Провадження № 1-кс/761/9340/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000026 від 02.02.2019 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.258-5, ч.5 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000026 від 02.02.2019 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.258-5, ч.5 ст.191 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2019 р. було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000026 від 02.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.258-5, ч.5 ст.191 КК України, та накладено арешт на майно, а саме: на 22 тис. тонн зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний), що належить ПАТ «Аграрний фонд», загальною вартістю до 200 млн. грн., передане на зберігання ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (ЄДРПОУ 00954685), що знаходиться у зернових складах (зерносховищах), які використовуються останнім та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» (ЄДРПОУ 41946404) за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45 зернові склади (зерносховища)за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45, які використовуються ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (ЄДРПОУ 00954685), та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» (ЄДРПОУ 41946404) (об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8). В той же час, вказаний арештований комплекс будівель перебуває у власності ТОВ «Складський комплекс «Новомиргород» та виступає предметом забезпечення згідно Іпотечного договору б/н від 06.03.2019 року, переданим ТОВ «Складський комплекс «Новомиргород» в заставу АТ «ТАСКОМБАНК» до Кредитного договору № НК 1851 від 06.03.2018 року. Крім того, зазначене майно /зернові культури/ перебувають у володінні АТ «Таскомбанк» на підставі подвійних складських свідоцтв, виданих відповідними елеваторними комплексами, які зберігають таке зерно в інтересах банку. Також, в провадженні Господарського суду Одеської області перебувають матеріали справи про стягнення сум кредитної заборгованості перед АТ «ТАСКОМБАНК» та забезпеченням за вказаними кредитними зобов`язаннями виступає складські комплекси та зернові культури, на які накладено арешт. В зв`язку з чим, арешт вказаного майна, яке знаходиться у володінні АТ «ТАСКОМБАНК», є неправомірно створеною перешкодою для реалізації прав останнього. В зв`язку з тим, що ухвала про накладення арешту на майно, яке перебуває у володінні АТ «ТАСКОМБАНК», винесена без урахування розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, не враховано наслідки арешту для третіх осіб, а також з грубим порушенням процесуальних норм і без зазначення мети застосування, представник АТ «ТАСКОМБАНК» - адвокат ОСОБА_3 просить задовольнити клопотання та скасувати арешт на вищевказане майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2019р.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі, просив задовольнити з наведених у ньому підстав. Зазначив, що вказане майно, жодним чином немає відношення до кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, просив відмовити у його задоволенні, зазначивши, що на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 02.02.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.258-5, ч.5 ст.191 КК України. Відповідно до постанови слідчого від 06.02.2019 року зазначене майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відповідає ознакам ст.98 КПК України, а тому арешт накладено обґрунтовано та на даний час відсутні підстави для скасування арешту майна. На підтвердження доводів слідчий долучив постанову про визнання речовими доказами від 06.02.2019 р.

Вислухавши доводи представника власника - адвоката ОСОБА_3 , думку слідчого ОСОБА_4 , вивчивши та дослідивши матеріали клопотання та долучені в судовому засіданні матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З наданих матеріалів вбачається, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 02.02.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.258-5, ч.5 ст.191 КК України.

Відповідно до постанови слідчого від 06.02.2019 р., арештоване майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2019 року було накладено арешт: на 22 тис. тонн зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний), що належить ПАТ «Аграрний фонд», загальною вартістю до 200 млн. грн., передане на зберігання ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (ЄДРПОУ 00954685), яка знаходиться у зернових складах (зерносховищах), які використовуються останнім та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» (ЄДРПОУ 41946404) за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45 зернові склади (зерносховища)за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45, які використовуються ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () (об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8), оскільки є підстави вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та об`єктом кримінально-протиправних дій, тобто відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2019 р. вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що майно, а саме: 22 тис. тонн зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний), що належить ПАТ «Аграрний фонд», загальною вартістю до 200 млн. грн., передане на зберігання ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (ЄДРПОУ 00954685), яка знаходиться у зернових складах (зерносховищах), які використовуються останнім та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» (ЄДРПОУ 41946404) за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45 зернові склади (зерносховища)за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45, які використовуються ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () (об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8), використовувалось як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберігло на собі його сліди, та є об`єктом протиправних дій, тобто містить фактичні дані, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, є речовими доказами у кримінальному провадженні в розумінні ст.98 КПК України, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_5 були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і зазначені вище вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що майно, яке належить ТОВ «СК «Новомиргород», відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, слідчим в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 в судовому засіданні було доведено необхідність збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, шляхом надання слідчому судді відповідних документів.

При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року, якою накладено арешт на майно,що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

Проаналізувавши наведені доводи, слідчий суддя не знаходить підстав вважати, що арешт на майно ТОВ «СК «Новомиргород», накладено необґрунтовано, або на даний час відпала необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах АТ «ТАСКОМБАНК» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №№0000026.

Керуючись ст.ст. 170-174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000026 від 02.02.2019 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.258-5, ч.5 ст.191 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя