 , крім того участь ОСОБА_12 у вимаганні грошових коштів це його внутрішнє переконання. Будь-яких матеріалів кримінального провадження, які б у розумінні ст. 84 КПК України підтверджували б участь ОСОБА_12 у вимаганні немає.

Слід зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або на отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Згідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Частиною 3 ціє ж статті визначено, що сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Однак, всупереч наведеним нормам свідок ОСОБА_88 не був допитаний судом, а сторона обвинувачення не забезпечила його участь у судовому засіданні з метою допиту сторонами та судом. Потерпілі ОСОБА_14 і ОСОБА_15 також не були допитані судом, при цьому надали письмові заяви в яких повідомляли, що надавати показання суду не будуть, претензій до обвинувачених не мають. Справжність поданих заяв та щирість їх мотивів підтвердив у судовому засіданні й представник потерпілих адвокат ОСОБА_89 . За таких обставин сторона обвинувачення не може посилатися на показання потерпілих та свідків, які не були допитані судом та участь яких у судовому засіданні не була забезпечена стороною обвинувачення.

Допитані як обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечили будь-яку причетність до вимагання грошових у потерпілого ОСОБА_14 , в тому числі й пересилання один одному будь-яких смс - повідомлень щодо потерпілого тощо. Стороною обвинувачення під час затримання ОСОБА_12 в порядку ст.208 КПК України не було вилучено мобільного телефону, як не було оглянуто будь-якого телефону, який міг би належати ОСОБА_12 , або ж бути у його користуванні. Стороною обвинувачення не було встановлено яким номером мобільного оператора користувався на момент свого затримання ОСОБА_12 , суду не надано жодного документу, який би вказував на номер мобільного телефону ОСОБА_12 та підтверджував передання будь-якої інформації відносно потерпілого ОСОБА_14 від ОСОБА_12 до ОСОБА_10 . Більш того, судом встановлено та не заперечувалось учасниками процесу, що ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_14 познайомились лише 15.05.2014 року, тобто через два дні після вчинення на потерпілого розбійного нападу. Метою даного знайомства було начебто надання допомоги з боку ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_14 у встановленні особи, яка вчинила на нього напад. З цього часу ОСОБА_10 самостійно, без участі ОСОБА_12 мав змогу спілкуватися з потерпілим, отримував інформацію щодо роду його професійної (трудової) діяльності, з`ясовував коло знайомих, які можуть бути причетними до нападу на нього, а отже самостійно міг отримати в тому числі й від самого потерпілого всю необхідну йому інформацію. З матеріалів провадження вбачається, що перше смс повідомлення із погрозою надійшло на мобільні телефони потерпілих в один і той же день, а саме 12.06.2014 року. З огляду на дані факти є незрозумілим твердження сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_12 до вимагання грошових коштів у потерпілого, зокрема надання ним певної інформації ОСОБА_10 , яку останній начебто використовував для направлення смс повідомлень потерпілим.

За обставин викладених вище суд вважає, що участь ОСОБА_12 у вимаганні грошових коштів у потерпілого ОСОБА_14 матеріалами справи не доведена та ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення, які не підтвердженні жодним доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене вище суд прийшов до висновків, що державним обвинуваченням не доведено, що ОСОБА_10 був співучасником вимагання за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 , з погрозами вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тому кваліфікуюча ознака співучасника вимагання за попередньою змовою групою осіб підлягає виключенню, а обвинувачення ОСОБА_10 перекваліфікації із ч.2 ст.27, ч.2 ст.189 КК України на ч.2 ст. 189 КК України. Обвинувачений ОСОБА_12 підлягає виправданню у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.189 КК України.

Щодо розміру суми, яку вимагав ОСОБА_10 згідно обвинувального акту, а саме грошові кошти в сумі 120 000 тисяч доларів США, то на підтвердження вимагання саме такої суми у потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 суду надано не було.

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні надісланих на адресу потерпілих смс повідомлень із погрозами та вимаганнями, в даних повідомленнях дійсно фігурують суми в розмірі 100 000 та 120 000 тисяч, разом із тим у них не вказано назву валюти, в якій вимагач бажає отримати грошові кошти. Як вже неодноразово зазначалось вище, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або на отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Згідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не були допитані судом, та як відмовились від надання показань у судовому засіданні.

