ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1504/19 Справа № 216/6077/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001752 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та обрано останньому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.
Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з урахуванням особи підозрюваного, який вину не визнав, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується виключно з позитивної сторони, одружений, на утриманні має сім`ю, раніше судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. На думку слідчого судді, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та достатнім буде застосування до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.
Зазначає, що висновки слідчого судді містять суперечності, оскільки суд не встановив жодного ризику, при цьому застосував до підозрюваного запобіжний захід всупереч вимогам ч. 2 ст. 177 КПК України. Крім того, слідчий суддею залишено поза увагою, що підозрюваний з місця вчинення кримінального правопорушення намагався зникнути, незважаючи на стан потерпілого та законну вимогу поліцейських зупинитися, медичну допомогу не надав та швидку не викликав, що свідчить про його байдуже ставлення до скоєного та можливе бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також залишено поза увагою слідчого судді, що підозрюваний два роки назад змінив своє прізвище, про що надані відповідні документи. Крім того, він раніше судимий за тяжкий злочин, судимість за який не знята та не погашена.
Вважає, що підозрюваний може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти наявним ризикам.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність, просили відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого не були дотримані належним чином.
Так, з оскарженої ухвали суду першої інстанції не вбачається висновків слідчого судді щодо обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та які ризики або ризик, на думку слідчого судді, доведені стороною обвинувачення, що дає підстави взагалі застосувати до підозрюваного будь-який запобіжний захід.
Натомість оскаржена ухвала містить в собі протиріччя, оскільки слідчий суддя зазначив лише про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, однак прокурором не доведено наявність ризиків, тому до підозрюваного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є належними та обґрунтованими.
Крім того, слідчим суддею в ухвалі не зазначено строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який не може перевищувати двох місяців відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України.
Внаслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Водночас, розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про його часткову обґрунтованість, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як слідує з матеріалів справи, 30 вересня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Так, апеляційний суд вважає, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується, зокрема, протоколом огляду від 28 вересня 2019 року відкритої ділянки місцевості узбіччя поблизу проїзної частини дороги мікрорайону Горняцький навпроти будинку №9 в Саксаганському районі м.Кривого Рогу, де знаходиться автомобіль марки Mercedes Benz G500 реєстраційний номер НОМЕР_1 чорного кольору з механічними пошкодженнями, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 29 вересня 2019 року, який пояснив як 28 вересня 2019 року під час патрулювання отримав виклик по радіозв`язку, що у автомобілі Mercedes Benz G500 реєстраційний номер НОМЕР_1 чорного кольору ймовірно знаходиться незареєстрована зброя та водій цього транспортного засобу перебуває у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, який згодом ними був зупинений, після чого підійшовши до нього, представившись і назвавши причину його зупинки, водій назвався ОСОБА_6 та відмовився пред`явити посвідчення і свідоцтво про реєстрації даного автомобіля, також йому було повідомлено, що в нього є ознаки явного алкогольного та наркотичного сп`яніння, тому була висунута законна вимога про проходження огляду в медичному закладі на стан сп`яніння, на що він відмовився, почав агресивно себе поводити, на вимогу заглушити двигун та вийти з автомобіля також відмовився, простягнувши руку до коробки передач одразу розпочав рух заднім ходом, водій не реагував на вимоги щодо зупинки автомобіля, коли потерпілий обійшов транспортний засіб спереду з правого боку на лівий, водій раптово розпочав рух прямо в той момент, коли він знаходився з лівого боку від передньої частини автомобіля, прискоривши швидкість свого руху, здійснив відворот руля вліво та проїхавши місце його зупинки відштовхнув потерпілого на проїзну частину та допустив наїзд на його ліву ступню; довідкою КП Криворізька МКЛ №2КМР від 28.09.2019 року, згідно з якою у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою, саден в нижній третині лівої голені, висновком судово-медичного експерта №1505 від 02.10.2019 року, відповідно до якого виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_10 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 вересня 2019 року, де потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 як водія автомобіля Mercedes Benz G500, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 29 вересня 2019 року та іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують та для їх запобігання необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, апеляційним судом встановлено, що існує обґрунтований ризик у вигляді можливого переховування від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності, враховуючи тяжкість покарання, у виді позбавлення волі строком до п`яти років, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.
При цьому, апеляційний суд також зважає на обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його зухвалу поведінку та невиконання законних вимог працівників поліції при виконанні ними своїх службових обов`язків, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження внаслідок наїзду на нього транспортним засобом, незважаючи на це, не зупинився, намагаючись зникнути з місця пригоди.
В матеріалах справи наявна відповідь, що ОСОБА_6 раніше не судимий, однак відповідно до інформації, наданої Широківського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області громадянин ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звертався з питання обміну паспорта у зв`язку зі зміною ним прізвища з ОСОБА_16 на ОСОБА_17 та 15.12.2017 року йому видано паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .
Відповідно до довідки про судимість ОСОБА_15 ( ОСОБА_6 ) є особою раніше неодноразово судимою, у тому числі за вчинення тяжких злочинів, останній раз 09.12.2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна та 03.02.2017 року був звільнений з Солонянської виправної колонії у зв`язку з відбуттям покарання. Судимість за вчиненні злочини не погашена та не знята, наразі знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочину проти авторитету органів державної влади, а саме заподіянні легких тілесних ушкоджень працівнику поліції.
Зазначені вище обставини в сукупності свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним на свідків, потерпілого та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки належних доказів з приводу цього суду не надано, а клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги в цій частині зводяться до формального переліку цих ризиків без належного обґрунтування та підтвердження їх наявності.
При цьому колегія суддів у відповідності до ст. 178 КПК України також враховує вагомість наявних доказів про вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, наявність у підозрюваного місця реєстрації та проживання, міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі дружини на утриманні, місця роботи, однак заявлені ризики дійсно об`єктивно існують і застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе їм запобігти та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За таких обставин, доводи сторони обвинувачення є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами справи, однак апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, оскільки строк запобіжного заходу не може перевищувати строку досудового розслідування, тому до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без визначенням розміру застави у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 листопада 2019 року.
Взяти ОСОБА_6 під варту негайно в залі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3