Провадження № 1-кп/344/36/19
У Х В А Л А

19 вересня 2019 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст.307, ч.5 ст. 27, ч.3 ст.308, ч.1 ст.369-2 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст.307, ч.5 ст. 27, ч.3 ст.308, ч.1 ст.369-2 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою суду від 01.08.2019 року щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 вересня 2019 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраних щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, з визначеними розмірами застави, із посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Захисники просили змінити щодо обвинувачених запобіжні заходи на будь які інші, не пов`язані з позбавленням волі, вказуючи що ризики, вказані стороною обвинувачення не доведені, обвинувачені протягом тривалого періоду часу утримуються під вартою і тільки одна неминучість покарання не є достатньою підставою для продовження запобіжних заходів та вказали на те, що розміри застави, визначені на досудовому слідстві перевищують межі, передбачені ст.182 КПК України та вказали, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обв`язків та не може бути заводомо непомірним для них. Звернули увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме застави в таких розмірах являються виключною підставою для належної поведінки обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисників.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив суд зменшити розмір застави, вказавши, що перебуває під вартою з 2016 року, на день розгляду справи, на його думку, ним відбуто більше половини передбаченого максимального покарання, що передбачено санкціями відповідних статей, а тому вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України в цілому змінилися, що відповідно й впливає на зменшення розміру застави. Просить взяти до уваги його характеристики з місця робти, сімейний стан та стан здоров`я, та при цьому зменшити розмір застави до мінімально помірного для нього розміру.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Окрім того, згідно з ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч.4 ст.182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у таких межах: від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 17.04.2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обрано запобіжні заходи тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 13 780 000 грн. та 2 756 000 грн., які виходять за межі вимог ч.5 ст.182 КПК України.

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотиви кримінальних правопорушень, тяжкість злочинів, наявність обгрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне запобіжні заходи обвинуваченим у виді тримання під вартою продовжити.

Разом із цим, враховуючи дані, що характеризують осіб обвинувачених, зокрема, їх вік, стан здоров`я, майновий стан, наявність соціальних зв`язків, тривалість розгляду даного кримінального провадження, те, що прокурором належно не обгрунтованого надмірний розмір застави та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу (п.80 рішення ЄСПЛ Харченко проти України), а також те, що органом державного обвинувачення не надано суду будь-яких грунтовних доказів спроб обвинувачених переховуватись від суду або незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, згідно із вимогами ч 5 ст.182 КПК України, розмір застави обвинуваченим слід визначити в наступних межах: ОСОБА_8 в межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 288 150 гривень, ОСОБА_9 в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Окрім цього, суд відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на обвинувачених обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

За таких обставин суд вважає, що запобіжні заходи обвинуваченим у виді тримання під вартою доцільно продовжити та визначити їм розміри застави, оскільки саме такі запобіжні заходи будуть достатніми для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 тримання під вартою продовжити до 17 листопада 2019 року включно, визначивши розмір застави в межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 288 150 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят) гривень, яка може бути внесена як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 тримання під вартою продовжити до 17 листопада 2019 року включно, визначивши розмір застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код:26289647, банк: ДКСУ м.Київ, МФО:820172, р/р:2265) в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування із свідками та іншим обвинуваченим по даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до підрозділів УДМС України в Івано-Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 23 вересня 2019 року.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3