Справа № 369/4594/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/630/19 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця Астраханської області , м. Ахтубінськ,
Російської Федерації, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 Російської
Федерації,-

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та ч. 4 ст. 187 КК України і призначено йому покарання:

-за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією майна;
-за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

Остаточне покарання призначено ОСОБА_9 за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обчислювати з дня затримання 17.01.2014.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015) зарахувано обвинуваченому ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.01.2014 до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України - до вступу вироку в законну силу залишено без змін;

та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця м. Солігорськ Мінської області Республіки
Білорусь, зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та ч. 4 ст. 187 КК України і призначено йому покарання:
-за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією майна;
-за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.
Призначено покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років із конфіскацією майна.

Остаточне покарання призначено ОСОБА_8 за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 07.10.2014, яким ОСОБА_8 засуджено до 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна, у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 обчислювати з 17.01.2014 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015) зарахувано обвинуваченому ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.01.2014 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України - до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) 490 000 (чотириста дев`яносто тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) 500000 (п`ятсот тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_9 і ОСОБА_12 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз у кримінальному провадженні № 0000031 в розмірі 2029,68 грн., а саме - в рівних частинах з кожного по 1014,84 грн. (Том 2 а.с. 120, 127, 134, 140).

Вирішено питання щодо речових доказів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та умисне вбивство, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

4 січня 2014 року близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою таємного заволодіння майном ОСОБА_13 , увійшли в довіру до останнього, прибули до місця проживання потерпілого за адресою: АДРЕСА_4 , де під час вживання алкогольних напоїв, намагалися підсипати ОСОБА_13 в алкоголь таблетки «Барбовал» для відключення свідомості останнього, з метою усунення його як перешкоди для закінчення свого злочинного наміру, однак спроба зробити це їм не вдалась. Тому 4 січня 2014 близько 5 год. 40 хв. ОСОБА_9 , діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , здійснили розбійний напад на останнього, а саме - ОСОБА_9 , завдав удар знайденою на місці пляшкою з вином в лобову частину голови ОСОБА_13 , від чого той впав на ліжко та втратив свідомість.

Після цього ОСОБА_8 з ОСОБА_14 почали обшукувати будинок, в якому проживав ОСОБА_13 , з метою заволодіння майном останнього.
Коли ОСОБА_13 опритомнів та став захищати своє майно, ОСОБА_9 завдав ОСОБА_13 удари кулаками по тулубу та тримав останнього за руки. ОСОБА_8 , у свою чергу, завдав ОСОБА_13 удари знайденою пляшкою з шампанським в різні частини голови останнього, від чого ОСОБА_13 впав на підлогу.
Коли ОСОБА_13 намагався піднятись, ОСОБА_9 , схопив знайдений на місці ніж, завдав ним удари в передню і праву частини тіла ОСОБА_13 , а ОСОБА_8 , також схопивши знайдений на місці другий ніж, завдав ним удари в ліву частину шиї ОСОБА_13 .
Внаслідок зазначених злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_13 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: колото-різані поранення шиї справа з пошкодженням гілок сонної артерії; проникаючі колото-різані поранення грудей ліворуч з пошкодженням легені; крововтрата: 300 мл рідкої крові в лівій плевральній порожнині, аспірація крові, знижене кровонаповнення внутрішніх органів; колото-різані поранення шиї зліва; два непроникаючих колото-різаних поранення грудей; поверхнева різана рана шиї зліва; поверхнева різана рана лівого надпліччя і передньої поверхні грудей зліва; 2 сліпі та 1 наскрізна колото-різані рани правого передпліччя; відкрита черепно-мозкова травма: забійно-різана рана лобно-тім`яної області із лінійним переломом луски лобової кістки, забійно-різана рана на тлі синця лобової ділянки зліва, забійна рана лобної області справа, гематома і забійна рана правої вушної раковини, масивний крововилив в м`яких покривах правої половини голови, крововилив у лівому скроневої м`язі, лінійний перелом луски потиличної кістки, переломи передньої черепної ямки, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою, набряк - набухання головного мозку; множинні дрібні різані рани і подряпини обличчя, правої верхньої кінцівки, лівої кисті, правого стегна, лівого колінного суглоба; синяк тилу правої кисті, 5 синців тилу лівого передпліччя, тилу лівого лучезап`ястного суглоба і кисті.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер.
Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_13 настала внаслідок колото-різаних поранень грудей і шиї з пошкодженням легені і кровоносних судин і розвитком крововтрати в поєднанні з відкритою черепно-мозковою травмою. Колото-різані поранення грудей і шиї з пошкодженням легені і кровоносних судин і відкрита черепно-мозкова травма як кожне окремо, так і в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і як кожне окремо, так і в сукупності могли призвести до настання смерті.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за вчинення злочинів, передбачених п.п. 6, 12, ст. 115 КК України та ч.4 ст. 187 КК України та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що підставами для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, не відповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, тобто підстави, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, що визначені п.п.1-3 ст. 409 КПК України.

Апелянт зазначає, що судом залишені поза увагою доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, які є очевидними.

Обидва підсудних не визнавали результати проведення слідчого експерименту, заперечували вину у злочинах, що їм інкриміновані. ОСОБА_8 категорично, а ОСОБА_9 опосередковано заперечили за змістом та послідовністю свідчення за відеозаписом.
Окрім того, захисник зазначає, що на підставі показів свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 суд першої інстанції безапеляційно дійшов висновку, що « ОСОБА_13 , був врівноваженою людиною, висококваліфікованим працівником та керівником, не був агресивним, спиртні напої не вживав, оскільки був хворий сахарним діабетом, мав гроші, які йому позичила свідок ОСОБА_17 напередодні «Нового року», користувався мобільним телефоном «Айфон», кількома іншими мобільними телефонами та ноутбуками».

Натомість, покази свідків є неналежними доказами щодо підтвердження або спростування факту не вживання або ж вживання спиртних напоїв, наявності захворювання на цукровий діабет, а свідчення свідка ОСОБА_17 про позичання загиблому на його прохання кількасот гривень напередодні свята «Новий рік», якраз свідчить про протилежне, а саме про відсутність у ОСОБА_13 грошових коштів.
Перелічені судом докази, що покладені в основу засудження лише підтверджують факт вчинення вбивства, але за обставин, на які посилалися ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .
Матеріали проведення слідчого експерименту є не недопустимим доказом як і усі інші похідні від нього.
Єдиним доказом, за яким можна судити про обставини вчинення злочину, є покази підсудних, що в повній мірі узгоджуються з проведеними експертними дослідженнями у їх сукупності, оскільки злочин вчинено в умовах неочевидності.
Окрім того, апелянт зазначає, що протокол огляду місця події складено з порушенням вимог ст. 104 КПК України. Зокрема, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України, у вступній частині протоколу відсутні відомості про: всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання.

У заключній частині протоколу, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 104 КПК України, у переліку вилучених речей відсутнє посилання на спосіб ідентифікації вилучених речей і документів; невідповідність по кількості виявлено при огляді та вилучено (наприклад сім карти виявлено дві, а вилучено чотири), не зазначено де виявлено бритву, полотенця, не зазначено де саме вилучено та у якій кількості сліди пальців рук, тощо.
Не взяті обвинуваченими дорогоцінні речи підтверджують відсутність намірів на заволодіння майном ОСОБА_13 . Неприбраність у помешканні дає підстави стверджувати про неохайність загиблого. Значна кількість порожніх пляшок свідчить про вживання спиртних напоїв, а елементи жіночої нижньої білизни та журнали порнографічного змісту підтверджує правдивість свідчень обвинувачених про нетрадиційну сексуальну орієнтацію ОСОБА_13 та його непристойні пропозиції на їх адресу.

Також захисник ОСОБА_7 зазначає, що оглядом трупу, що проведений протягом 45 хвилин після проведення огляду місця події, з участю фахівців, зафіксовано тілесні ушкодження, що після будуть описані за висновками експертів; відмічене значну крововтрату загиблого. Вертикальні сліди крові на тілі дають підстави стверджувати про факт перебування ОСОБА_13 після отримання тілесних ушкоджень у вертикальному становищі. Протокол має недоліки щодо застосування технічних засобів аналогічно до порушень, визначених за аналізом протоколу огляду місця події.

