пр. № 1-кп/759/1041/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2019 за № 00004054, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 04.06.2019, близько 13 год. 50 хв., знаходячись по пр. Л. Курбаса 6Г у м. Києві, звернув увагу на незнайомого раніше ОСОБА_6 , який тримав у руках гаманець коричневого кольору. В цей час ОСОБА_7 , відчуваючи потребу в покращені свого матеріального становища, вирішив відкрито викрасти вказаний гаманець. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , в цей же день, близько 14 год. 00 хв., підійшов спереду до ОСОБА_6 та шляхом ривка відкрито вирвав у нього з рук гаманець коричневого кольору, матеріальної вартості який не становить, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 379 грн. Заволодівши у такий спосіб майном ОСОБА_6 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину намагався втекти, не реагуючи на вимоги ОСОБА_6 зупинитись, але неподалік місця вчинення злочину був виявлений та затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20.06.2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 за участі захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, із змісту якої вбачається, що сторони зазначили істотні для кримінального провадження обставини; констатовано факт примирення між потерпілим та обвинуваченим, розмір відшкодованої моральної та матеріальної шкоди, а також відсутність з боку потерпілого ОСОБА_6 претензій будь якого характеру до ОСОБА_7 ; узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначено покарання у виді у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, як і наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим зокрема щодо злочинів середньої тяжкості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, віднесено, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди з потерпілим, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, характер обвинувачення за ч. 1 ст. 186 КК України, вид покарання, який буде застосований в разі затвердження угоди.

Також, судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, як обвинувачений, так і потерпілий суду повідомили, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні прокурор та захисник вважали за необхідне затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, оскільки вона відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, перевіривши угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що умови угоди: відповідають вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено ними в судовому засіданні, та погодили вид покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 20.06.2019 року у кримінальному провадженні №00004054 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази - гаманець коричневого кольору із грошовими коштами у сумі 379 грн., переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити у власності останнього.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1