ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/5532/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" липня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізюм Харківської обл., українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та без постійного місця проживання в місті Києві, раніше судимого, -
у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 005585 від 27 липня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , за погодженням з процесуальним керівником прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права на внесення застави відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 005585 від 27 липня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНаціональної поліції в місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 005585 від 27 липня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Досудовим розслідуванням встановлено, 27 липня 2019 року близько 05 годин 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: місто Київ, проспект Григоренка, маючи злочинний намір на скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою.
Того ж дня, о 05 годин 20 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, розподіливши між собою злочинні ролі, підійшли до магазину квітів, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який орендує та здійснює діяльність із реалізації торгівлі квітами фізична особа підприємець « ОСОБА_6 », де впевнившись, що в приміщенні магазину присутній лише продавець, зайшли до нього.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 відповідно до відведеної йому ролі, підійшов до продавця магазину ОСОБА_7 та став цікавитись вартістю квітів, на що остання, стала повідомляти йому про вартість. В свою чергу ОСОБА_4 скориставшись тим, що інших покупців в магазині немає і ніхто з сторонніх осіб за його діями не спостерігає, окрім невстановленої досудовим розслідуванням особи, помітивши прилавок, який пристосований для зберігання грошових коштів, звідки відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 720 гривень.
В цей час, ОСОБА_7 почала висувати претензію, щодо негайного повернення грошових коштів, при цьому емоційно розмахувати руками, в свою чергу невстановлена досудовим розслідуванням особа, з метою подолання волю до опору ОСОБА_7 , вкусила останню за вказівний палець правої руки та почала погрожувати їй застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, утримуючи у своїй руці ніж, тим самим виконуючи відведену їй злочинну роль.
В подальшому, згідно розподілених ролей ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадені грошові кошти з каси, вийшов з вказаного магазину, та почав спостерігати за прилеглою до місця вчинення злочину територією з метою попередження та заходження до приміщення квіткового магазину сторонніх осіб.
В той час, невстановлена досудовим розслідування особа, озброєна ножем, зробила крок до ОСОБА_7 та приставила їй до шиї лезо ножа, тим самим позбавивши її можливості кликати на допомогу, почавши виказувати вимогу передачі їй грошових коштів.
Сприймаючи дії невстановленої досудовим розслідуванням особи та висловлені нею погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, ОСОБА_7 почала чинити опір, внаслідок чого невстановлена досудовим розслідуванням особа почала наносити удари ліктями в область голови та обличчя.
В цей час, ОСОБА_4 згідно розподілених ролей, висловив вимогу невстановленій досудовим розслідуванням особі про те, що необхідно з місця вчинення злочину зникнути з метою не викриття їх злочинних дій сторонніми особами, внаслідок чого невстановлена досудовим розслідуванням особа покидаючи приміщення магазину відкрито заволоділа сумкою чорного кольору, яка належить ОСОБА_7 та матеріальної цінності не становить, всередині якої знаходилось наступне майно: грошові кошти в сумі 1 100 гривень, паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_7 , косметичні засоби гігієни, мобільний телефон марки Nokia з сім карткою НОМЕР_1 із зарядним пристроєм, які матеріальної цінності не становлять.
Після цього, ОСОБА_4 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядившись на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу ( розбій ), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Клопотання мотивоване наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний від захисника відмовився у добровільному порядку та в ході розгляду клопотання заперечив щодо його задоволення й просив застосувати більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах « Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства » від 30 серпня 1990 року , « Мюррей проти Об`єднаного Королівства » від 28 жовтня 1994 року , вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

31.07.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років.

Тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років (ч.4 ст. 12 КК України).

Розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм, карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна (ч. 2 ст.187 КК України).

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обгрунтованого підозрюється ОСОБА_4 .

В діях ОСОБА_4 обгрунтовано вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 2 ст.187 КК України.

Обгрунтованість підозри щодо ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину від 27.07.2019 р.;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 27.07.2019 р.;

- протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_7 від 19.05.2019 р., за якими остання впізнала осіб, які вчинили відносно неї насильницький злочин;

- протоколо допиту потерпілої,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.07.19р. ;

- протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 30.07.2019 р., за якими останній впізнав осіб яких він підвозив як таксист, з місця неподалік від вчинення ними злочину,

- протоколами огляду місця події від 27.07.2019 р. за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в ч. 1 цієї статті, є підставою застосування запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких, а покарання, яке йому загрожує становить від 7 до 10 років позбавлення волі, а також усвідомлюючи можливість призначення реальної міри покарання, існує загроза, що підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, оскільки,як вбачається з матеріалів провадження, проживає в місті Києві тимчасово, уродженець м. Ізюм Харківської обл., де й має зареєстроване місце проживання, місця роботи та постійного джерела доходів не має, на які кошти проживає невідомо, відтак є всі підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 згідно

ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що останній знає про тяжкість вчиненого злочину;

п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі знищити документи або інші предмети, що можуть свідчити про вчинення злочину ОСОБА_4

п.3 незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

п.4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом,

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інший злочин чи продовжити даний злочин, у якому підозрюється, обвинувачується.

До підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин відповідно до ст.12 КПК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна, даний запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам, спілкуванню з іншим співучасником вчиненого злочину, так як наразі досудовим розслідуванням невстановлена особа не затримана, спілкуванні зі свідками, а також переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваної вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні.
Відповідно до ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу або цілодобовий у зв`язку з тим, що останній немає місця роботи та засобів для власного забезпечення, та визначив вчинення даного злочину як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ, що сприятиме вчиненню нових злочинів та не зможе перешкодити від переховування від органів досудового розслідування та суду, адже досудовим слідством на разі особу, а саме співучасника вчинення даного злочину разом ОСОБА_4 не встановлено, тому слідство вважає, що ОСОБА_4 , може попередити його тим самим позбавити слідство на його встановлення. Крім того, на разі досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ст. 12 КПК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна, даний запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосуватися до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорій тяжких злочинів. Окрім того, під час досудового розслідування слідству стало відомо, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та був засудженим за злочин майнового характеру.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого та свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості виконання процесуальних рішень.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 даного злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1, 2-4 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення тяжкого злочину ОСОБА_4 за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, високий ступінь ризику переховуванню останнього від органів досудового розслідування та/або суду, тому суд вважає що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання його в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України « Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини », тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( « Летельє проти Франції » ( Letellier v France ), 12369 / 86, 26 червня 1991 року ).

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є тримання під вартою, й враховуючи роль підозрюваного у цьому злочині, - з правом на внесення застави, відповідно підстав для застосування до ч.4 ст. 183 КПК України немає, оскільки останній, зважаючи на його роль у злочині, насильство до потерпілої не застосовував.

Так, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням ч.1, п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, з урахуванням особи підозрюваного, його ролі у вчиненні злочину, його майнового стану та процесуальної поведінки, визначити розмір застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 76 840 грн. 00 коп., яка буде достатньою для виконання покладених на нього обов`язків.
Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею , які будуть покладені на підозрюваного.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 176 - 178, 181, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізюм Харківської обл., українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та без постійного місця проживання в місті Києві, раніше судимого, -
у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудовихрозслідувань за № 005585 від 27 липня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 ( шістдесят ) днів, тобто до 28 вересня 2019 року, взявши його під варту в залі суду, з правом на внесення внесення застави у розмірів 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить76 840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 (нуль) коп.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власносності.
У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, а також виконувати наступні обов`язки терміном 60 ( шістдесят ) днів:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 2.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: