Справа № 524/7471/19
Провадження №1-кп/524/458/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці підготовче засідання кримінального провадження №0000026 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радалів Глобинського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середньо-технічна, не одруженого, на триманні має малолітню дитину, 2013 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт від 25.09.2019 року та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за можливе призначення справи до судового розгляду. Обвинувачений при вирішенні цього питання покладався на розсуд суду. Потерпілі в підготовче судове засідання не прибули, подали заяви в яких просили підготовче засідання проводити без їх участі.
Суд, з`ясувавши в учасників судового провадження думку щодо можливості призначення судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
Згідно ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Положеннями ч. 1 ст. 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Частиною 1 ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Стаття 291 КПК України включає вичерпний перелік відомостей, які повинні міститься в обвинувальному акті. При цьому, такий перелік відомостей повинен бути перевірений судом при підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду. Загальні вимоги до оформлення обвинувального акта і його змісту, передбачені у положенні статті 291 КПК України, зокрема, у пункті 5 частини першої цієї статті зазначено, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Дотримання зазначеної вимоги до змісту обвинувального акта є однією із гарантій права особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, на захист, оскільки пред`явлення конкретного обвинувачення і чітке викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, надає обвинуваченій особі можливість ефективно захищатися від такого обвинувачення та використовувати всі передбачені кримінальним процесуальним законом права на свій захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».
В рішенні від 25.07.2000 року, у справі «Маттоціа проти Італії» вказується що, «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак, у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення.
Однак, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не було дотримано у повному обсязі, оскільки при викладі фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення було зазначено про вчинення злочинних дій за попередньою змовою з ОСОБА_5 , однак у обвинувальному акті не зазначено чи притягувалась дана особа до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, оскільки зазначення у обвинувальному акті прізвища інших співучасників кримінального правопорушення, які не обвинувачуються у межах цього кримінального провадження та щодо яких відсутні будь-які судові рішення, є грубим порушенням принципів верховенства права та презумпції невинуватості, передбачених ст. 62 Конституції України, ст.ст. 8, 17 КПК України, прав обвинуваченого ОСОБА_4 захищатись від пред`явленого безпосередньо йому обвинувачення із викладенням стосовно нього фактичних обставин, а також прав іншої особи, яка не зазначена у обвинувальному акті, але вказані обставини стосуються її законних інтересів.
Долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування вказує на те, що ОСОБА_5 лише було повідомлено про підозру та оголошено його у розшук ще 18 липня 2019 року. Будь яких відомостей про процесуальний статус ОСОБА_5 на момент закінчення досудового розслідування вказаного кримінального провадження чи виділення матеріалів кримінального провадження в інше провадження реєстр матеріалів досудового розслідування не містить.
Крім того ОСОБА_4 фактично обвинувачується у вчиненні шести епізодів таємного викрадення чужого майна, які згідно викладених фактичних обставин були вчинені у різні періоди часу , у різних місцях та щодо різних потерпілих. При цьому в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення та правова кваліфікація по кожному кримінальному правопорушенню яке інкримінується ОСОБА_4 , а зазначено лише одне формулювання обвинувачення з різними кваліфікуючими ознаками без посилання на те, чи були дії ОСОБА_4 охоплені єдиним умислом.
Наведені порушення кримінального процесуального закону на думку суду порушують право обвинуваченого та іншої особи на захист, а також принцип презумпції невинуватості, не можуть бути виправлені під час судового розгляду та перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акта в зв`язку з чим останній підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст.ст. 109, 291, 314, 314-316, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: