Провадження №1-кс/592/5951/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув клопотання прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001983 від 13.07.2019 р. підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, студента 4 курсу Машинобудівного коледжу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор своє клопотання мотивує тим, що 12.07.2019 р. приблизно о 23 год. 15 хв., ОСОБА_4 керуючи автомобілем КІА Ceed, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр. М.Лушпи в м. Суми, в напрямку вул. Харківська. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого в районі зупинки громадського транспорту «9-й мікрорайон», ОСОБА_4 знехтував мірами безпеки дорожнього руху, завчасно не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_6 , 1998 року народження та ОСОБА_7 , 1999 року народження, які переходили проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної події потерпілий ОСОБА_7 отримав закритий перелом середньої третини лівої гомілки зі зміщенням, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, а потерпіла ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події.

13.07.2019 р. о 02 год. 30 хв. ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, як особа підозрювана у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

13.07.2019 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов до наступного висновку.

Згідно змісту ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Згідно з нормами ст. 194 КПК України слідчий суддя може обрати запобіжний захід, про застосування якого подане клопотання або більш м`який.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Слідчий суддя визнає доводи прокурора недостатніми для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 перешкоджав здійсненню кримінального провадження, що може штовхнути його на вчинення інших кримінальних правопорушень.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Судом оцінено репутацію підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання та навчається. Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду та є менш суворим ніж тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підозрюваному ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Керуючись ст. 181, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з встановленням окремих обмежень:

1. Заборонити залишати у нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими.

3. Не відлучатися з населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк тримання особи під домашнім арештом не повинен перевищувати 60-ти днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 15.07.2019 р. по 13.09.2019 р.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу домашнього арешту, вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

На ухвалу прокурором може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення, а іншими особами з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1