Справа № 367/4254/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2452/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

представника виправної установи ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_9 засуджений 03.02.2017 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст.289 ч.2, 309 ч. 1, 70 ч.1,4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2018 року невідбуту частину покарання замінено більш м`яким у виді 2 років 3 місяців 8 днів обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_7 25.05.2019 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, посилаючись на те, що сумлінно ставиться до праці і до виконання своїх обов`язків в установі за місцем відбування покарання має п`ять заохочень, стягнень немає, офіційно працевлаштований.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 , оскільки він не відбув 2/3 строку покарання після заміни йому покарання з позбавлення волі на обмеження волі.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подане ним клопотання про умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд помилково прийшов до висновку про те, що він відбув 2/3 строку покарання, оскільки за вимогами ст. 81 КК України строк фактично відбутого покарання призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.02.2017 року повинен обчислюватися з часу його затримання, тобто з 11.08.2016 року, а не з часу заміни йому покарання з позбавлення волі на обмеження волі за ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2018 року.
Заслухавши доповідь судді, засудженого та представника виправної установи, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.
За п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається з ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2018 року ОСОБА_9 на підставі ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді позбавлення волі, що складає на день судового засідання 2 роки 3 місяці 8 днів, була замінена більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на той же строк.

Таким чином, у даний час ОСОБА_9 не відбуває покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим він не може бути звільнений умовно-достроково від покарання у виді позбавлення волі, визначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.02.2017.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами ст.81 КК.
Зазначене свідчить про те, що право на звернення до суду з питанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання у виді обмеження строку виникає після фактичного відбуття засудженим 2/3 частин покарання у виді обмеження волі.

У той же час засуджений ОСОБА_9 звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, не відбувши 2/3 строку покарання у виді обмеження волі, який обчислюється з 08.12.2018 року.
З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання у виді обмеження волі, яке він відбуває у даний час.
Порушень норм процесуального права, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів також не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення, - без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя: