Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/646/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою. Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці, а саме до 25 листопада 2019 року , включно.

Ухвала суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку захисником-адвокатом ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 . В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Ухвалити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, домашній арешт. Якщо суд прийде до висновку про неможливість зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 , розглянути питання про зменшення суми застави до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши апеляційну скаргу, подану захисником адвокатом ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції відмовляє особі, яка подала апеляційну скаргу у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскарженні судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених ст.394 КПК; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Тобто, ухвала суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового розгляду кримінального провадження, окремому оскарженню не підлягає.

Водночас, рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Цим же рішенням Конституційний Суд зобов`язав Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене ч.2 ст.392 КПК України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням, а також запровадити такий механізм гарантування права на свободу обвинуваченого, стосовно якого винесено ухвалу про тримання під вартою під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, який не перешкоджатиме досягненню цілей правосуддя, не порушуватиме права інших учасників кримінального провадження та забезпечуватиме інші засади судочинства, зокрема розумні строки розгляду справи (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини, пункт 2 резолютивної частини).

Конституційний Суд приймаючи рішення не зазначив про втрату чинності ч.2 ст.392 КПК України, як не конституційної, а визнано неконституційним відсутність норми про апеляційне оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, та зобов`язано законодавця впровадити відповідне нормативне регулювання.

Станом на дату надходження апеляційної скарги обвинуваченого, ч.2 ст.392 КПК України не приведена законодавцем у відповідність із Конституцією України та рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 року і залишається чинною у викладеній вище редакції, якою встановлено обмеження на апеляційне оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, тобто відсутній процесуально визначений порядок прийняття та розгляду зазначеної категорії проваджень.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.85 Конституції України прийняття законів України належить виключно до повноважень Верховної Ради України.

В ч.2 ст.19 Конституції України закріплено, що органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на вищевикладене наразі Суд не може самостійно визначати порядок та спосіб розгляду зазначених скарг, фактично вчиняти підміну повноважень визначених нормами чинного Законодавства, та покладати на Суд функцію законодавчого органу, тобто делегування функцій законодавчого органу, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Враховуючи викладене, за відсутності спеціальних норм, що чітко визначають порядок, строки апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою на стадії судового розгляду кримінального провадження, процедуру апеляційного розгляду цих скарг, апеляційний суд за відсутності наявного нормативно - правового регулювання не має повноважень приймати до розгляду апеляційні скарги на вказані ухвали суду першої інстанції.

З наведених вище підстав апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 відкрито судом апеляційної інстанції бути не може.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити захиснику-адвокату ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою ним на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці, а саме до 25 листопада 2019 року , включно.

Апеляційну скаргу разом із додатками до неї повернути особі, яка її подала.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2