Справа № 182/8266/18
Провадження № 1-кп/0182/410/2019
У Х В А Л А
Іменем України

20.09.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в режимі відеоконференції матеріали обвинувального акту № 0003123 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України

за участю сторін провадження

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходяться матеріали обвинувального акту за кримінальними провадженнями № 0003123 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 та мотивував його тим, що існує ризик того, що обвинувачений може продовжити вчиняти корисливі злочини, він може переховуватись від суду. Також прокурор вважає, що ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі,може чинити тиск на потерпілих та свідків, а також на обвинувачену ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора і заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 . В клопотанні обвинувачений зазначив, що він потребує негайного лікування.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного та зазначив, що клопотання прокурора не мотивоване.

Вислухавши сторони суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на теперішній час не минули, тому забезпечення належного виконання покладених на нього обов`язків без застосування запобіжного заходу не можливо.

Однак, статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, справу «Харченко проти України», справу «Комарова проти України» в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Обвинувачений ОСОБА_3 з жовтня 2018 року тримається під вартою.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. 331, 336 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відмовити, клопотання обвинуваченого задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-заборонити ОСОБА_3 залишати своє фактичне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

-за першим викликом чи вимогою, з`являтися до суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали з 20.09.2019 року до 19.11.2019 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Нікопольському відділу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Нікопольському відділу поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Ухвала може бути оскаржена на протязі семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1