справа № 208/3436/19
№ провадження 1-кп/208/530/19
ВИРОК
Іменем України

11 жовтня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000680 від 27.03.2019 року та угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Водяне Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянином України, непрацюючим, маючим на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимим, обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, -

встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000680 від 27.03.2019 року і угоди про примирення від 22.05.2019 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах:
27.03.2019 року, приблизно о 11:50 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Берізка», розташованого за адресою: м. Кам`янське, пр-т Аношкіна, 27, побачив раніше йому незнайому жінку ОСОБА_5 , у якої при собі знаходилась жіноча сумка коричневого кольору. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник протиправний злочинний умисел, спрямований на заволодіння, будь-яким способом, вищезазначеною сумкою, а також будь-яким іншим чужим майном, яке становить матеріальну цінність та знаходиться у вказаній сумці.
Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на заволодіння, будь-яким способом, чужим майном, яке становить матеріальну цінність, 27.03.2019 року приблизно о 11:50 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Берізка», розташованого за адресою: м. Кам`янське, пр-т Аношкіна, 27, познайомився з потерпілою ОСОБА_5 та в ході розмови запропонував їй свою допомогу, а саме донести її сумку додому, однак остання відмовила. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , вийшовши з вищевказаного магазину, попрямував разом з потерпілою, вздовж вулиці Москворецької в м. Кам`янське та знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , де мешкає потерпіла, діючи умисно, з корисливих мотивів та корисливої мети, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, увійшовши в довіру останній, запевнив ОСОБА_5 в тому, що допоможе їй, потримавши вищевказану сумку. ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 , та очікуючи, що останній поверне майно по минуванню потреби, а саме після того, як вона відкриє двері під`їзду, у вказаний день, приблизно о 12:05 годині, перебуваючи біля 2 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , добровільно передала останньому свою виготовлену із шкірозамінника жіночу сумку коричневого кольору, вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 19/12.1/522 від 10.05.2019 року складає 207 гривень 67 копійок, в якій знаходились: гаманець чорного кольору з штучної шкіри марки «Sacred», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 19/12.1/522 від 10.05.2019 року складає 121 гривень 67 копійок, гроші у сумі 57 гривень, банківські картки банку «Forward» та «Pumb», які матеріальної цінності не мають та косметика, яка матеріальної цінності не має. Після чого, ОСОБА_4 , з метою отримання реальної можливості розпоряджатися чужим майном, яким він заволодів шляхом зловживання довірою, маючи намір залишити місце вчинення злочину, не повернувши майно його власнику, намагався залишити місце вчинення злочину. Однак, його протиправні дії були помічені потерпілою ОСОБА_5 , яка почала бігти за ним та кричати йому вслід, вимагаючи повернення викраденого майна та припинення злочинних дій. В цей момент у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що його злочинні дії розпочаті як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), помічені потерпілою, яка намагається його наздогнати та припинити його протиправні дії, раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи в означений час у вказаному місці, діючи умисно, цілковито усвідомлюючи відкритий та протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює відкрите незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, незважаючи на вимоги потерпілої зупинитись та повернути викрадене ним майно, здійснив спробу залишити місце вчинення злочину, однак на перехресті вулиць Москворецька та Сачко, біля будівлі Індустріального коледжу Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет», розташованого за адресою: вул. Медична, 10, був зупинений з викраденим майном в руках свідком ОСОБА_6 , який зашкодив ОСОБА_4 довести його злочинні дії до кінця.
Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. ОСОБА_4 своїми протиправними діями намагався завдати ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 386 гривень 34 копійки.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
22 травня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000680 від 27.03.2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України була укладена угода про примирення, яка містить наступні положення.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у скоєному розкаявся та зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.
Потерпіла ОСОБА_5 цивільний позов не заявляла, претензій майнового характеру не має, шкоду їй було відшкодовано, а саме повернуто викрадене майно: сумку, гаманець, дві банківські картки, гроші в сумі 57 гривень та косметику.
Сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.
Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 визнають та підтверджують, що обставини події кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно. Відповідно до ст. 471 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується не вчиняти інших злочинів в подальшому, а потерпіла ОСОБА_5 , в свою чергу, вважає за можливе при вирішенні питання щодо міри покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років позбавлення волі зі звільненням його, на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, з яким обвинувачений згоден.
Обвинуваченому роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
Потерпілій роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованому ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, свідків і надання суду своїх доказів ОСОБА_4 роз`яснено і є зрозумілими.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону з будь-якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, вказав, що кримінальне правопорушення ним було вчинено при обставинах, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, зобов`язується більше не вчиняти кримінальні правопорушення, погоджується з вказаним у угоді про примирення покаранням.
Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просила затвердити зазначену угоду, події відбувалися так, як було встановлено в ході досудового слідства і як розповідає обвинувачений.
За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, які, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Реєстр матеріалів досудового розслідування містить достатньо доказів для обгрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, тому укладення останнім угоди про примирення є цілком виправданим.
Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим укладена добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або була наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілій роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засіданні згідно ст. 314 КПК України між потерпілою та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України. Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 469, 471, 474 - 475 КПК України, суд -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 22 травня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000680 від 27.03.2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Відповідно до затвердженої угоди про примирення, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/522 від 10.05.2019 року у сумі 628, 04 (шістсот двадцять вісім гривень, чотири копійки).
Речові докази, а саме сумку, гаманець чорного кольору, грошові кошти у сумі 57 грн, косметику, пластикові картки банків «Форвард» та «Пумб» - повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1