н/п 1-кс/766/9013/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області, за участю секретаря ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 06.06.2019 під час особистого обшуку ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон VERTEX модель Impression в корпусі сірого кольору в якому встановлена сім карта мобільного оператора «LIVE» НОМЕР_1 (пароль 1977) IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який поміщено до сейф пакету ХО 0010210.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що СУ ГУ Національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 за підозрою ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2019 ОСОБА_3 згідно наказу командувача угруповання військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », призначено на посаду начальника групи безпеки військової служби угруповання військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до функціональних обов`язків, ОСОБА_3 здійснював контроль за організацією внутрішньої служби, виконання заходів щодо підвищення рівня живучості та вибухопожежобезпеки у підпорядкованих підрозділах, пожежної безпеки, збереження життя і здоров`я особового складу угруповання військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розробляв у межах компетенції, проекти наказів та розпоряджень, здійснював контроль за виконання вимог наказів і директив Міністерства оборони України, Генерального штабу ЗС України.

У своїй діяльності ОСОБА_3 керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами директивами Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗС України.

Відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 36, 58, 59, 82, 84 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підполковник ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку та сумлінно і чесно виконувати обов`язки, доручені йому за посадою.

Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

До того ж, ОСОБА_3 , у т.ч. з огляду на тривалий досвід роботи (служби) державним службовцем (військовослужбовцем), достовірно знав про вимоги ст.ст. 3, 22, 23, 65 Закону України «Про запобігання корупції», якими визначено, що посадові (службові) особи державних органів України є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення та їм заборонено застосовувати своє становище для одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, безпосередньо або через інших осіб вимагати, прохати та одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб.

Тобто, ОСОБА_3 , постійно обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням функції органу державної влади, являючись відповідно до Примітки 1 до ст. 364 КК України службовою особою, якій згідно зі ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» заборонено використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості, з метою одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч інтересам служби, умисно, з метою протиправного особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вчинення послідовних дій вимагав, та в подальшому одержав неправомірну вигоду від військовослужбовця ОСОБА_4 , за наступних обставин.

Так, згідно наказу від 22.05.2019 № 138 командувача угруповання військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 старшого водія автомобільного відділення взводу забезпечення переведено до складу сил та засобів угруповання військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучаються до ведення стабілізаційних дій, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Відповідно до ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 82 Дисциплінарного статуту Збройних сил України підполковник ОСОБА_3 є начальником для прапорщиків і мічманів, сержантів і старшин, рядових та матросів та користується дисциплінарною владою наданою військовим званням. За військовим званням ОСОБА_3 був начальником для старшого солдата ОСОБА_4 та, у встановленому законодавством порядку, міг вирішувати питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовців, у т.ч. ініціювати вказане питання.

26.05.2019 у близько 16.00 год. у вільний від служби час ОСОБА_4 відпочивав у кафе, що розташоване у с. Новомиколаївка, Іванівського району, Херсонської області.

27.05.2019 начальник групи безпеки військової служби угруповання військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 знаходячись у кабінеті № 19 адміністративної будівлі, колишньої загальноосвітньої школи № НОМЕР_4 , що розташована у АДРЕСА_1 , повідомив ОСОБА_4 про намір притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності за порушення останнім порядку несення військової служби та громадського порядку під час його перебування у закладі відпочинку (кафе) 26.05.2019.

У подальшому 27.05.2019 ОСОБА_3 знаходячись за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, висунув незаконну вимогу ОСОБА_4 про необхідність надання йому, ОСОБА_3 , неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 5000 грн. та 500 доларів США, за вирішення питання щодо не притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності за порушення ОСОБА_4 порядку несення військової служби та громадського порядку під час його перебування в закладі відпочинку 26.05.2019, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

В свою чергу, ОСОБА_4 , вислухавши ОСОБА_3 повідомив, що громадський порядок та порядок несення військової служби не порушував, однак, з метою запобігання настанню негативних наслідків для своїх законних інтересів, був вимушений погодитись з вимогами ОСОБА_3 щодо надання останньому вказаної вище неправомірної вигоди.

Таким чином, підполковник ОСОБА_3 штучно створив умови, за яких ОСОБА_4 був фактично змушений надати йому неправомірну вигоду, за вчинення вказаних вище дій з використанням влади та службового становища ОСОБА_3 .

Як наслідок, 06.06.2019 о 13.15 год., ОСОБА_3 перебуваючи в кабінеті № 19 адміністративної будівлі колишньої загальноосвітньої школи № 1, де тимчасово розміщено угруповання військ для виконання завдань за призначенням УГ ОК «Південь» у с. Новомиколаївка, Іванівського району Херсонської області реалізовуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, змінив раніше обумовлену суму неправомірної вигоди та одержав від ОСОБА_4 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 500 доларів США за вчинення дій в інтересах останнього з використанням його, ОСОБА_3 , влади та службового становища, щодо вирішення питання щодо не притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності за порушення порядку несення військової служби та громадського порядку під час перебування ОСОБА_4 в закладі відпочинку 26.05.2019, що знаходиться у с. Новомиколаївка Іванівського району Херсонської області.

06.06.2019 безпосередньо після одержання неправомірної вигоди, злочинні дії ОСОБА_3 були виявлені співробітниками військової прокуратури та правоохоронних органів, з вилученням предмету неправомірної вигоди.

Таким чином, за викладених вище обставин дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 3 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища, поєднане з вимаганням такої вигоди.

06.06.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

07.06.2019 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ч. 368 КК України.

Так, 06.06.2019 у період часу з 13 год. 14 хв. до 15 год. 53 хв. правоохоронними органами проведено обшук у спальному приміщенні № НОМЕР_5 , яке розташоване в адміністративному корпусі колишньої середньої школи № НОМЕР_4 , яка розташована на території АДРЕСА_1 , у гр-на ОСОБА_3 виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) доларів США.

При огляді вказаних купюр на загальну суму 500 (п`ятсот) доларів США встановлено, що це купюри номіналом по 100 доларів США у кількості п`яти штук з наступними серіями та номерами: ML 34050157 С, ML 34050156 С, ML 34050158 С, ML 34050159 С, ML 34050155 С.

06.06.2019 під час затримання ОСОБА_3 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проведено її особистий обшук, під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон VERTEX модель Impression в корпусі сірого кольору в якому встановлена сім карта мобільного оператора «LIVE» НОМЕР_1 (пароль 1977) IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який поміщено до сейф пакету ХО 0010210.

Вказаний мобільний телефон ОСОБА_3 використовував для спілкування з ОСОБА_4 , зокрема для обговорення умов і обставин вчинення злочину.

Вилучений під час особистого обшуку у ОСОБА_3 мобільний телефон визнано речовими доказами і приєднано до матеріалів кримінального провадження, оскільки в них міститься інформація про обставини і умови вчинення кримінального правопорушення, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є знаряддям розкриття злочину та викриття винних.

Отже, враховуючи, що вищевказаний мобільний телефон містить інформацію про обставини і умови вчинення кримінального правопорушення, яка може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, безпосередньо використовувалися під час вчинення злочину, є знаряддям розкриття злочину та викриття винних, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для їх арешту.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання за його відсутності, додаткових пояснень до клопотання не має.

Власник майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що просить розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, додаткових пояснень до зазначеного клопотання не має.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки вилучене майно має значення для кримінального провадження, так як зберегло на собі сліди злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містить ознаки речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 06.06.2019 під час особистого обшуку ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон VERTEX модель Impression в корпусі сірого кольору в якому встановлена сім карта мобільного оператора «LIVE» НОМЕР_1 (пароль 1977) IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який поміщено до сейф пакету ХО 0010210.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_5