В той же час у матеріалах кримінального провадження міститься заява потерпілого ОСОБА_14 , датована 03.07.2014 року, в якій останній чітко вказує, що у нього протягом останнього місяця вимагають 100 000 грн. Суд вважає цей доказ допустимим та таким, що відповідає вимогам чинного КПК України та звертає увагу, що в поданій до правоохоронних органів заяві, написаній власноручно потерпілим ОСОБА_14 та ним же підписаній, мова йде про вимагання у нього 100 000 тисяч гривень, а не доларів США, як зазначає прокурор у обвинувальному акті та в судовому засіданні.

З інших процесуальних документів, як то доручення слідчому на проведення досудового слідства від 03.07.2014 року, постанови про створення групи прокурорів від 03.07.2014 року, доручення слідчого ОСОБА_23 від 03.07.2014 року вбачається, що у ОСОБА_14 вимагають грошові кошти саме в сумі 100 000 грн., а не доларів США. На підтвердження вимагання у потерпілого саме грошових коштів в доларах США державним обвинувачем не надано жодного допустимого та належного доказу.

Тому суд вважає, що є доведеним вимагання ОСОБА_10 саме 120 000 грн., а не доларів США, як вказує в обвинувальному акті прокурор.

Суд вважає встановленим та доведеним у суді, що з 15.05.2014 року за порадою ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_14 звернувся до ОСОБА_10 , який на той час працював у правоохоронних органах у ВВБ України в Полтавській області та мав звання майор міліції, як до фахівця в галузі карного розшуку в розрахунку, що останній зможе допомогти встановити особу, яка вчинила на нього напад та встановленні осіб, які згодом почали у нього вимагати грошові кошти та надсилати смс-повідомлення з погрозами йому та дружині. Отже останній достеменно знав місця проживання потерпілого, точну його адресу, а також той факт, що останній буде відсутнім удома через знаходження на відпочинку. Факти, що викладені в смс-повідомленнях, надісланих з його мобільного телефону за допомогою програми «Viber» невідомій особі, чітко вказують, що мова у цих повідомленнях йде саме про квартиру потерпілого ОСОБА_14 і що інформація надається для вчинення крадіжки з квартири потерпілого з проникненням до її приміщення, на що самі злочинці й вказали в повідомленні зазначивши, що : «.. Только под. 185/3».

Відповідно до ч.5 ст. 27 КК України встановлено, що пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також та особа, яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути Такі предмети, або іншим чином сприяти приховуванню злочину.

Суд вважає, що ОСОБА_10 надавав поради, вказівки та повідомив про усунення перешкод для вчинення крадіжки невідомим особами, які 22.06.2014 року й вчинили крадіжку особистого майна потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 шляхом проникнення до квартири на 8-му поверсі через пластикове вікно лоджії, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_14 .

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України суд розглядає обвинувальний акт відносно особи лише в межах висунутого обвинувачення та не може вийти за його межі, якщо це погіршує становище особи. З огляду на вказану норму закону суд вважає, що відсутні підстави для кваліфікації данних дій ОСОБА_10 як за попередньою змовою групою осіб та вчинених повторно, оскільки це погіршуватиме становище обвинуваченого та виходитиме за межі висунутого йому обвинувачення за даним епізодом.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за обставин, встановлених судовим розглядом, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленомуКонституцією та КПК України.

