ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/692/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №612/419/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 13.11.2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Близнюківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Вироком встановлено, що 02.04.2018, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли до домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де почали розпивати спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв, близько 20:00 години, 02.04.2018, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні вищевказаного будинку, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникли суперечки, які переросли у сварку, під час якої ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, завдав ОСОБА_9 декілька ударів кулаками обох рук в район обличчя та по тілу. Після цього, схопивши ОСОБА_9 руками за плечі, завдав ще декілька ударів лобною частиною голови в район обличчя, внаслідок чого ОСОБА_9 впав на підлогу, а ОСОБА_8 наніс ще декілька ударів ногою в район обличчя в потиличну ділянку та декілька ударів зверху вниз ногою в область грудної клітини, в той час як ОСОБА_9 лежав на підлозі на спині, чим спричинив ОСОБА_9 , згідно висновку експерта Лозівського МРВ ХОБСМЕ №100-Л3т/18 наступні тілесні ушкодження: синці подовжених форм на обличчі в області проекції правої виличної кістки із заходженням на спинку і праве крило носу в верхній третині, на підборідді із заходженням на ділянку нижньої губи зліва, на передній поверхні грудної клітини в ділянці проекції лівої ключиці, рукоятки груднини і 2-3 ребер справа до передньої пахвової лінії, які утворились від ударів тупим (тупими) твердим предметом подовженої (подовгуватої) форми; відкритий осколковий перелом кісток носу; забита рана на підборідді в 1 см вправо від серединної лінії; крововиливи під слизові верхньої і нижньої губи в області 2-4 зубів зліва; тупа травма грудної клітини у вигляді синця на передній поверхні грудної клітини в ділянці проекції середньої третини груднини неправильно округлої форми, в центрі якого мається садно неправильно овальної форми розміром 1,1x0,9см, прямого поперечного перелому груднини в середній третині, масивного крововиливу в м`які тканини переднього середостіння, непрямого перелому 4-го ребра справа на рівні перелому груднини, забою серця з крововиливом в епікард і жирову клітковину серця по передній поверхні в верхній третині, дифузних деструктивних крововиливів, що розташовують в перикарді і епікарді, поширюючись в міокарді, з явищами некробіозу і некрозу кардіоміоцитів, після чого ОСОБА_9 помер. Дані тілесні ушкодження утворилися від травматичної дії тупих (тупого) твердих предметів, що не відобразили своїх індивідуальних особливостей. Всі вищезазначені тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості і були спричинені незадовго до настання смерті. Причиною смерті ОСОБА_9 явилася тупа травма грудної клітини із переломом груднини, крововиливом в м`які тканини переднього середостіння і забоєм серця. За ступенем тяжкості тупа травма грудної клітини із забоєм серця, яка зумовила настання смерті ОСОБА_9 - це тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3. Л,О Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.); забиті рани, осколковий відкритий перелом кісток носу - це легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.); синці, садна - це легкі тілесні ушкодження (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995р).

Вказані дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині призначеного покарання, призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 7 років позбавлення волі. Мотивуючи скаргу вказав, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Вважає, що висновки суду не підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, суд не прийняв до уваги докази, які могли суттєво вплинути на його висновки. Звертає увагу, що обвинувачений частково визнав свою вину, вибачився перед потерпілою, намірів вбивати ОСОБА_9 не мав. Умисно тяжких тілесних ушкоджень обвинувачений не наносив, вони могли бути спричинені під час штовханини та падіння Нагорного, а тому дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 125 та 119 КК України. Вважає, що по справі відсутні докази нанесення обвинуваченим ударів ногами у взутті, адже на чоботях була відсутня кров потерпілого. Також вказав, що у Нагорного були виявлені й різані рани, які він міг отримати під час падіння на диван в коридорі, де стояли банки. Травма грудної клітини могла утворитися під час падіння на бильце дивана;

- обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. В обґрунтування скарги вказав, що показання свідка ОСОБА_11 є суперечливими та неправдивими, адже у потерпілого не виявлено тілесних ушкоджень на потиличній частині голови, не було виявлено слідів крові на чоботах обвинуваченого, штанах, светрі, не виявлено ушкоджень ніг обвинуваченого, які мали б бути при нанесенні ударів ногами без взуття, не виявлено слідів бруду на потерпілому від взуття обвинуваченого, яке було брудним. Також вказав, що визнає свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст.. 119 КК України, в чому розкаюється. В доповненнях до апеляційної скарги не погодився з висновком експерта № 151-ЛЗ/18 від 13.06.2018; припускає, що ОСОБА_12 отримав травму серця після його уходу з будинку, а до вчинення злочину причетна інша особа, яка не була встановлена.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційних скарг; захисника, який підтримав апеляційні скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, а саме в частині обґрунтованості засудження обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, дотримання при розгляді кримінального провадження вимог кримінального процесуального закону та правильності призначення покарання.

Вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Висновки суду про вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, серед яких наступні.

Показання потерпілої ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що 02.04.2018 вранці бачила свого дядька ОСОБА_9 . Ніяких тілесних ушкоджень у нього не було. Цього ж дня близько 21:00 години їй зателефонувала ОСОБА_14 та повідомила, що ОСОБА_9 вбили. Вона пішла до будинку ОСОБА_10 , там вже була швидка допомога та поліція. Вказала, що ОСОБА_9 лежав на підлозі в коридорі, головою до дверей, потилиця в нього була в крові. В будинок її не впустили працівники поліції.
Показання свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 02.04.2018 близько 18:00 години до нього в гості прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 випити горілки. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сиділи в кухні, а він пішов до іншої кімнати дивитися телевізор. Тоді через деякий час почув якийсь гуркіт, коли вийшов в коридор, побачив, що ОСОБА_9 лежав на підлозі на спині, обличчя в нього було в крові, над його грудьми пролетіла нога ОСОБА_8 , який стояв біля нього, а потім ОСОБА_8 вдарив його ногою по голові та пішов додому. Коли він підійшов до ОСОБА_9 , останній повідомив йому, що в нього болить у грудях. Він сказав, що зараз викличе швидку допомогу, взяв телефон та вийшов на подвір`я. Коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_9 вже був мертвий. Також повідомив, що коли до нього прийшов ОСОБА_9 , то в нього не було ніяких тілесних ушкоджень.
Показання свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 02.04.2018, близько 22:00 години, працівники поліції запросили її бути присутньої при проведенні слідчої дії у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_10 .. Коли вона увійшла до будинку, то побачила труп ОСОБА_9 , який лежав на спині у коридорі, головою до дверей. Голова і обличчя в нього були у крові, біля тіла лежало скло від розбитих банок. Із розмов вона почула, що ОСОБА_9 розпивав разом із ОСОБА_8 алкогольні напої, в ході чого між ними виникла бійка.
Показання свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 02.04.2018, близько 22:00 години, працівники поліції запросили його бути присутнім при проведенні слідчої дії у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_10 .. Коли він увійшов до першого коридору, то побачив у другому коридорі труп ОСОБА_9 , який лежав на спині, головою до дверей, голова та обличчя в нього були у крові. Із розмови з ОСОБА_10 він дізнався, що ОСОБА_9 розпивав разом із ОСОБА_8 алкогольні напої, в ході чого між ними виникла бійка. Вказав, що незадовго до цього бачив ОСОБА_9 і в нього ніяких тілесних ушкоджень не було.
Показання свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює молодшою медичною сестрою у АЗПСМ с. Добровілля Близнюківського району Харківської області. 02.04.2018, близько 20:00 години, надійшов виклик. Вони разом із медичною сестрою ОСОБА_18 виїхали за адресою: АДРЕСА_1 . Коли приїхали, їх зустрів господар будинку, ОСОБА_10 . Коли зайшли до будинку, помітили у другому коридорі на підлозі лежав ОСОБА_9 , голова була у крові. Біля тіла були розбиті банки. ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сиділи в нього на кухні розпивали алкогольні напої і між ними виникла сварка. Вказала, що ОСОБА_9 вже не дихав, пульсу в нього не було;
Показання свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює медичною сестрою у АЗПСМ с. Добровілля Близнюківського району Харківської області. 02.04.2018 близько 20:00 години надійшов виклик. Вони разом із молодшою медичною сестрою ОСОБА_17 виїхали за адресою: АДРЕСА_1 . Коли приїхали, їх зустрів господар будинку, ОСОБА_10 . Коли зайшли до будинку, помітили у другому коридорі на підлозі лежав ОСОБА_9 , голова була у крові. Біля тіла були розбиті банки. ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сиділи в нього на кухні розпивали алкогольні напої і між ними виникла сварка. Вказала, що ОСОБА_9 вже не дихав, пульсу в нього не було.
Показання свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює завідуючим інфекційним відділенням КП «Близнюківська ЦРЛ». 03.04.2018 він знаходився на чергуванні, зранку працівники поліції привезли для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 . Огляд показав 0,5-0,6 проміле вміст алкоголю у крові ОСОБА_8 . Пояснив, що останній знаходився у стані «похмілля», був у адекватному стані, будь-яких травм у нього не було, скарг на стан здоров`я не надходило.
Показання свідка ОСОБА_20 , який в судовому засіданні пояснив, що 02.04.2018 він отримав пенсію. Близько 15:00 години до нього в гості прийшов ОСОБА_9 . Вони випили горілки і вирішили піти до ОСОБА_10 . Близько 16:00 прийшли, випили ще горілки, після чого він пішов спати. 03.04.2018 близько 03:00 він прокинувся, в будинку нікого не було. Через деякий час прийшов ОСОБА_10 та повідомив, що 02.04.2018, ввечері, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла бійка, в ході якої, як пояснив ОСОБА_10 , ОСОБА_8 завдав ударів ногою ОСОБА_9 , коли останній лежав на підлозі, після чого ОСОБА_9 помер. Вказав, що коли вдень ОСОБА_9 приходив до нього в гості у нього не було ніяких тілесних ушкоджень.
Протокол огляду трупа від 02.04.2018 та фото-таблиця до нього, з яких вбачається, що безпосереднім місцем огляду є домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . На території домоволодіння розташований житловий будинок. У вказаному будинку у приміщенні коридору № 2, на підлозі біля дивану виявлено труп громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежить головою до дверей, обличчя вкрите кров`яною рідиною. На обличчі маються рани, на передній поверхні грудної клітини в середній третині мається садна округлої форми.
Протокол огляду місця події від 03.04.2018 та фото-таблиця до нього, з яких вбачається, що безпосереднім місцем огляду є приміщення домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Із вказаного домоволодіння була вилучена пляшка, на якій мається наліпка з написом «Столична», із прозорою рідиною. На поверхні пляшки є пляма бурого кольору. Крім цього, виявлено та вилучено чоловічі чоботи, чоловічу куртку чорного кольору, штани чоловічі чорного кольору.
Протокол огляду трупа від 03.04.2018 та фото-таблиця до нього, з яких вбачається, що безпосереднім місцем огляду є приміщення Лозівського МРВ ХОБСМЕ, яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Машинобудівників, буд. 28. В ході проведення огляду трупу ОСОБА_9 було відібрано його біологічні зразки, а саме: частини волосся та нігтів лівої та правої руки. Крім того, було вилучено речі: джинси синього кольору, труси, светр сірого кольору зі слідами РБК, Футболку клітчату зі слідами РБК, шкарпетки чорного кольору.
Висновок експерта № 100-ЛЗт/18 від 22.05.2018, з якого вбачається, що в ході проведеної експертизи трупа ОСОБА_9 встановлені наступні тілесні ушкодження:
- різані рани на волосяній частині голови в тім`яній області по серединній лінії (1,8x0,1см і 1,9x0,1см) і в ділянці кута нижньої щелепи зліва із заходженням на місце кріплення мочки вушної раковини (7,5x0,7см), які утворилися від ріжучої дії предметів (предмету), що мають гострий край;
- синці подовжених форм на обличчі в області проекції правої виличної кістки із заходженням на спинку і праве крило носу в верхній третині, на підборідді із заходженням на ділянку нижньої губи зліва, на передній поверхні грудної клітини в ділянці проекції лівої ключиці, рукоятки груднини і 2-3 ребер справа до передньої пахвової лінії, які утворилися від ударів тупим (тупими) твердим предметом подовженої (продовгуватої) форми;
- відкритий осколковий перелом кісток носу;
- забита рана на підборідді в 1 см вправо від серединної лінії;
- крововиливи під слизові верхньої і нижньої губи в області 2-4 зубів зліва, тупа травма грудної клітини у вигляді синця на передній поверхні трудної клітини в ділянці проекції середньої третини груднини неправильно округлої форми в центрі якого мається садно неправильно овальної форми розміром 1,1x0,9см, прямого поперечного перелому груднини в середній третині, масивного крововиливу в м`які тканини переднього середостіння, непрямого перелому 4-го ребра справа на рівні перелому груднини, забою серця з крововиливом в епікард і жирову клітковину серця по передній поверхні в верхній третині, дифузних деструктивних крововиливів, що розшаровують в перикарді і епікарді, поширюючись в міокарді, з явищами некробіозу і некрозу кардіоміоцитів.
Дані тілесні ушкодження утворилися від травматичної дії тупих (тупого) твердих предметів, що не відобразили своїх індивідуальних особливостей. Всі вищезазначені тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості і були спричинені незадовго до настання смерті. За ступенем тяжкості вищевказана травма грудної клітини із забоєм серця, яка зумовила настання смерті гр-на ОСОБА_9 - це ТЯЖКЕ тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3. Л,О Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р.); різані і забиті рани, осколковий відкритий перелом кісток носу - це ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р.); синці, садна - це ЛЕГКІ тілесні ушкодження (згідно п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р.). Не можливе утворення таких тілесних ушкоджень, що були виявлені на трупі гр-на ОСОБА_9 при падінні його на площину. Під час отримання травми грудної клітини, яка і зумовила настання смерті гр-на ОСОБА_9 він знаходився в положенні лежачи на спині і удар був нанесений по передній поверхні грудної клітини в область середньої третини груднини. Гр-ну ОСОБА_9 були спричинені: три травматичні впливи предметом, що мав гострий край, три удари тупим твердим предметом подовженої форми і не менш ніж чотири удари тупим предметом, що не відобразив будь-яких індивідуальних особливостей. Причиною смерті гр-на ОСОБА_9 явилася вищевказана тупа травма грудної клітини із переломом груднини, крововиливом в м`які тканини переднього середостіння і забоєм серця. Мається прямий причинно-наслідковий зв`язок між спричиненою гр-ну ОСОБА_9 вищезазначеною травмою грудної клітини і настанням його смерті. У гр-на ОСОБА_9 мали місце хворобливі зміни внутрішніх органів, в тому числі і хронічні захворювання серцево-судинної системи (нерівномірна гіпертрофія, дистрофія міокарду з дрібними ділянками атрофії, проміжний кардіосклероз, атеросклеротичний коронарокардіосклероз з кальцинозом), але причиною його смерті явилася травма, а не захворювання. Смерть людини після отримання такої травми грудної клітини, яка мала місце у гр-на ОСОБА_9 настає майже одразу від зупинки серця внаслідок його травмування (забою) і, відповідно, людина не здатна ані бігати, ані ходити, ані повзати.
Протокол проведення слідчого експерименту від 06.06.2018 та ДВД-диск до нього, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_10 показав, де саме та як саме обвинувачений ОСОБА_8 наніс удари ногою ОСОБА_9 в той час, коли останній лежав на підлозі.
Висновок експерта № 151-ЛЗ/18 від 13.06.2018, яким встановлено, що показання, надані свідком ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту 06.06.2018 в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині характеру, локалізації і механізму спричинення тілесних ушкоджень гр-ну ОСОБА_9 , але мається невідповідність у кількості нанесених ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, що може бути зумовлене тим, що ОСОБА_10 не бачив початку конфлікту, а лише почув гомін і як відчинилися двері, а коли вийшов, то ОСОБА_9 вже лежав на підлозі. Травма грудної клітини, яка зумовила настання смерті ОСОБА_9 , могла бути спричинена йому при обставинах, на які вказав свідок ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту 06.06.2018.
Наведені вище докази були належним чином оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі, є належними, допустимими та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121КК України.
При постановленні обвинувального вироку, районний суд відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. По справі здобуто докази, що були отримані у встановленому законом порядку, є належними та допустимими, у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, поза розумним сумнівом та спростовують позицію обвинуваченого та захисника.

Також, колегією суддів ретельно перевірені й інші доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, в результаті встановлено наступне.

Твердження сторони захисту про те, що умислу на завдання тяжких тілесних ушкоджень обвинувачений не мав та не наносив таких ушкоджень, а вони могли бути спричинені випадково під час штовханини та падіння Нагорного спростовуються вищевказаними доказами у кримінальному провадженні.
Кількість, характер нанесених обвинуваченим ударів в область життєво важливих органів, локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , свідчать про наявність у обвинуваченого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що підтверджує правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України та виключає можливість кваліфікації злочину за ст. 119 КК України.
Згідно з висновком експерта № 100-ЛЗт/18 від 22.05.2018, під час отримання травми грудної клітини, яка і зумовила настання смерті гр-на ОСОБА_9 він знаходився в положенні лежачи на спині і удар був нанесений по передній поверхні грудної клітини в область середньої третини груднини.
Відсутність крові на чоботях та одязі обвинуваченого, бруду на одязі потерпілого, не встановлення пошкоджень на ногах ОСОБА_8 не є необхідними та достатніми підставами, які б підтверджувала невинуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. Натомість сукупність інших доказів по справі повністю доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину.
