Провадження № 1-кп/520/74/19
УХВАЛА
23.08.2019 м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинувачених у кримінальному провадженні №0001002 від 28.12.2012, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сухумі Республіки Грузії, громадянина Республіки Грузії, грузина, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зі слів одружений, інвалід 2-ї групи по захворюванню нижньої кінцівки, який зі слів має постійне місце реєстрації та проживання на території України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 п.12 ч.2 ст.115 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Галі Республіки Грузії, громадянина Республіки Грузії, грузина, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, який притягується до кримінальної відповідальності Приморським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, звільнений з під варти на підставі ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 27.03.2018 року під заставу в розмірі 44050 грн., який не має постійного місця реєстрації та проживання на території України і на території Грузії, на території України перебуває нелегально,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 п.12 ч.2 ст.115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,
перекладача ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки ризики, які були враховані судом при обранні найсуворішого запобіжного заходу на сьогодення не відпали, залишаються актуальними. Так, щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, санкція якого передбачає довічне позбавлення волі, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовжити злочину діяльність, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Ризики прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не мають постійного місця реєстрації і проживання в Україні, є громадянами іншої держави, офіційно в Україні не працевлаштовані, не мають міцних соціальних зв`язків, обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого і тяжкого злочинів, а щодо ОСОБА_12 до суду надійшов новий обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчинені інших умисних корисливих злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики прокурором не доведені, а ОСОБА_11 вперше притягається до кримінальної відповідальності, є інвалідом 2-ї групи, намірів ухилятися від суду не має. Крім того, у ОСОБА_11 є постійне місце проживання і реєстрація в Одесі. Адвокат ОСОБА_8 просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики прокурором не доведені.
Вислухавши думку сторін, дослідивши обвинувальний акт і додані до нього документи, дійшов висновку про необхідність продовження тримання під вартою обвинувачених виходячи з наступного.
Так відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено і з обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені, з огляду на тяжкість покарання, яке їм загрожує у випадку доведеності їх вини:
можуть здійснити дії на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки вони, є громадянами іншої держави, на території Україні не мають офіційного джерела прибутку, будь яких соціальних зв`язків, а ОСОБА_12 в Україні перебуває нелегально, не має реєстрації і постійного місця проживання;
можуть незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке їм загрожує у випадку доведеності їх вини, та оспорювання висунутого обвинувачення;
а ОСОБА_13 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, щодо нього до суду надійшов новий обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинувачених, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Бєлоусов проти України».
Виходячи з викладеного підстав для зміни запобіжного заходу на теперішній час не вбачається.
Застава, відповідно до ст. 183 КПК України не обирається, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 на строк до двох місяців, тобто до 22.10.2019.
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_6 на строк до двох місяців, тобто до 22.10.2019.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали щодо кожного обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_1