ЄУН №332/3662/19
Провадження № 1-кп/337/420/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2019 року місто Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітньої потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000779 відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156, ч.1, ч.2 ст.301 КК України,
встановив:
На підставі ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду від 19.09.2019 року, вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156, ч.1, ч.2 ст.301 КК України, направлено на розгляд Хортицького районного суду м. Запоріжжя і ухвалою судді від 19.09. 2019 року призначено підготовче судове засідання.

При проведенні підготовчого судового засідання, прокурор просив постановити ухвалу про призначення закритого судового розгляду на підставі обвинувального акту, зазначивши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України і підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Під час підготовчого судового засідання суд встановив, що вищевказане кримінальне провадження підсудне даному суду. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні.

З урахуванням позиції учасників провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні, з викликом в судове засідання прокурора, потерпілої, законного представника потерпілої, психолога, захисника та обвинуваченого.

В підготовчому судового засіданні прокурором ОСОБА_3 надано клопотання, підтримане нею в судовому засіданні, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , яке обґрунтоване тим, що в наявний час ризики, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою не зникли та не перестали існувати, а до закінчення строку тримання під вартою розгляд справи не розпочато, а визначений слідчим суддею Заводського районного суду м. Запоріжжя строк тримання під вартою відносно обвинуваченого спливає 20 вересня 2019 року.
Неповнолітня потерпіла, її законний представник підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення поданого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , заперечував проти задоволення поданого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного, просив обрати більш м`який запобіжний не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки за станом здоров`я його підзахисний не може перебувати в умовах слідчого ізолятору. Крім того зазначив, що прокурором не доведено ризиків зазначених прокурором у клопотанні.
В ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.09.2019 року.
Згідно з вимогами ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, вирішення якого відбувається в порядку передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.
Враховуючи вимоги ст. 177, 178, 183 КПК України, суд вважає, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Судом встановлено, що по вказаному кримінальному провадженню на даний час проводиться лише підготовче судове засідання, тобто судовий розгляд не розпочато, а строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , який був обраний під час досудового розслідування, закінчується 20 вересня 2019 року.
Оцінивши обставини, визначені ст.178 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_7 вчинено тяжке кримінальне правопорушення проти неповнолітньої потерплої, яка є рідною дочкою, спрямоване на порушення статевої свободи та статевої недоторканності особи, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, а відтак усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене та санкцією інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від суду, підтвердженням чого є те, що обвинувачений переховувався від органу досудового розслідування та був оголошений у розшук та після встановлення його місцезнаходження йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , тим самим дії ОСОБА_7 було розцінено як дії обвинуваченого з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин. Разом з тим, судом враховується й той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 вже не вперше здійснює розпусні дії стосовно своєї неповнолітньої доньки, шляхом пересилання їй повідомлень порнографічного характеру, що характеризує обвинуваченого як особу схильну до вчинення подібного роду злочинів , наслідками таких протиправних дій є фізична, психологічна та моральна травма, спричинена потерпілій. Обвинувачений ОСОБА_7 офіційного не працевлаштований , джерела доходу не має, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання , тому на думку суду застосований до обвинуваченого раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинувачений не порушував у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі. Обвинувачений має реальну можливість незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому судовому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень , є підставою вважати, що найбільш ефективним запобіжним заходом відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та таким, який забезпечить неупередженість повноту та всесторонність процесу судового розгляду в даному випадку, буде тримання під вартою з ізоляцією від суспільства .

Таким чином, суддя, керуючись п.1 ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні даної ухвали, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України, вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, яке кваліфіковане як вчинення розпусних дій щодо особи яка не досягла шістнадцятирічного віку , вчинені особою, на яку покладено обв`язки щодо виховання потерпілого або піклування про нього, зберігання зображень порнографічного характеру з метою їх розповсюдження та розповсюдження зображень порнографічного характеру серед неповнолітніх.

Суд відхиляє заперечення захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали. Крім того, суд не приймає до уваги доводи захисника, щодо неможливості перебування його підзахисного у слідчому ізоляторі за станом здоров`я, оскільки захисником не надано суду доказів на підтвердження своїх тверджень. В наданому захисником консультативному висновку спеціаліста від 03.10.2018 року відсутні відомості про неможливість перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора, зокрема зазначено рекомендації обмеження фізичних навантажень ОСОБА_7 протягом двох місяців,
З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, суд прийшов до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів з 20 вересня 2019 року по 18 листопада 2019 року включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183,197, 199, 314-316, 331, 369-372,376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156, ч.1, ч.2 ст.301 КК України призначити до закритого судового розгляду суддею одноособово у закритому судовому засіданні у приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя на 30 вересня 2019 року на 11 годин 30 хвилин за участю потерпілої, законного представника потерпілої, психолога, захисника та обвинуваченого.

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб - задовольнити.
Застосувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб, починаючи з 20 вересня 2019 року до 18 листопада 2019 року включно.
Строк дії ухвали про застосування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 18 листопада 2019 року.
Повідомити про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області, начальника Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор».
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику та направити до Державної установи « Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскарження до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Хортицький районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги.

Суддя
Хортицького районного суду ОСОБА_1
м. Запоріжжя

20.09.2019