Справа № 129/1175/19
Провадження по справі № 1-кп/129/373/2019
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
25.11.2019 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000452 про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

Встановив:
24.04.2019 р. до Гайсинського районного суду надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт від 15.04.2019 р. в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

24.04.2019 року ухвалою судді в цій справі призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалось.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 вважали можливим призначити дане кримінальне провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду, заявили клопотання про виклик у судове засідання усіх свідків, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування та витребування із органу пробації досудової доповіді відносно обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_4 заявив підтримане обвинуваченим ОСОБА_6 клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки цей акт не відповідає вимогам КПК України. Захисник вважав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України і обмежує право обвинуваченого на захист та обмежує його право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини з огляду на те, що затверджений 15.04.2019 р. прокурором обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, всупереч вимог п.3 ч.2 ст. 291 КПК України не містить відомості про потерпілого ОСОБА_5 . Крім того, у вказаному обвинувальному акті обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, пред`явлене ОСОБА_6 , є неконкретним та незрозумілим, оскільки обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України в обвинувальному акті всупереч вимогам п.5, п.7 ч.2 ст.291 КПК України відсутній повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, а саме не вказано яка дія чи бездіяльність ОСОБА_6 перебувають у причинному зв`язку із настанням смерті потерпілої ОСОБА_7 , а лише зазначено, що відповідно до висновку автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи №897 від 04.01.2019 року порушення вимог п.12.1 ПДР знаходиться в причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.3 п.5 п.7 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання), що виходячи з суті даної статті має відображатися у обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також формулювання .
За п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу скоєння та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пункти «а», «в» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлюють, що кожен обвинувачений має право бути негайно та детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Також йому потрібно дати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту. Аналогічні положення містяться й у ч.3 ст.42 КПК України, проте з уточненням, що обвинуваченому мають бути роз`яснені його права, передбачені цим кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції, і становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду (Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13.02.2001 року, п. 89).

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ) від 25.07.2000 р. у справі «Матоцціа проти Італії» обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «в» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція). Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення.

За рішенням ЄСПЛ від 09.10.2008 р. у справі «Абрамян проти Росії» деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про факти та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

З аналізу норм закріплених у ст. 91, ст. 291 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, рішеннях Європейського суду з прав людини (рішення від 26.06.2008 року у справі «Ващенко проти України», рішення від 25.07.2000 р., «Маттоціа проти Італії», рішення від 09.10.2008 року у справі «Абрямян проти Росії», рішення «Камасінскі проти Австрії») вбачається, що в обвинувальному акті повинні міститись усі відомості обвинувачення, в тому числі й про вид шкоди, особу потерпілого від злочину, правова кваліфікація кримінального правопорушення, яка повинна відповідати сформульованому обвинуваченню та фактичним обставинам справи, а не зрозумілість та не коректність обвинувачення, наявність в обвинувальному акті положень, що суперечать одне одному, тягнуть за собою порушення права на захист та є суттєвими порушеннями при складанні обвинувального акту, оскільки виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняттям судом законного рішення на підставі такого обвинувального акту, тому що в такому разі не виконуються вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини щодо права обвинуваченого бути детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Оскільки обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, всупереч вимог п.3) ч.2 ст. 291 КПК України не містить повні анкетні відомості потерпілої ОСОБА_5 , а саме не вказано місце народження та громадянство потерпілої), а також всупереч вимогам п.5, п.7 ч.2 ст.291 КПК України в цьому обвинувальному акті відсутній повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та не зазначено виду шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, а також у вказаному обвинувальному акті обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, пред`явлене ОСОБА_6 , є неконкретним та незрозумілим, оскільки обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України в обвинувальному акті всупереч вимогам п.5, п.7 ч.2 ст.291 КПК України відсутній повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, а саме не вказано яка дія чи бездіяльність ОСОБА_6 перебувають у причинному зв`язку із настанням смерті потерпілої ОСОБА_7 , а лише зазначено, що відповідно до висновку автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи №897 від 04.01.2019 року порушення вимог п.12.1 ПДР знаходиться в причинному зв`язку з наслідками ДТП, а прокурором під час судового розгляду кримінального провадження в суді не можуть бути внесені зміни в частині анкетних відомостей про потерпілого на підставі ч.1 ст.338 КПК України, оскільки зміни обвинувачення в суді можуть вноситись лише щодо правової кваліфікації та /або обсягу обвинувачення, то суд визнає, що під вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3) п.5), п.7) ч.2 ст.291 КПК України, а тому за таких обставин відповідно до п.3 ч.2 ст.314 КПК України цей обвинувальний акт необхідно повернути прокурору як такий, що він не відповідає вимогам КПК України.

Окрім того, зазначені порушення не можуть бути усунені в ході судового розгляду, оскільки обмежать право обвинуваченого на захист та обмежать його право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Відсутність в обвинувальному акті повних анкетних відомостей про потерпілу унеможливлює якісний і повний захист як прав потерпілого так і прав обвинуваченого, а тому як наслідок, є беззаперечною підставою для скасування вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 314-316, 350, 371, 372, 376 КПК України, суд -

Ухвалив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000452 про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: