Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 396/981/19
Провадження № 1-кп/391/104/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2019 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча - суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в селищі Компаніївка в залі судових засідань Компаніївського районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 09.04.2019 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утримані маючого двох малолітніх дітей, 2009 та 2015 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив згвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи, з якою перебував у сімейних відносинах за наступних обставин.

В період з 2015 року до жовтня 2018 року ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки, від чого мають спільну доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3
09.04.2019, близько 15.30 год., більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , перебували у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 та в якому проживав ОСОБА_7 .
Перебуваючи в зазначеному домоволодінні, скориставшись відсутністю у домоволодінні сторонніх осіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, в одній із кімнат будинку ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_4 , перебуваючи з лівого боку останньої, схопив її за передпліччя рук та повалив спочатку на диван, після чого - на підлогу, та наніс їй один удар долонею своєї правої руки в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в слизову оболонку верхньої губи в центрі.
В подальшому ОСОБА_7 , силоміць, розпочав знімати одяг та спідню білизну, яка знаходилась на потерпілій. З метою задоволення своєї статевої пристрасті, ОСОБА_7 , застосовуючи фізичне насильство відносно потерпілої, яка оборонялася руками, проти її волі та бажання, долаючи опір потерпілої за допомогою сили рук та фізичної переваги, знаходячись зверху неї, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_4 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, тобто, вчинив насильницький статевий акт з ОСОБА_4 природним способом.
Внаслідок подолання опору ОСОБА_4 ОСОБА_7 заподіяно їй тілесні ушкодження у виді садна по передній поверхні лівого плечового суглобу, садна по задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, синця по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, синця в середній третині правого плеча по зовнішній поверхні, синців (5) по передньо-зовнішній поверхні правого передпліччя в середній і нижній третині, синця по внутрішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 152 КК України, кваліфіковане як зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи, з якою перебував у сімейних відносинах.
14 червня 2019 року між прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 152 КК України у виді 5 (п`яти років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з застосуванням ч. 1 ст. 76 КК України.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження просили суд затвердити вищезазначену угоду, посилаючись на добровільність її укладення.

Вислухавши думку прокурора, потерпілої, її представника, обвинуваченого, його захисника, дослідивши матеріали провадження, суд розглядаючи питання про затвердження угоди виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Частинами 2, 3 ст. 474 КПК України передбачено, що розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладення угоди про визнання винуватості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст. 152 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 цілком розуміє права, надані йому законом та визначені у ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, і наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_7 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 погодилась на призначення узгодженого покарання та не заперечувала проти затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 .

При визначенні тривалості іспитового строку суд бере до уваги визначені сторонами угоди пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування моральної шкоди потерпілій, а також враховує вчинення злочину вперше, відсутність обтяжуючих обставин, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та вважає, що необхідним та достатнім є призначення покарання обвинуваченому з випробуванням строком 1 (один) рік.

Обраний обвинуваченому такий термін іспитового строку, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Сторони погодились, що у разі звільнення від відбування покарання обвинуваченого з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. Водночас, сторони досягли згоди щодо недоцільності покладання на засудженого додаткових обов`язків.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, тобто їх необхідно повернути потерпілій.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 після закінчення строку домашнього арешту не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 373, 374, 468-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.06.2019 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 09.04.2019 року укладену між прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 152 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 виконання таких обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: брюки темно-коричневого кольору, кофта світло-фіолетового кольору, натільна білизна, чорні спортивні штани із сірою смужкою по боках, чоловічі труси чорного кольору, футболка червоного кольору повернути потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з дотриманням вимог, передбачених ч.2 ст.473 КПК України.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя _______________________ ОСОБА_1