Щодо наданих суду доказів, на підтвердження вини ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України у формі співучасті у вигляді протоколів проведення негласних слідчих (розшукових) дій, то суд вважає, що протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу від 15.07.2014 року, згідно з яким в результаті проведення заходу 24.06.2014 року, встановлено місцезнаходження радіоелектронного засобу, а саме мобільного терміналу з номером НОМЕР_10 за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу від 14.07.2014 року, згідно з яким в результаті проведення заходу 12.07.2014 року, було встановлено місцезнаходження радіоелектронного засобу, а саме мобільного терміналу з номером НОМЕР_12 за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 23.07.2014 року, згідно з яким в результаті проведення заходу було зафіксовано наступні дії та розмови, які містять відомості, що мають значення для досудового розслідування, а саме: проведення негласної (розшукової) дії здійснювалось за місцем перебування всіх фігурантів, а саме на АГЗП по вул. Залізнична, 12 в м. Кременчуці, під час розмови з фігурантами відеокамеру встановлено таким чином, що видно ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , а також чути їх розмову; також протокол про результати проведення негласної слідчої(розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 23.07.2014 року, згідно з яким в результаті проведення заходу було зафіксовано наступні дії та розмови, які містять відомості, що мають значення для досудового розслідування, а саме: проведення негласної (розшукової) дії здійснювалось за місцем перебування всіх фігурантів, а саме на АГЗП по вул. Залізнична, 12 в м. Кременчуці, під час розмови з фігурантами відеокамеру встановлено таким чином, що видно ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , а також чути їх розмову, у вигляді додатку до протоколу мається магнітний носій інформації, є недопустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

Здійснюючи перевірку доказів на їх допустимість, зважаючи, що сторона захисту, ставить їх під сумнів відповідно до поданого письмового клопотання, необхідно зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення в порушення вимог ст. 290 КПК України не забезпечила наявність відповідних ухвал слідчого судді, на підставі яких надано відповідні дозволи на проведення вищезазначених негласних слідчих (розшукових дій), пов`язаних із втручанням у приватне спілкування осіб та встановлення місця знаходження радіоелектронного засобу, тоді як про їх існування стороні обвинувачення було відомо на час звернення до суду з обвинувальним актом, і не дослідження судом процесуальних документів, які стали правовою підставою проведення негласних слідчих (розшукових) дій, впливає на справедливість судового розгляду в цілому, так як відсутність дослідження зазначених матеріалів викликає сумніви щодо можливості здійснення судом належної оцінки законності проведення таких дій, а також, достовірності та допустимості їх результатів як доказів, і, відповідно, не дослідження зазначених матеріалів призводить до оперування доказами, допустимість яких є ймовірною, що в контексті презумпції невинуватості є неприпустимим для обґрунтування рішення про винуватість особи та свідчить про порушення права особи на справедливий суд.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити, які саме дії були санкціоновані слідчим суддею, щодо кого саме, на який строк та чи діяли правоохоронні органи у межах та спосіб, передбачений відповідними судовими рішеннями. Тобто, з достатньою повнотою, суд не має можливості з`ясувати правові підстави та порядок застосування заходів, які тимчасово обмежували конституційні права та свободи потерпілих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 та обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , що є основним критерієм допустимості їх результатів як джерела доказів, так як, згідно положень діючого КПК України, критерієм допустимості доказів є не лише законність їх отримання, а і попереднє відкриття матеріалів іншій стороні до їх безпосереднього дослідження у суді, оскільки, зазначені відомості підтверджують законність (або свідчать про незаконність) проведення тієї чи іншої негласної слідчої (розшукової) дії, і, відповідно, мають оцінюватися судом за участю сторін кримінального провадження у сукупності із протоколами негласних слідчих (розшукових) дій.

Суд також вважає, що не може бути належним доказом законності проведення вище перелічених негласних слідчих дій, лист із Апеляційного суду Полтавської області від 21.11.2016 року за вих. №01-50/36/16, яким вказано, що у двох кримінальних провадженнях щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_10 надавались ухвали на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, при чому стосовно ОСОБА_10 їх було надано дві на проведення аудіо-, відео контролю особи від 04.07.2014 року, та одна ухвала на проведення аудіо-, відео контролю особи від 04.07.2014 року відносно ОСОБА_12 . Без дослідження вказаних ухвал Апеляційного суду Полтавської області суд позбавлений можливості оцінити законність дій правоохоронних органів, з врахуванням того, що відносно ОСОБА_10 було взято дві ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 04.07.2014 року, що аж ніяк не узгоджується з наданими суду протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтроль особи від 23.07.2014 року. До того ж суд вважає, що навіть така довідка з Апеляційного суду Полтавської області була отримана 21.11.2016 року, тобто більше ніж через 2 два роки після завершення досудового розслідування. Таким чином, даний документ отриманий прокурором всупереч вимог ст.ст. 110, 113, 214, 290 КПК України поза межами строків досудового розслідування.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 12 жовтня 2017 року, згідно якої невідкриття матеріалів сторонами, в порядку ст.290 КПК України, є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази, при цьому, відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечує можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів. Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 16.03.2016 року (справа 5-364кс16) в якій зазначено, шо відповідно до ч.2 ст.290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази (частина одинадцята, дванадцята статті 290 КПК України).

Суд приходить до висновку, що досліджені та перераховані докази, які прийняті судом на обґрунтування доведеності вини обвинувачених є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, та допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.
Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.185, ч.2 ст.189 та ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 190 КК України знайшла своє підтвердження, але вчинені вони були за інших обставин, ніж це наведено в обвинувальному акті прокурора, тому у відповідності до ст.ст. 373-374 КПК України сформулював обвинувачення, яке було доведено державним обвинувачем у судовому засіданні.

Не визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів суд оцінює критично, розцінюючи дану обставину як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки такі показання обвинувачених спростовуються вищенаведеними доказами.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб; за ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, як посібництво у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у житло та за ч.2 ст.189 КК України, як вимагання, вчинене з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень..
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України : за ч. 5 ст 127, ч. 3 ст 185, ч.2 ст . 190 КК України середньої тяжкості, 189 ч. 2 КК України є тяжким, дані про особу винного, який характеризується виключно позитивно, на утриманні має двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, вчинення ним кримінального правопорушення вперше, а також враховуючи переважну кількість обставин, що пом`якшують його покарання, за відсутності обставин, які обтяжують покарання,.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 покарання суд згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України також враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є середньої тяжкості , дані про його особу, який за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання не встановлено.
Беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_10 та ОСОБА_12 злочину та перелічені дані про їх особу, позицію потерпілих, роль у вчиненні кожного з злочинів окремо, суд, керуючись правилами ст. 65, ч. 5 ст. 68 КК України вважає за необхідне:
призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 5 ст 27, ч. 3 ст . 185, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України. За правилами ст.70 КК України визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі та застосувати ст.75 КК України і звільнити обвинуваченого від покарання з випробуванням з іспитовим строком. з застосуванням ст . 70 КК України, за сукупністю злочинів остаточно призначивши покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, з огляду на невстановлення обставин того, що вчинені злочини з використанням можливостей та засобів його службової діяьності, приймаючи до уваги, що суб`єкт даного кримінального правопорушення не є спеціальним, а також враховуючи наявність обставин, які пом`якшують відповідальність та за відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, суд визначає недоцільним застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 передбаченого згідно вимог ст.54 КК України щодо засудженої за тяжкий злочин особи, яка має спеціальне звання, позбавлення за вироком суду цього звання, що є правом а не обов`язком суду.
Водночас, приймаючи до уваги, що хоча й вчинене кримінальне правопорушення є тяжким злочином, з урахуванням виключно позитивних відомостей щодо особи обвинуваченого ОСОБА_10 , вчинення ним кримінального правопорушення вперше, а також враховуючи переважну кількість обставин, що пом`якшують його покарання, за відсутності обставини, які обтяжують покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_90 без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період іспитового строку, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попереджнння вчинення нових злочинів.
Виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_12 можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті, передбачаючої відповідальність за вчинені злочину у виді обмеження волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України. Саме такий вид і строк покарання, як вважає суд, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року та рішення Великої палати Верховного суду (справа №663/537/17провадження №13-31кс18) від 29 серпня 2018 року, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_91 строк їх попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29.09.2014 року накладено арешт на майно вилучене у ОСОБА_10 . Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. У зв`язку з вище викладеним суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з майна обвинуваченого ОСОБА_10

Загальна сума витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні становить 11582,86 грн., яка підлягає стягненню в сумі 5920 грн. зі ОСОБА_90 на підставі ч.2 ст. 124 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів в частині обвинувачення, за яким ОСОБА_10 та ОСОБА_12 підлягають виправданню, слід віднести на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_14 заявлено цивільний позов, який в ході судового розгляду збільшено про стягнення з ОСОБА_10 на його користь 358 221 грн майнової шкоди та 50 000 грн у моральне відшкодування, завданої кримінальним правпорушенням; стягнути з ОСОБА_12 на його користь 20 951 грн майнової шкоди та 25 000 грн у відшкодування моральної шкоди з відповідним обґрунтуванням.

