Провадження № 1-кс/344/9543/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000448 від 10.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що протягом лютого-серпня 2019 року ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі цілі, з метою незаконного збагачення, вирішив зайнятись протиправною діяльністю - вимаганням грошових коштів у приватних підприємців Івано-Франківської області із погрозою застосування фізичного насильства.

З цією метою ОСОБА_4 , дізнавшись, що приватний підприємець ОСОБА_6 розпоряджається значними коштами, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами і спільно із ними розробив злочинний план на заволодіння вказаними коштами.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 протягом липня-серпня місяця 2019 року, спільно із ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, стали погрожувати фізичним насильством ОСОБА_6 , при цьому пред`явили їй вимогу про передачу їм грошових коштів в особливо великих розмірах.

Продовжуючи свої злочинні дії, 05.08.2019 ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , підтверджуючи реальність своїх погроз, будучи в магазині «Агенція весільні дзвони», що по вул. Ринкова, 4, у м. Калуш, пред`явили ОСОБА_6 вимогу щодо передачі їм грошових коштів у сумі 70 000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 1 млн. 787 тис. 100 грн., що є особливо великим розміром.

ОСОБА_6 , сприймаючи погрози ОСОБА_4 та ОСОБА_7 застосування щодо неї фізичного насильства як реальні, погодилася передати вказаним особам частину грошей в сумі 10 000 доларів США та домовилася з ними про зустріч в м. Калуші.

16 серпня 2019 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , з метою завершення свого злочинного умислу, пов`язаного з вимогою передачі чужого майна із погрозою застосування фізичного насильства, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 приїхали до магазину «Агенція весільні дзвони», що по вул. Ринкова, 4, у м. Калуш, де зустрілися з ОСОБА_6 , яка, сприймаючи ці погрози як реальні, передала їм грошові кошти у сумі 10 000 тис. доларів США, що згідно встановленого НБУ курсу станом на 16.08.2019 становить 253 тис. 200 грн.

16 серпня 2019 Івано-Франківським міським судом стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 днів, терміном до 15.10.2019 включно, а стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави та покладення відповідних обов`язків на строк 60 днів, терміном до 15.10.2019 включно.

Найбільш доцільним є продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вчинений з погрозою насильства над потерпілим та у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин вчинений з погрозою застосуванням насильства до потерпілого, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

З викладеного вище вбачається, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину із застосуванням насильства, що свідчить про неможливість запобігання цих ризиків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, необхідно продовжити строк тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного ОСОБА_4 на строк проведення досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про продовження строків тримання підозрюваного під вартою. Зазначив, що підозра є необґрунтованою, а ризики непідтверджені. Клопотання не містить обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вважає за можливе застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема домашнього арешту або застави.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

17 серпня 2019 року, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України і того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

19 серпня 2019 року Івано-Франківським міським судом стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 днів, терміном до 15 жовтня 2019 включно.

Ухвалою слідчого судді від 10 жовтня 2019 року продовжено строк досудового розслідування до 16 грудня 2019 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Причетність до вказаного злочину ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, а також положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчим суддею не встановлені обставини для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 09 грудня 2019 року включно, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого, до 09 грудня 2019 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1