Крім того, захисник вказує, що судом не були дотримані вимоги ст.ст. 84, 87 КПК України і це є безумовною підставою визнання доказів, отриманих за результатами проведення слідчого експерименту та відображених у протоколах його проведення та на відеозаписі, як недопустимі докази.

Також, на думку апелянта, слідвизнати неспроможними та таким, який є не допустимим та належним доказом - заява громадянина ОСОБА_18 про нібито надання ним дозволу на проведення 04 січня 2014 року огляду помешкання загиблого ОСОБА_19 ило ОСОБА_20 , а 08 січня 2018 року у помешкання ОСОБА_13 слідчого експерименту.

Додатково захисник зазначає про порушення, допущені при складенні протоколів. Так, протокол слідчого експерименту з участю ОСОБА_21 , складено з порушенням вимог ст. ст. 104, 107 КПК України.

У зв`язку з очевидними порушенням вимог ст. 240 КПК України щодо порядку проведення слідчого експерименту, на підставі ст. 86 КПК України доказ є також недопустимим, у зв`язку з чим результати експертних досліджень обставин та матеріалів, які були здійснені у подальшому за ініціативою слідчого, на підставі результатів, отриманих під час слідчого експерименту, також є недопустимими. Зазначені доводи залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції залишив поза увагою та жодним чином не мотивував у вироку неодноразово зроблені під запис заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_21 про застосування по відношенню до них насильства та інших недозволених методів слідства. Судом лише констатовано, що це було предметом перевірки попереднім складом суду, вирок якого скасовано через істотні порушення норм матеріального та процесуального права.

Судом не надано належної оцінки тому факту, що на місці події за висновком дактилоскопічної експертизи №37 від 25 лютого 2014 року виявлені сліди пальців рук лише підсудного ОСОБА_9 і один слід крові лише на верхньому одязі ОСОБА_9 .
Сліди крові виявлено на одному ножі, а нанесення тілесних ушкоджень іншим за висновком експерта малоймовірно.
Виходячи з викладеного захист й зазначав, що усі колото-різані тілесні ушкодження ОСОБА_13 спричинені одним ножом, а решта від падіння, удару пляшкою та падіння на уламки скла.
Державним обвинувачем не надано жодного доказу, які б підтверджували причетність ОСОБА_21 до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та описані обставини в показах ОСОБА_9 і ОСОБА_21 жодним чином не спростовуються.

Покази свідків не є належними доказами причетності підсудних до вчинення злочину і лише опосередковано характеризують загиблого, не розкриваючи у повній мірі його приватне життя.

Також захисник зазначає, що ОСОБА_8 не приймав участь у спричиненні тілесних ушкоджень, не сприяв ОСОБА_9 у подоланні опору, не був підмовником, посібником, співвиконавцем, тобто співучасником злочину. ОСОБА_8 знаходився внизу і вийшов з ОСОБА_9 разом.

Окрім того, на думку захисника, обидва підсудних підлягали виправданню за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .

В свою чергу, прокуроромбуло подано заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в яких просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без змін.

В обгрунутвання заперечень прокурор зазначає, що в ході судового розгляду:

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину визнав частково, а обвинувачений ОСОБА_22 не визнав взагалі, проте вона повністю доводиться зібраними в ході досудового розслідування доказами, які досліджені судом першої інстанції і їм була надана правова оцінка.

Прокурор зазначає, що в своїх показах обвинувачений ОСОБА_9 частково визнав вину, проте його покази є суперечливими, такими, що не підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування та суперечать деяким із них. Декілька разів під час допиту змінював свої покази та відмовлявся їх надавати взагалі.
Обвинувачений ОСОБА_8 свої покази давав не конкретно, під час допиту декілька разів їх змінював, посилався на те, що не пам`ятає суті розмов, обставин зустрічі з ОСОБА_9 та мети приїзду до ОСОБА_13 .
Окрім цього, обвинувачені наголошували на примушуванні органами досудового розслідування їх надавати неправдиві викривальні покази, проте в реальності ці твердження відображення не знайшли, документальні підтвердження звернень з цього приводу до адміністрації СІЗО або прокуратури Київської області - відсутні.
Доводи захисника наведені в апеляційній скарзі є надуманими, необгрунтованими та спростовуються зібраними та дослідженими судом першої інстанції матеріалами.
Так, вироком суду від 01.10.2018 цивільний позов задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_9 суму у розмірі 490 000 гривень та з ОСОБА_21 суму у розмірі 500 000 гривень. У апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 зазначено суму 49 000 та 50 000 гривень відповідно, що свідчить про формальний підхід захисника до ознайомлення з матеріалами справи та написання апеляційної скарги що в подальшому наводить сторону захисту нахибні та необгрунтовані висновки щодо незаконності рішення суду першої інстанції під головуванням судді ОСОБА_1 .

