Справа № 461/4112/18
Провадження № 1-кп/461/131/19
УХВАЛА

28.10.2019 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

при розгляді у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001211 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження підсудне Галицькому районному суду м. Львова.

Слідчим суддею під час досудового розслідування не постановлялась ухвала про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні. Підстав для здійснення судового розгляду кримінального провадження в закритому судовому засіданні немає. Кримінальне провадження підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження.

Клопотань про витребування певних речей чи документів від учасників судового провадження не надійшло.

Прокурор та інші учасники висловили думку про можливість призначення судового розгляду даного кримінального провадження.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України і підстави для його повернення прокурору відсутні.

Підстав для закриття, зупинення чи направлення кримінального провадження до іншого суду- немає.

Підстав для судового розгляду кримінального провадження судом присяжних чи колегіально судом у складі трьох професійних суддів не вбачається.

Від прокурора 28.10.2019 р. надійшло клопотання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В клопотанні прокурор зазначив, що обвинувачений раніше судимий, без постійного місця проживання, не має законних джерел заробітку, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Тривалий час перебував у розшуку.

Обвинувачений та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання. Просили змінити запобіжний захід на більш м`який з врахуванням тривалості знаходження обвинуваченого під вартою. Зазначили про те, що обвинувачений хворіє та не буде ухилятися від явки до суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами, які разом з обґрунтованістю підозри перевірені слідчим суддею під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суду на підготовчому судовому засіданні не надані докази стороною обвинувачення і тому суд не може надати їм правову оцінку. В підготовчому судовому засіданні суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити ці докази та обґрунтованість підозри. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького кримінального правопорушення з застосуваням ножа за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду.

При цьому суд враховує, що обвинувачений раніше судимий. Він не має законних джерел заробітку, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Сукупність вищеперелічених відомостей про обвинуваченого є вагомою для підтвердження можливого ризику переховування обвинуваченого від суду та не може бути усунута у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченому статтею 177 КПК України ризику переховування обвинуваченого від суду.

Відсутні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

При цьому суд вважає, що дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 315,316 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК Українипризначити до відкритого судового розгляду головуючим суддею одноособово в залі судового засідання Галицького районного суду м. Львова на 11 годин 00 хвилин 01 листопада 2019 року.

Для судового розгляду даного кримінального провадження викликати на вказаний вище час та дату учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 27 грудня 2019 року включно.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1