Номер провадження: 11-сс/813/1399/19
Номер справи місцевого суду: 523/295/19 1-кс/523/3991
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000017 від 01 січня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ст.198 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 до 02 жовтня 2019 року, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000017 від 01 січня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ст.198 КК України.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, з можливістю працювати.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що відсутні обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, працевлаштований, має стійкі соціальні зв`язки та утримує багатодітну сім`ю. Підозрюваний не має наміру ухилятися від органів досудового слідства та суду, вчиняти інші злочини або знищувати докази, чинити тиск на учасників провадження.
Від захисника ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_10 надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Частиною 4 ст.107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Враховуючи те, що захисник та прокурор просили апеляційну скаргу розглядіти без їх участі, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги має бути проведений без участі учасників кримінального провадження та без фіксації процесу технічними засобами.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 цієї ж статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя дотримався вищевикладених вимог КПК України, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв обґрунтоване та законне судове рішення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ст.198 КК України, а саме в тому, що 01.01.2019 року близько 03:00 годин, ОСОБА_8 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_11 прибули у двір будинку АДРЕСА_2 , де побачили автомобіль марки «ВАЗ 21063» в кузові білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер (шасі) рами кузова № НОМЕР_2 , вартістю 22 800 грн., що належить потерпілому ОСОБА_12 , який визначили об`єктом свого злочинного умислу.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі викриття їх злочинних дій попередити ОСОБА_11 , в той час коли він діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом пошкодження замка передньої лівої двері автомобіля проник до вищевказаного автомобіля. Знаходячись в салоні авто, ОСОБА_11 продовжив реалізацію свого протиправного умислу та шляхом використання ключа від аналогічного автомобіля запустив двигун. В подальшому ОСОБА_11 на вказаному автомобілі, а ОСОБА_13 на автомобілі марки ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_3 в кузові зеленого кольору з місця вчинення правопорушення зникли, спричинивши майнову шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 22 800 гривень.

Крім того, в ніч з 15.03.2019 на 16.03.2019, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 , біля будинку № 49а по вулиці Генерала Бочарова у м. Одесі, незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 2106» в кузові жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_14 на загальну суму 30000 грн. Того ж дня, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_8 про вчинений ним злочин, а саме незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ 2106» в кузові жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 та запродував останньому залишити у себе на зберігання зазначений автомобіль. ОСОБА_8 достовірно знаючи, що вищезазначений автомобіль був здобутий злочинним шляхом, на пропозицію ОСОБА_11 погодився та зберігав автомобіль марки «ВАЗ 2106» у себе за місцем проживання, а саме по АДРЕСА_1 . Після чого в березні 2019 року більш точної дати встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_8 збув двигун та кузов вищевказаного автомобіля марки «ВАЗ 2106» в кузові жовтого кольору.
Крім того, в ніч з 05.05.2019 року на 06.05.2019 року більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 біля будинку № 24 по вулиці Академіка Заболотного у м. Одесі, незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 2107» в кузові бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер (шасі) рами кузова № НОМЕР_6 ,чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_15 на загальну суму 25000 грн. Того ж дня, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_8 про вчинений ним злочин та запропонував розібрати даний автомобіль. ОСОБА_8 достовірно знаючи, що вищезазначений автомобіль був здобутий злочинним шляхом, на пропозиціюОСОБА_11 погодився та допоміг розібрати автомобіль марки «ВАЗ2106». Після чого в травні 2019 року більш точної дати встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_8 залишив зберігати за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 редуктор газової установки, яким був обладнаний автомобіль марки «ВАЗ 2107» в кузові бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер (шасі) рами кузова № НОМЕР_7 .
Обґрунтованість підозри не оскаржується стороною захисту та підтверджується доданими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_16 й ОСОБА_17 , речовим доказом газовим редуктором, який за версією досудового розслідування раніше був встановлений на автомобілі потерпілої ОСОБА_15 .
Санкції ч.2 ст.289, ст.198 КПК України, передбачають покарання у вигляді позбавлення, а тому, відповідно до ч.2 ст.181 КПК України до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Крім того, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України та про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.
Апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

На теперішній час ОСОБА_8 не працевлаштований, а отже не має законних джерел доходу, а тому перебуваючи на свободі він може продовжити злочинну діяльність та вчиняти інші корисливі злочини.

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зав`язків, тощо.

Під час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя враховав обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим та наявність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків, зокрема, що він раніше не судимий, член багатодітної родини, має місце реєстрації та постійне місце проживання в Одеській області, допомагає батькам в утриманні інших дітей, які навчаються в учбових закладах.
Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зав`язків, проте вважає, що зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків та не спростовують висновок слідчого судді.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував всі обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового розслідування та розгляду справи в суді, до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, не забезпечить запобіганню встановленим ризикам.

На думку апеляційного суду такий запобіжний буде достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також повною мірою зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які слідчий посилався у своєму клопотанні.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000017 від 01 січня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ст.198 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3