Справа № 216/6555/19
Провадження № 1-кп/216/910/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2019 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0001459 від 12.08.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працює, неодружений, перебуває в цивільному шлюбі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 17.11.2009 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців;

- 20.06.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 30.06.2016 року на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.05.2016 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 29 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2019 року приблизно о 02.00 годині ОСОБА_3 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, прибув до квартири АДРЕСА_3 , де впевнившись у відсутності уваги з боку власника вказаної квартири, інших свідків та очевидців, реалізуючи свій злочинний намір, за допомогою заздалегідь підготовленого ключа шляхом відкриття вхідної двері проник до приміщення зазначеної квартири, звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 ноутбук марки «Lenovo» та телевізор марки «Samsung», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 10 212 грн. 33 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю і дав суду такі показання. У серпні 2019 року, можливо 11-12 числа, увечері, вже було темно, він разом зі знайомим перебував на «Карачунах», вони стояли біля магазину та розмовляли. В цей час повз них проходила «випивша» дівчина, вони познайомились і остання запросила їх до себе додому. Це була потерпіла ОСОБА_5 . Вони погодились та пішли до неї в будинок АДРЕСА_4 , номер квартири не пам`ятає, вона була на другому поверсі, де вони спілкувались та випивали. Коли закінчилось спиртне, він погодився сходити в магазин за коньяком. При виході з квартири він зняв з цвяха біля дверей зв`язку ключів від квартири. Після цього він до магазину не пішов, оскільки не хотів продовжувати. Близько 02.00 год. ночі він вирішив повернутись до квартири потерпілої. Це була однокімнатна квартира, потерпіла спала, більше в квартирі нікого не було. Він взяв ноутбук і телевізор потерпілої та пішов з ними до себе додому. Зранку він поїхав на Соцгород і здав ноутбук «Леново» до магазину, що розташований біля входу до ринку, за 2 000 грн, витративши отримані кошти на власні потреби. Телевізор «Самсунг» він згодом повернув потерпілій.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив не досліджувати зібрані в справі докази, оскільки він всі фактичні обставини вчиненого ним злочину визнає повністю.

При цьому обвинувачений зазначив, що він щиро кається у скоєному та шкодує про свій вчинок, обіцяє виправитись і такого більше не повторювати, а також найближчим часом відшкодувати потерпілій вартість ноутбуку, оскільки він офіційно працевлаштувався та з наступного тижня приступає до роботи.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, оскільки цивільний позов вона заявляти не буде, клопотань не має та підтримує надані на досудовому розслідуванні показання, а покарання призначити на розсуд суду.

За таких обставин, з огляду на положення ст. 325 КПК України та позицію учасників судового провадження, суд визнав за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності потерпілої.

Ураховуючи зазначену вищу позицію обвинуваченого та відсутність у прокурора заперечень проти цього, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що підтверджують факт повернення викраденого майна потерпілій, а також характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом детально з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини та мотивів кримінального правопорушення, тому у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, його показання мають логічний характер, узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, підстав для самообмови не встановлено, у зв`язку з чим у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому відповідно до матеріалів кримінального провадження та долученої до них досудової доповіді обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, офіційно не працює, виконує роботу за домовленістю, на даний час намагається працевлаштуватись офіційно, неодружений, але перебуває в цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей на утриманні не має, у цивільної дружини є двоє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, які мешкають разом з ними, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Також суд враховує, що завдана обвинуваченим шкода частково відшкодована шляхом повернення потерпілій частини викраденого майна. Водночас обвинувачений запевнив про свої наміри найближчим часом відшкодувати потерпілій і решту вартості викраденого майна.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання згідно зі ст. 66 КК України, щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У пункті 4 досудової доповіді міститься висновок органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, а виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за певних умов.

З огляду на наведене при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, спосіб його вчинення та мотиви, обстановку вчинення злочину, характер і ступень тяжкості наслідків, особу потерпілої, ставлення обвинуваченого до вчиненого, перед та пост кримінальну поведінку останнього, дані про його особу, зокрема, наявність судимостей, намагання офіційно працевлаштуватись і наміри відшкодувати завдану шкоду повністю, наявність родини та двох неповнолітніх дітей у його цивільної дружини, не перебування на обліках й посередню характеристику, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, часткове відшкодування потерпілій завданої шкоди, висновок органу пробації, а також думку потерпілої, яка в своїй заяві просила призначити покарання на розсуд суду.

Ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи із загальних засад призначення покарання щодо законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів останньому необхідно призначити покарання в мінімальній межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, зважаючи на перед та пост кримінальну поведінку обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро розкаявся, критично ставиться до скоєного, усвідомив свій негативний вчинок і обіцяє виправитись, відсутність у потерпілої матеріальних і моральний претензій до останнього, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства й реального відбування покарання, тому вважає за необхідне на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час такого звільнення та якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде адекватним та справедливим, а також необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений ОСОБА_3 довів своє виправлення.

При цьому суд бере до уваги, що покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а також зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою відповідне втручання вважається пропорційним, коли воно відповідає тяжкості правопорушення і не становить «особистий і надмірний тягар для особи».

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався й підстав для його застосування судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку.

Речові докази, а саме: телевізор марки «Samsung» моделі «UE24H4070AUXUA», вважати повернутими власнику ОСОБА_5 згідно з її розпискою від 15.08.2019 року (а.к.п. 20).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1