Справа №1-м/200/1/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засідання в залі суду м.Дніпро клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України, у відношенні громадянки України ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2019 року до суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Одінцовського міського суду Московської області від 31.08.2017 року у відповідність із законодавством України, для подальшого відбування покарання засудженою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 27.06.2019 року наказом Міністерства Юстиції України № 1959/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженої вироком російського суду громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 606 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 3 Конвенції по передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 9.04.2019 за № 06-50877/19.

Зі змісту вказаного клопотання вбачається, що ОСОБА_4 засуджена вироком Одінцовського міського суду Московської області від 31.08.2017 року до покарання у виді 10 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. "г" ч. 4 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації, а саме: замах на незаконний збут наркотичних засобів, у великому розмірі, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

До клопотання Міністерства юстиції України, разом із поданими документами в обґрунтування вказаного клопотання, також була долучена заява засудженої ОСОБА_4 про її бажання відбувати покарання в Україні.

ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 10 УФСВП Росії по Івановській області», кінець строку відбування покарання 20.11.2026 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

Прокурор у судовому засідання не заперечував проти задоволення клопотання та вважав таким що підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні, або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

За ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або відповідними положеннями КПК України, зазначає, що в Україні діє Закон України "Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік" від 22.09.95 р. N 337/95-ВР.

Зазначена Європейська конвенція, згідно з положеннями ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29.06.2004 N 1906-IV, є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Так, ОСОБА_4 засуджено вироком Одінцовського міського суду Московської області від 31.08.2017 року, визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, п "г" ч. 4 статті 228-1 Кримінального кодексу РФ та призначено їй покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 21.11.2016 року.

Вирок суду набрав законної сили 21.11.2017 року.

ОСОБА_4 , згідно довідки начальника колонії, відбуває покарання з 24.01.2018 року у ФКУ «Виправна колонія № 10 УФСВП Росії по Івановській області», та станом на 25.01.2019 року відбула 2 роки 2 місяці 4 дні позбавлення волі, не відбута частина покарання - 7 років 9 місяців 26 днів позбавлення волі, кінець строку відбування покарання 20.11.2026 рік.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданим 11 лютого 2002 року Бабушкінським РВ у м.Дніпропетровську ГУДМС України в Дніпропетровській області, відповідно до ст. 3 Закону України "Про громадянство України" вона є громадянкою України.

Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

За вироком Одінцовського міського суду Московської області від 31.08.2017 року, визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, п "г" ч. 4 статті 228-1 Кримінального кодексу РФ, а саме: замах на незаконний збут наркотичних засобів, у великому розмірі.

За вказані дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 307 КК України (в редакції Закону N 3826-VI від 06.10.2011), яка передбачає відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місцях позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, та карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Також, ч. 1, ч. 2 ст. 15 КК України, передбачено, що замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 307 КК України, а строк покарання, призначений за вчинення замаху на незаконний збут наркотичних засобів, у великих розмірах не може перевищувати 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Крім того, санкцією пункту 4 статті 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації не передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна і засудженій воно не призначалось, а тому суд не застосовує його при визначенні покарання.

В той же час, за вироком Одінцовського міського суду Московської області від 31.08.2017 року визначено відбування покарання ОСОБА_4 у виправній колонії загального режиму.

Однак, при вирішенні питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, судом може вирішуватися питання щодо покарання (основного, додаткового), рішення щодо цивільного позову і процесуальних витрат, однак визначення умов і режиму відбування покарання не належить до кола питань, які вирішуються судом при розгляді такої категорії проваджень.

Зокрема відповідно до українського законодавства, умови і режим відбуття покарання визначається органом виконання покарання, а вид колонії - на підставі Кримінально виконавчого кодексу України, а тому суд не має права брати на себе повноваження, які делеговані іншому органу.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 N 838-VIII, який набрав законної сили 24.12.2015 (далі - Закон N 838-VIII), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, в строк відбування покарання ОСОБА_4 слід зарахувати термін перебування під вартою з 21.11.2016 року по 31серпня 2017 року включно із розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі.

Керуючись ч. 5 ст. 72, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, ст. ст. 609-610 КПК України, ст. ст. 3, 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Одінцовського міського суду Московської області від 31 серпня 2017 року у відповідність із законодавством України у відношенні громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Привести вирок Одінцовського міського суду Московської області від 31.08.2017 року, за яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, п "г" ч. 4 статті 228-1 Кримінального кодексу РФ та призначено їй покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму, у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянку України, засудженою у відповідності із законодавством України за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 21 листопада 2016 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження , із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 листопада 2016 року по 31 серпня 2017 року.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1