Справа № 461/4430/19
Провадження № 1-кс/461/5345/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 з участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_5 на рішення слідчого, прокурора щодо вручення 6 лютого 2019 року ОСОБА_5 підозри у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у межах кримінального провадження № 000000324 від 22.10.2019 р.,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою вказаною вище в якій просить слідчого суддю скасувати рішення слідчого, прокурора щодо вручення 06 лютого 2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №000000324 від 22.10.2018 року підозри про вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України та зобов`язати слідчого та процесуального прокурора у вказаному кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженні №000000324 про оголошення 06 лютого 2019 року ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Вимоги скарги мотивує тим, що 06 лютого 2019 року слідчим за погодженням з прокурором складено та вручено ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 368 та ч.2 ст. 307 КК України. ОСОБА_5 , згідно підозри від 06.02.2019 року інкримінується вчинення дій передбачених ч.3 ст. 368 КК України, - тобто «Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою» є діяння передбачені ч.1 або 2-ої цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне становище або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. Проте, як на досудовому слідстві, так і в судових засіданнях з розгляду клопотань слідчого/прокурора про обрання підозрюваному запобіжного заходу, інших заходів забезпечення кримінального провадження, як підозрюваний так і його захисник усно та письмово повідомляли слідчого, прокурора, суд про те, що ОСОБА_5 , хоча і є службовою особою правоохоронного органу, проте, в розумінні вимог Закону не є «Особою, яка займає відповідальне становище», якою його помилково вважає сторона обвинувачення. Крім того, на думку ОСОБА_5 у його діях відсутня така кваліфікуюча ознака злочину передбаченого ч.3 ст.366 КК України, як вимагання неправомірної винагороди, оскільки ініціатива «вступу» ОСОБА_5 «в справу», тобто змову з іншими правоохоронцями, (в інтересах третьої особи) належала саме ОСОБА_6 який всіляко бажав уникнути юридичної відповідальності, про що в матеріалах провадження містяться письмові докази (документи, показання). Крім того, в наявних в розпорядженні сторони захисту матеріалів, серед яких, - допити свідків, протоколи, у т.ч. за наслідками проведення НСРД не має жодних висловів, а також вчинення інших дій з вимагання ОСОБА_5 чи «третіми особами» у ОСОБА_6 неправомірної винагороди.

Поряд з тим, ОСОБА_5 стверджує, про наявність у справі нових доказів, що спростовують підстави для оголошення йому про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, зокрема докази, які вказують на те, що він насамперед не займає відповідального становища, (лист - відповідь НАЗК від червня 2019 року), відповідь з ГУНП у Львівській області про відсутність запиту на проведення повної перевірки декларації, а також наявність у справі протоколів допитів ряду свідків у справі, у тому числі заявника ОСОБА_6 , які спростовують факт вимагання неправомірної винагороди. 29.05.2019 року при продовженні строку досудового розслідування слідчим суддею зазначено про не дотримання стороною обвинувачення вимог ст. ст. 9, 28 КПК України та вказано про неефективне розслідування даної справи, а також в Журналі судового засідання зафіксовано (окремо) про порушення правил підслідності.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги з мотивів наведених у ній.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив доводи захисту, зазначивши, що у матеріалах кримінального провадження №000000324 міститься достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчим суддею встановлено, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.
Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Системний аналіз положень ст.ст. 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст.206 КПК України та ст. 303 КПК України.

Аналіз змісту ст. 368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:

1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;

2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст.87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.

З поданої скарги вбачається, що сторона захисту ( підозрюваний та адвокат) просять виключити з обсягу підозри дві кваліфікуючі ознаки: зокрема, що підозрюваний ОСОБА_5 не є особою, яка займає відповідальне становище та в діях останнього відсутня кваліфікуюча ознака вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, поєднаного з вимаганням неправомірної винагороди. Вважають, що дані обставини виключають винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині.

Із доводів сторони захисту та поданих документів ( листів - відповідей Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України, Управління запобігання корупції та люстрації, Державного агенства з питань проходження служби, Посадової Інструкції ОСОБА_5 в частині службових повноважень підозрюваного; протоколів допиту свідків, інших матеріалів кримінального провадження щодо доказів вимагання неправомірної вигоди)) наведені обставини можливо і мають місце, однак, їх оцінка потребує сукупності дослідження із усіма іншими матеріалами кримінального провадження. Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до вимог процесуального закону обґрунтованість підозри і правильність кваліфікації дій не може бути предметом дослідження слідчого судді; такі повноваження законом віднесені до компетенції суду при судовому розгляді кримінального провадження або органу досудового розслідування при вирішенні питання про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя не уповноважений зобов`язувати слідчого, який є самостійний у своїй процесуальній діяльності, перекваліфіковувати дії особи, яка підозрюється у вчиненні злочину чи змінювати підозру .
З урахуванням наведених вище положень закону та встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 25, 111, 135, 276, 278, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення слідчого, прокурора щодо вручення 6 лютого 2019 року ОСОБА_5 підозри у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у межах кримінального провадження № 000000324 від 22.10.2019 відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 02.07.2019 року о 12:00 год.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .