ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/2435/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 643/5030/98
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_10 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року, якою повернуто обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000329 (№0000329) від 15.01.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, повернути військовій прокуратурі Харківського гарнізону.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що згідно постанови про визначення підслідності кримінального правопорушення від 18.07.2017 року прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 визначено місцем проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України за військовою прокуратурою Харківського гарнізону та направлене зазначене кримінальне провадження до військової прокуратури Харківського гарнізону для проведення подальшого досудового розслідування.

В розділі ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» Реєстру матеріалів досудового розслідування значиться постанова про призначення групи прокурорів від 02.08.2017 року, прийнята першим заступником військової прокуратури Харківського гарнізону.

В розділі ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» Реєстру матеріалів досудового розслідування значиться, що повідомлення про нову підозру від 27.03.2019 року складено слідчим ОСОБА_11 та прокурором ОСОБА_10 , складено обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження направлено прокурору 30.03.2019 року слідчим ОСОБА_12 .

Також суд вказав, що доказів надання військовою прокуратурою доручення слідчому поліції про здійснення таких процесуальних дій, як повідомлення про підозру з роз`ясненням відповідних прав, виконання вимог ст. 290 КПК України суду не надано. Даних про те, що кримінальне провадження передавалось до органів Національної поліції за підслідністю суду також не надано.

Крім того, зазначає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своєї вимоги апелянт вказує на те, що процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який, в даному провадженні, повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Зазначає, що надання інших документів, ніж ті, що зазначені у ч.4 ст. 291 КПК України, до початку судового розгляду забороняється.

Також, прокурор звертає увагу на те, що судом обвинувальний акт повернуто військовій прокуратурі Харківського гарнізону, що суперечить вимогам п.3 ч.3 ст. 314 КПК України.

Крім того, прокурор зазначив, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність форми умислу та мети скоєнні кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора та потерпілого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, а також заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні належить задовольнити, виходячи з наступного.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю його доводів щодо відповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України. Зазначені обставини підтверджуються змістом обвинувального акту, який за своєю структурою має чітко визначені частини, а саме стосовно формулювання обвинувачення, фактичних обставин злочинів, що інкримінуються обвинуваченим, і які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію цих злочинів з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_13 (а.п. 25) про визнання підслідності кримінального правопорушення, було вирішено фактично лише питання щодо здійснення процесуального керівництва під час досудового розгляду по цьому кримінальному провадженню. Тобто, кримінальне провадження було передано до Військової прокуратури Харківського гарнізону визначивши таким способом лише процесуального керівника за місцем розслідування кримінального провадження. При цьому виходячи з дати цієї постанови (18 липня 2017 року), ані прокурор ОСОБА_13 , ані Військова прокуратура Харківського гарнізону не має процесуального повноваження та можливості вирішити питання, щодо передачі справи з органів Національної поліції, в даному випадку - Московського ВП ГУНП в Харківській області, до іншого органу досудового розслідування, оскільки ч.1 ст. 216 КПК України чітко визначає, що слідчі органи Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.
Відповідно до положень цієї ж статті кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України відноситься до підслідності саме органів Національної поліції.
При цьому належить врахувати, що в межах дотримання статті 216 КПК України кримінальне провадження, з моменту його порушення і до закінчення досудового розслідування по ньому, знаходилось в провадженні слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області.
Більш того, як слушно вказано прокурором під час апеляційного розгляду, з дві тисячі п`ятнадцятого року у військовій прокуратурі немає слідчих, які б здійснювали досудове розслідування за ч.1 ст. 122 КК України, а тому відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України досудове розслідування проводять лише органи Національної поліції, що імперативно визначено законодавцем у ч.1 ст. 216 КПК України.
Враховуючи те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалось за процесуальним керівництвом військової прокуратури Харківського гарнізону, але слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області, колегія суддів не вбачає порушення вимог ч.1 ст. 216 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо порушення вимог КПК України при складення обвинувального акту.
При цьому, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що суд має процесуальну можливість повернути обвинувальний акт на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України лише у випадку коли обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.
Ця вимога Закону має суто імперативний характер, а тому не підлягає за змістом будь-якому розширеному тлумаченню.
Мотивувальна частина ухвали суду не мітить висновків, щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його повернення, оскільки суд за наслідками проведеного судового розгляду має процесуальну можливість ухвалити будь-яке рішення, яке передбачене ст. 373 КПК України (виправдувальний або обвинувальний вироки).
Крім того, як обґрунтовано зазначив прокурор в апеляційній скарзі, суд першої інстанції повернув обвинувальний акт військовій прокуратурі Харківського гарнізону, чим порушив вимоги ст.. 314 КПК України.
Так, аналізуючи вимоги п.3 ч.3 ст. 314 КПК України колегія суддів вбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт лише прокурору, а не органу прокуратури.
Між тим, хоча прокурор і зазначив в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції помилково встановив відсутність форми умислу та мети скоєння кримінального правопорушення, однак відповідно до змісту оскаржуваної ухвали (а.п. 35-38) колегія суддів не вбачає в цій ухвалі такого висновку, а тому цей довід апелянта не приймає його до уваги.
З огляду на викладене, колегія суддів вбачає безпідставність процесуального рішення суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 не містить істотних недоліків, що можуть обумовлювати необхідність повернення обвинувального акта прокурору, який відповідає вимогам норм ст.291 КПК України.
За таких обставин, повернення обвинувального акту може негативно вплинути на розумність строків судового розгляду кримінального провадження, передбачених ст.7 п.п. 2, 21 та ст.ст.9, 28 КПК України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості апеляційних доводів прокурора та слушності вимог в частині необхідності скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимими при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, дотримання розумних строків та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних принципів, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів, дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 15, 21 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, розумність строків, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 9 ч.6, 404, 405, 407 ч. 1 п. 6, 412 ч. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26.06.2019 року, якою повернуто обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_14 ОСОБА_3