Доводи обвинуваченого про суперечливість та неправдивість показань свідка ОСОБА_10 не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи. Ці показання повністю узгоджують з іншими доказами по справі, зокрема з висновком експерта № 151-ЛЗ/18 від 13.06.2018. Свідок перед допитом в суді приводився до присяги, попереджався про кримінальну відповідальність згідно зі ст.. 384 КК України, матеріали справи не містять будь-яких даних, які б вказували на можливість обмови свідком обвинуваченого та сторона захисту таких відомостей не зазначає.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що у вироку суду зазначено, що свідок ОСОБА_10 пояснив про те, що ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_9 ногою по голові. Інформації про те, в яку частину голови був завданий удар, показання ОСОБА_10 не містять, а тому посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на такі показання свідка є безпідставними.
Судово-медична експертиза, за якою був складений висновок № 151-ЛЗ/18 від 13.06.2018, була призначена та проведена у встановленому законом порядку та уповноваженими особами, висновки даної експертизи не суперечать іншим доказам по справі, є послідовними, мотивованими, логічними, переконливими та такими, що доводять вину обвинуваченого, у зв*язку з чим даний доказ визнаний судом належним та допустимим. Доводи обвинуваченого щодо незгоди з висновком вищевказаної експертизи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що Нагорний міг отримати травму серця після його уходу з будинку та до цього може бути причерта інша невстановлена слідством особа стороною захисту жодним чином не підтверджена та спростовується доказами у кримінальному провадженні. Так, згідно із встановленими фактичними обставинами справи саме обвинувачений бив ОСОБА_9 в область грудної клітини; відповідно до висновку експерта № 100-ЛЗт/18 від 22.05.2018 потерпілому були спричинені такі тілесні ушкодження: прямий поперечний перелом груднини в середній третині з масивним крововиливом в м`які тканини переднього середостіння, непрямий перелом 4-го ребра справа на рівні перелому груднини, забой серця з крововиливом в епікард і жирову клітковину серця по передній поверхні в верхній третині, дифузних деструктивних крововиливів, що розшаровують в перикарді і епікарді, поширюючись в міокарді, з явищами некробіозу і некрозу кардіоміоцитів. Дані тілесні ушкодження утворилися від травматичної дії тупих (тупого) твердих предметів, що не відобразили своїх індивідуальних особливостей. Всі вищезазначені тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості і були спричинені незадовго до настання смерті. Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що коли він почув гуркіт та вийшов в коридор то побачив, що ОСОБА_9 лежав на підлозі на спині, обличчя в нього було в крові, над його грудьми пролетіла нога ОСОБА_8 , який стояв біля нього, а потім ОСОБА_8 вдарив його ногою по голові та пішов додому. Коли він підійшов до ОСОБА_9 , останній повідомив йому, що в нього болить у грудях. Він сказав, що зараз викличе швидку допомогу, взяв телефон та вийшов на подвір`я. Коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_9 вже був мертвий. Також повідомив, що коли до нього прийшов ОСОБА_9 , то в нього не було ніяких тілесних ушкоджень.
Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_10 підтвердив, що між ним та ОСОБА_9 стався конфлікт та бійка, в ході якої він наносив удари в область голови ОСОБА_9 , двічі вдарив головою в обличчя та штовхнув ОСОБА_9 . Також обвинувачений під час допиту в районному суді вказав, що спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , в результаті яких настала смерть останнього, не пам`ятає, але не виключає можливість, що ці тілесні ушкодження могли бути нанесені ним.
Наведені обставини спростовують доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого в частині необґрунтованого визнання ОСОБА_21 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, неправильності кваліфікації його дій, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та покладення в основу вироку недопустимих й недостовірних доказів.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника про неправильне призначення ОСОБА_8 покарання, колегія суддів зазначає наступне.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції при призначенні покарання враховані ступінь тяжкості, характер, суспільна небезпечність та наслідки вчиненого злочину; думку потерпілої щодо призначення покарання; дані про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно, як такий, що зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп`яніння веде себе агресивно та неадекватно, про що в сільську раду неодноразово надходили скарги, на військовому обліку у Близнюківському РВК не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 9 років позбавлення волі, з чим погоджується й апеляційний суд.
Таким чином, пістав для задоволення апеляційної скарги захисника в даній частині немає, призначене за ч. 2 ст. 121 КК України покарання є справедливим та відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його зміни або скасування та задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого немає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 13.11.2018 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: