Ухвала
Іменем України
11 листопада 2019 року

м. Київ
Справа № 127/11880/19
Провадження № 51 5513 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 вересня 2019 року,
встановив:
Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 21 листопада 2005 року ОСОБА_4 засуджений за ст. 187 ч. 3, ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п.п. 9, 12, 13, ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 13, ст. 70 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2019 року, залишеною без зміни ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 вересня 2019 року, захиснику засудженого ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 21 листопада 2005 року.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку ухвал судів обох інстанцій в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до ст. 424 ч. 2 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до абзацу першого частини 7 статті 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Щодо вказаного питання Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформулювала висновок в постанові від 18 березня 2019 року (справа №756/9514/15-к, провадження за касаційною скаргою № 51-115 кмо 17), зазначивши, що за змістом ст. 129 ч. 3 п. 8 Конституції України, ст. 424 ч. 2, ст. 539 ч. 6 КПК України ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані ухвали судів, постановлені в порядку ст.ст. 537 ч. 1 п. 2, 539 ч. 2 п. 1 КПК України, не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції як такі, що не перешкоджають подальшому провадженню.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити захиснику засудженого ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадженні за її касаційною скаргою на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3