Істотне порушення КПК України на думку захисника полягає у не перевірці заяв підсудних про застосування до них під час досудового розслідування психологічного тиску.
Проте, вказане твердження спростовується аудіозаписами судових засідань, де після кожної заяви подібного характеру на запитання прокурора та головуючого обидва обвинувачених не змогли чітко сформулювати у чому саме полягав вказаний тиск, як та ким його було виражено. Крім того судом встановлено, що документальні підтвердження звернень з цього приводу до адміністрації СІЗО або прокуратури Київської області - відсутні, а тому не можна вважати, що на обвинувачених було здійснено психологічний чи фізичний тиск з боку органів досудового розслідування чи суду.

Також, вказаний тиск не має жодного логічного сенсу у зв`язку із наявними речовими доказами вилученими на місці вчинення злочину та під час затримання обвинувачених, що доводить їх причетність до його вчинення.
Невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення у апеляційній скарзі наведено із викривленням фактів та свідчень, що були предметом розгляду у першій інстанції.
Захисником наголошено на залишенні обвинуваченими цінних речей на місці вчинення кримінального правопорушення, що в свою чергу, нібито, виключає корисливий мотив в діях останніх. Проте не перелічено предметно яких саме, а вказане має суттєве значення, оскільки мобільний телефон віднайдений на місці вчинення злочину належить ОСОБА_8 , а мобільний телефон, що вилучений під час затримання обвинувачених належить ОСОБА_13 про що зазначають обидва обвинувачені під час їх допиту та посилаються на помилку через зовню схожість телефонів та відсутність умислу на заволодіння ним.
Щодо комп`ютерної техніки необхідно зазначити, що остання дійсно залишена обвинуваченими, проте, у з`вязку із тим, що попередній план обвинувачених на заволодіння майном ОСОБА_13 , шляхом застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та подолання його спротиву за допомогою сильнодіючого снодійного не вдалося втілити у життя - у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не залишилось часу на зволікання, від`єднання габаритної техніки та привернення ще більшої можливої уваги сусідів винесенням її з домоволодіння, де хвилину тому була шумна сварка. Також вказана техніка після відшукування органами слідства по ломбардних установах осіб, що її реалізували могла вказати на обвинувачених. Вважаю зазначене рішення обвинувачених в момент вчинення злочину виваженим та аргументованим.

Окрім того, прокурор зазначає, що захисник помилково стверджує, що саме прокурор, всупереч ч. 11 ст. 291 КПК України, надав нотаріально завірену заяву ОСОБА_18 про підтвердження надання дозволу на проведення перерахованих у ній слідчих дій у належному йому домоволодінні та на земельній ділянці станом на 2014 рік. Також помилково зазначено про те, що ОСОБА_18 не є власником вказаного домоволодіння та земельної ділянки посилаючись на необов`язковість взяття до уваги матеріалів публічної кадастрової карти та наданого ОСОБА_18 договору відчуження майна.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,
пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , який також підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,
пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,
пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, за обставин встановлених судом та викладених у вироку, ґрунтуються на доказах, ретельно перевірених під час судового слідства, які отримали належну оцінку і є обґрунтованими.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_23 та ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні вказаних злочинів, їх вина підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні і наведеними у вироку доказами, а саме:
-показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , які підтвердили, що загиблий ОСОБА_13 був врівноваженою людиною, висококваліфікованим працівником та керівником, не був агресивним, спиртні напої не вживав, оскільки був хворий сахарним діабетом, мав гроші, які йому позичила свідок ОСОБА_17 напередодні «Нового року», користувався мобільним телефоном «Айфон», кількома іншими мобільними телефонами та ноутбуками.

