ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 192/1504/19
Провадження № 1-в/201/772/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий на теперішній час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія № 21», засудженого:

-18.04.2001 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 140 ч.3, ст. 145 ч.1, ст. 222 ч.1, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-04.03.2004 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч.1, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-22.05.2006 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 3 років позбавлення волі 1 місяця позбавлення волі;

-25.02.2010 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч.2, 75,76 КК України до 3 років позбавлення з іспитовим строком 2 роки;

-09.06.2011 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.2, 263 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-15.04.2014 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 311 ч.1, 75,76 КК України до 2 років позбавлення з іспитовим строком 1 рік;

-26.08.2014 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 263 ч.1, 309 ч.2, 70, 71 КК України до 3 та 1 місяць позбавлення волі;

-01.10.2014 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 186 ч.2, 263 ч.1, 309 ч.2, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-17.02.2015 ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області на підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2014 та Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2014 і остаточно до відбуття призначено 4 років 1 місяць позбавлення волі;

-07.04.2015 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 307 ч.2, 70 ч.4 до 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

засуджений (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21», про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, з тих підстав, що він за весь строк відбування покарання працював та довів своє виправлення своєю зразковою поведінкою.

Представник виправної колонії у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, клопотання засудженого не підтримав.

Вислухавши думки учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких правових висновків.

Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Як зазначено у довідці по особовій справі засудженого, ОСОБА_3 на даний час відбув 1/2 частини строку покарання.

В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 26.12.2014. Працевлаштований до клубу установи. До праці ставиться задовільно. За час відбування покарання характерезується задовільно, стягнень не має, має 4 заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, але від контролем адміністрації, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у її виконанні. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, але під контролем адміністрації.

Також судом враховано те, що ОСОБА_3 вже неодноразово був засуджений за вчинення тяжких злочинів, про те знову вчинив злочин, що характеризує засудженого як особу, яка схильна до систематичної злочинної діяльності, а вказана поведінка, на думку суду, свідчить про відсутність належних висновків у засудженого щодо своєї поведінки.

Слід звернути увагу, що посилання на відсутність у нього порушень режиму утримання під час перебування в колонії, судом враховано, але, згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що встановлені обставини не вказують на позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, а отже, на даний час засуджений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним, при цьому лише сам факт того, що останній фактично відбув 1/2 призначеного покарання не може свідчити про його виправлення та наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 82 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим у той же строк з моменту вручення її копії.

Повний текст ухвали буде проголошено 08.11.2019 о 15-00 годині.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1