Справа № 461/6858/19
Провадження № 1-кс/461/7923/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за її заявою від 02 вересня 2019 року.

Обґрунтовуючи скаргу, покликається на те, що 02 вересня 2019 року нею було подано до Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву вчинення кримінального правопорушення. Однак, такі відомості про злочин уповноваженими особами не внесені до ЄРДР, що суперечить ст.214 КПК України.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що 02 вересня 2019 року ОСОБА_3 подала до Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Доказів повідомлення скаржниці про внесення відомостей про злочин за заявою в ході розгляду скарги не здобуто.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.22 Перехідних положень КПК України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2013, № 9-10, № 11-12, № 13, ст.88), рекомендовано Генеральній прокуратурі України протягом трьох місяців з дня опублікування цього Кодексу: 1) створити Єдиний реєстр досудових розслідувань, розробити та затвердити за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, положення про порядок його ведення; 2) привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Кодексом.

Згідно розділу 2 пункту 1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 року № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року за № 680/28810, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст.25 КПК України).

З аналізу зазначених норм випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для них КПК України, чого, як встановлено в ході розгляду справи, зроблено не було.

За наведених у скарзі обставин, на які вказує скаржниця, вона повідомила орган поліції, що її заява про кримінальне правопорушення в цілому відповідає критеріям, визначеним ч.5 ст.214 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заява про вчинення кримінального правопорушення від 02 вересня 2019 року не розглянута належним чином, приходжу до переконання, що посадовими особами Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, відтак скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області вжити передбачені положеннями ст.214 КПК України заходи щодо реєстрації заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 02.09.2019 року, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4