Справа № 206/1298/19
Провадження № 1-кп/206/186/19
У Х В А Л А

10 вересня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000006 від 03.01.2019 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000006 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України

Судом ставилось питання про встановлення розумного строку для подання доказів прокурору, оскільки за тривалий проміжок часу у судове засідання не з`являються свідки.

Прокурор заперечував проти встановлення йому строку для подання доказів.

Захисник-адвокат та обвинувачений вважали за необхідним встановлення строк прокурору для подання доказів, оскільки свідки в судові засідання не з`являються.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, з 28 лютого 2019 року в провадженні суду знаходиться вищезазначене кримінальне провадження, 22 березня 2019 року обвинувальний акт призначено до розгляду та з того часу в судові засідання призначені на 04 червня 2019 року, 06 серпня 2019 року, 10 вересня 2019 року, свідки не з`являються, яких прокурор зобов`язувався доставити до суду, крім того обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито дієвих заходів для розгляду кримінального провадження у розумінні положень закону про розумність строків.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 114 КПК України, колегія суддів вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановити прокурору строк для подачі до суду доказів у інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

У п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009р. у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.1983р. у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п.1 ст.6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005р. у справі «Павлюлінець проти України»).

Вимоги оперативності розгляду кримінальних проваджень у справах, по яких підсудний тримається під вартою, ґрунтуються на підвищених вимогах до розумного строку розгляду (з урахуванням виключного ступеня обмеження права особи на свободу). Усталена правова позиція ЄСПЛ із зазначеного питання наведена у п.90 рішення у справі «Тодоров проти України»: «Суд також зазначає, що протягом усього кримінального провадження заявник у цій справі тримався під вартою, що вимагало від державних органів, які розглядали справу, особливу сумлінність у здійсненні правосуддя без затримок (див., наприклад, п.83 рішення у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia) та п.31 рішення від 31.01.2006р. у справі «Юртаєв проти України» (Yurtayev v. Ukraine))».

Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст.28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Зокрема, відповідно до ч.4 ст.28 КПК України кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст.17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Тому, враховуючи той факт, що справа в провадженні суду знаходиться з 28 лютого 2019 року, а дослідження доказів триває з порушенням вимог розумності строку, суд встановлює для державного обвинувачення строк подачі доказів до 10.11.2019 року включно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 114, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Встановити строк для подачі до суду доказів прокурору по кримінальному провадженню № 0000006 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України у строк до 10 листопада 2019 року включно, зобов`язати прокурора забезпечити явку до суду для допиту свідків, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1