ОСОБА_14 в ході розгляду справи, подано заяву до суду про відсутність майнових претензій до ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , тому суд, враховуючи подану заяву про відсутність майнових та моральних претензій до обвинувачених на підставі ст.129 КПК України вважає за необхідне позов залишити без розгляду

Термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , застосований судом закінчився, та сторонами кримінального провадження не ініціювалося питання про його продовження чи зміну.

При обрання щодо обвинувачених запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ніким не заявлено, а тому суд не має повноважень щодо вирішення даного питання.

Керуючись ст. 373,374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.3 ст.357, ч.2 ст. 194 КК України виправдати, у зв`язку із недоведеністю його причетності до вчинення даних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.189 КК України та призначити йому покарання:

За ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

За ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

За ч.2 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст..70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_10 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк його затримання та перебування під вартою в межах даного кримінального провадження з 16.07.2014 року по 18.02.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 ( два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_12 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст. 189 КК України виправдати, у зв`язку із недоведеністю його причетності до вчинення даного кримінального правопорушення.

ОСОБА_12 визнати винним за ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Зарахувати ОСОБА_12 в строк відбування покарання строк його затримання та перебування під вартою в межах даного кримінального провадження з 16.07.2014 року по 29.09.2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_12 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь держави 5920 грн. витрат на проведення експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_14 залишити без розгляду

Речові докази: мобільний телефон «Samsung Galaxy 4 GT-19500» з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_53 ; паперове зображення невідомої особи з написом та зазначенням номеру телефону НОМЕР_19 , довідка з бази АРМОР на ОСОБА_26 , зі зворотного боку фото невідомої особи та написи із зазначенням номерів телефону: НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 ; сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_24 ; сім картка Ді-ДЖУС № НОМЕР_54 ; батарея від мобільного телефону «Самсунг», мобільний телефон «Самсунг» з імеі НОМЕР_55 ; мобільний телефон марки «Нокіа» 3220 імеі НОМЕР_56 , дисконтна картка «фішка» з № НОМЕР_57 , посвідчення працівника ВВБ в Полтавській області ДВБ МВС України на ОСОБА_10 НОМЕР_29 , корінець повістки про виклик на ОСОБА_92 ; корінець повістки про виклик на ОСОБА_24 ; корінець повістки про виклик ОСОБА_93 , судова повістка на ОСОБА_10 , аркуш паперу з логотипом «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_14 , ключ від автомобіля «Опель Астра» з пультом від сигналізації Шериф, зарплатна картка НОМЕР_58 , зв`язка ключів в кількості 8 штук, два магніти від дверей, брелок у вигляді викидного ножа, поліс № АВ 19478879 на ОСОБА_10 , поліс № АС 17943370 на ОСОБА_10 , картка АС 17943370 від 10.10.2011 року, картка АВ 19499879 від 05.10.2013 року, флеш накопичувач «Тошиба» 2гб, висновок про допуск до права керування транспортним засобом від 03.06.2013 року, висновок про допуск до права керування транспртним засобом від 25.12.2010 року, медична довідка на ОСОБА_10 , чек на суму 5грн; посвідчення водія ОСОБА_10 , 200 грн. однією купюрою № 0893905, технічний паспорт на автомобіль «Опель Астра», довідка з Кременчуцької 3 міської лікарні, довіреність від ОСОБА_19 , два ножі, рукавичка чорного кольору на якій є мікро чатини, куртка чорна балонова з капюшоном «OUTVENTURE», джинси чоловічі фірми «paul&shark», Кросівки чорного кольору з підошвою біло-жовтого кольору з надписом «SPECIALI R» - повернути власнику.

Речові докази пневматичну рушницю «HATSAN» MOD 80 MAGNUM № 021006409 знищити у встановленому законом порядку.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29.09.2014 року на тимчасово вилучене майно - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченомим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1