Дата документу 06.06.2019 Справа № 0810/5476/2012
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 0810/5476/2012
Провадження № 11-о/807/3/19
УХВАЛА
про повернення заяви

6 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 464 КПК України вирішуючи питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами за заявою засудженого ОСОБА_2 про здійснення перегляду за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року,
В С Т А Н О В И В:

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 16.04.2015 ОСОБА_2 засуджений за ст. 115 ч. 2 п.п. 9, 12, 13, ст. 190 ч. 3, ст. 27 ч. 5, 358 ч. 2, ст. 358 ч. 3, 70 до покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року вирок відносно ОСОБА_2 змінений в певній частині, призначене засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі залишено без змін.

14 травня 2019 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд зазначеної ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15.05.2019 вказану заяву було залишено без руху у зв`язку із тим, що заяву не оформлено згідно з вимогами ст. 462 КПК та було надано строк для усунення недоліків заяви, зазначених у цій ухвалі.
3 червня 2019 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , в якій останній зазначає, що він «указав усі законно-правові підстави як нововиявлених обставини, так факт і докази до нововиявлених обставин, які самі по собі або разом із раніше установленими обставинами доводять неправильність винесеної ухвали від 04.05.2016».
Вважає, що на стадії вирішення питання про відповідність вимогам ст. 462 КПК заяви щодо здійснення перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення, суд не може давати оцінки тому чи є вказані обставини нововиявленими та вирішувати питання про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Окремо зазначає, що клопотання про забезпечення йому судом вторинної правової допомоги він направляв 15.05.2019, розраховуючи отримати її після відкриття провадження за його заявою.

Як на підстави для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року, знов-таки, посилається на неоднакове застосування закону України про кримінальну відповідальність в одному і тому ж провадженні, а саме те, що цією ухвалою обвинуваченому ОСОБА_3 було зарахований строк тримання під вартою із розрахунку один день триманні під вартою за два дні позбавлення волі, а йому ні.

Нововиявленою обставиною вважає ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2018р., яка постановлена в порядку вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, відповідно до якої зараховано засудженому ОСОБА_2 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 1 листопада 2008 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Розглянувши доводи повторно поданої заяви, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не усунув недоліки, вказані в ухвалі від 15.05.2019 р. та знову не дотримався вимог ст. 462 КПК України.,

Так, апеляційний суд повторно зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Вичерпний перелік обставин, які можуть бути визнані нововиявленими, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК. Перелік цих обставин навів апеляційний суд, залишаючи заяву засудженого без руху.

Однак ОСОБА_2 при повторному зверненні до апеляційного суду, формально посилаючись на ст.ст. 459-464 КПК України, всупереч наведеним вимогам закону, в своїй заяві так і не навів жодних доводів на підтвердження існування обставин, які можуть бути розцінені судом в ході її розгляду як нововиявлені у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України та які є підставами для здійснення кримінального провадження в порядку глави 34 вказаного Кодексу.

За суттю доводи скарги зводяться до незгоди із рішенням апеляційного суду, постановленого у кримінальній справі, яке вже було предметом касаційного перегляду.

Питання, наведене ОСОБА_2 в заяві про перегляд ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами, жодним чином не стосується суті прийнятого рішення, фактичних обставин кримінальних правопорушень, а є лише питанням, яке вже вирішене судом в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України з урахуванням усталеної судової практики (після прийняття Верховним Судом України постанові від 26 жовтня 2017 року) щодо застосування положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» до покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Крім того викладена у повторній заяві вимога про визнання незаконною і упередженою ухвалу апеляційного суду від 15.05.2019 року, якою заява засудженого залишена без руху, не узгоджується з положеннями ст. 467 КПК України, якою визначено, яке саме рішення має постановити суд за наслідками розгляду поданої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.

Отже рішення про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ухвалюється в разі невідповідності форми такої заяви вимогам кримінального процесуального закону та відсутності у її змісті обґрунтування тих обставин, які особа вважає нововиявленими.

За наведеного, враховуючи відповідні доводи повторної заяви, апеляційний суд не надає оцінку тому, чи є зазначені у заяві обставини нововиявленими, та не вирішує питання щодо задоволення заяви або відмови у її задоволенні, а повертає заяву засудженого як таку, що не відповідає вимогам КПК України щодо її змісту, та недоліки якої не були усунені.

Стосовно доводів ОСОБА_2 , викладених у повторній заяві, щодо призначення йому захисника, слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" від 2 червня 2011 року № 3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону (в тому числі захист і складення документів процесуального характеру).
Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують Регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 2 липня 2012 року № 967/5).
Таким чином для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначене відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правову допомогу.
Тому для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом ст.ст. 8, 113 КВК України вправі звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, та відповідно до ст. 110 КВК України отримати побачення із захисником.
При цьому апеляційний суд позбавлений можливості розглянути клопотання ОСОБА_2 про призначення йому захисника для надання безоплатної правової допомоги у кримінальному провадженні за нововиявленими обставинами, оскільки питання про відкриття відповідного кримінального провадження в порядку ст. 464 КПК України не вирішувалось, що не позбавляє засудженого можливості безпосередньо звернутись за безоплатною правовою допомогою до відповідного Центру в порядку, зазначеному вище.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 05.09.2018 у справі № 1-35/2006 (провадження № 51-6566зно18).
Керуючись ст.ст. ч. 3 ст. 464, ч. 3 ст. 429 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Повернути заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року разом з усіма доданими до неї матеріалами

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Запорізького
апеляційного суду ОСОБА_1