- даними з витягу з кримінального провадження №0000031, згідно якого в ЄРДР 05.01.2014 внесені відомості про те, що 04.01.2014 близько 22.30 до чергової частини Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області по телефону від громадянина ОСОБА_25 надійшло повідомлення, що у зазначений час за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено тіло ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без явних ознак життя, з множинними колото-різаними ранами, ушибленими ранами голови, синцями. По закінченню огляду трупа, тіло ОСОБА_13 направлено в Києво-Святошинського районного відділення КОБ СМЕ для проведення судово-медичної експертизи і встановлення причин смерті (т. 2 а.с. 1-2) (даний доказ свідчить про обставини виявлення трупа ОСОБА_13 );
- даними з протоколу огляду місця події від 04.01.2014, згідно якого оглянуто будинок за адресою: АДРЕСА_5 ; в ході огляду встановлено, що двері в будинок зачинені, двері і вікна не пошкоджені, слідчо-оперативна група зайшла в будинок шляхом розбиття вікна на другому поверсі будинку; на першому поверсі у ванній кімнаті виявлені дві червоні плями, в кімнаті - сервірований на три персони стіл, на якому повні пляшки вина, кошик з лимонами, пляшка з-під води, ковбаса; біля столу на підлозі - паперовий пакет з порожніми пляшками з-під алкогольних напоїв. При огляді другого поверху виявлені книги, розкидані на підлозі; на підлозі також виявлена відкрита чорна сумка зі столовими ножами, два з яких - зі слідами бурого кольору; біля сумки розкидані папери; в тумбі, на якій стоїть телевізор, ящики відкриті, речі в них перевернуті. На підлозі виявлені розмазані плями і краплі бурого кольору. Біля тумби з телевізором - стіл, на якому розміщений ноутбук марки «Азус» з модемом «МТС-конект». Біля ноутбука - сім-карти мобільних операторів: дві «МТС», «Утел», «Білайн», закордонний паспорт ОСОБА_13 , упаковки з-під номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , коробка з-під телефону марки «Самсунг GT- Е 12001 », три юсбі-флешки, дві картки заправки «КЛО», поліетиленовий пакет з перукою, журнал, чорну нижню білизну, два журнали з написом «Один з нас», жіноча косметика, мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ НОМЕР_6 . Ящики столу висунуті, побутові речі розкидані на підлозі. Між столом і диваном, на підлозі - цівки слідів бурого кольору. На дивані ящики з побутовими речами і паперами. В спальні біля вимикача виявлені розтерті сліди бурого кольору. Також сліди бурого кольору виявлені на підлозі між вимикачем світла і ліжком. На ліжку виявлені сколки пляшки з-під шампанського. Білизну на ліжку та матрац забруднено плямами бурого кольору. Тумба і шафа, ящики і дверці яких відкриті, на підлозі лежить одяг в хаотичному порядку. З місця злочинусеред іншого вилучено: дві коробки з-під телефонів «Нокіа» та «Самсунг», два мобільні телефони «Нокіа», сліди пальців рук, сумка з гострими металевими предметами (том 2 а.с. 10-20);
- даними з протоколу огляду трупа від 05.01.2014, згідно якого в будинку за вказаною адресою виявлено та оглянуто труп ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; тіло померлого перебуває на підлозі під столом в лежачому положенні, обличчям до верху. Труп без одягу. Практично вся шкіра забруднена засохлою кров`ю. Під трупом - калюжа підсихаючої крові. На трупі ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження. По закінченню огляду тіло ОСОБА_13 було направлено на розтин в морг Києво-Святошинського КОБ СМЕ для проведення судово-медичної експертизи і встановлення причин смерті (том 2 а.с. 21-24);
- даними з протоколу огляду від 07.01.2014, згідно якого в приміщенні Києво-Святошинського РВ у ОСОБА_9 вилучена його куртка зі слідами бурого кольору на рукаві. Як пояснив ОСОБА_9 - кров належить ОСОБА_13 . Також у ОСОБА_9 вилучений телефон марки «Самсунг» (том 2 а.с. 25);
- даними з висновку експерта № 6 від 25.03.2014, згідно якого на трупі ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження. Смерть ОСОБА_13 , 1958 року народження, настала внаслідок колото-різаних поранень грудей і шиї з пошкодженням легені і кровоносних судин, а також розвитком крововтрати в поєднанні з відкритою черепно-мозковою травмою. Колото-різані поранення грудей і шиї з пошкодженням легені і кровоносних судин, а також відкрита черепно-мозкова травма як кожне окремо, так і в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, оскільки, як кожне окремо, так і в сукупності могли спричинити настання смерті. Непроникаючі колото-різані поранення грудей, забійно-різана рана лобної ділянки зліва, забиті рани лобної ділянки справа та правої вушної раковини, різані рани обличчя та кінцівок, колото-різані рани правого передпліччя відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Синці та подряпини відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися в короткий проміжок часу, в зв`язку з чим висловитися про черговість їх спричинення неможливо. Тілесні ушкодження наносилися з достатньою силою.
Колото-різані поранення, з огляду на морфологію ран і наявність ранових каналів, дані медико-криміналістичного дослідження, утворилися не менше ніж від 8 дій односторонньо-гострого колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, який мав лезо та обух «П»-подібного перетин. Можливість виникнення колото-різаних поранень від дії одного предмета не виключається.
Черепно-мозкова травма утворилася не менше ніж від 6 дій травмуючого предмета (травмуючих предметів), який діяв в різних напрямках, проте масивність крововиливу в м`які покриви голови і схильність окремих крововиливів до злити дають підстави вважати, що кількість травмуючих дій могла бути більшою. Забійно-різана рана лобно-тім`яної ділянки з лінійним переломом луски лобової кістки і забійно-різана рана лобної ділянки зліва утворилися від дії предмета (предметів) з тупими і гострими властивостями, яким могла бути скляна пляшка (пляшки) і її (їх) уламки. Дрібні різані рани обличчя, правої верхньої кінцівки, лівої кисті, правого стегна, лівого колінного суглоба, враховуючи їх поверхню, множинність, взаєморозташування вказують на можливість їх виникнення осипом уламків скла. Лінійний перелом потиличної кістки, виходячи з його розміщення в задньої черепної ямки, утворилися від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею контакту.
Поверхнева різана рана шиї зліва і поверхнева різана рана лівого надпліччя і передньої поверхні грудей зліва утворилися не менше ніж від 2 дій гострого предмета (гострих предметів) в напрямку ззаду-вперед, зверху вниз, зліва-направо, або в зворотному напрямку.
Синці верхніх кінцівок утворилися не менше ніж від 6 дій тупого предмета (тупих предметів), достовірно висловитися про направлення дії травмуючої сили при виникненні даних ушкоджень неможливо.
З огляду на дані гістологічного дослідження від виникнення виявлених тілесних ушкоджень до смерті пройшло близько 30-60 хвилин, протягом яких здатність до виконання активних дій потерпілим не виключається. Вертикальні цівки крові на гомілках і кров на підошвах трупа, забруднення кров`ю у вигляді відбитків підошов на місці події, можуть свідчити про те, що потерпілий після спричинення ран пересувався.
Судово-медичних даних щодо зміни розміщення і пози після настання смерті немає.
Виходячи зі ступеня розвитку трупних змін, які визначалися при огляді трупа на місці виявлення 05.01.2014 року о 1.40, смерть наступила за 18-24 години до огляду.
При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа спирти і їх ізомери не виявлені (том 2 а.с. 68-72, 74, 75-79, 115-117);
- даними з лікарського свідоцтва про смерть № 6 від 08.01.2014, згідно якого ОСОБА_13 помер у віці 55 років від колото-різаного поранення грудей і шиї з пошкодженням легені і кровоносних судин, відкритої черепно-мозкової травми (том 2 а.с. 73);
- даними з амбулаторної судово-психіатричної експертизи №19 від 14.02.2014, відповідно до якої ОСОБА_9 в період інкримінованих йому діянь і в теперішній час на психічне захворювання, передбачене ст.ст. 19, 20 КК України, не страждав і не страждає, тому він міг та може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Клінічних ознак хронічного алкоголізму у нього не виявлено. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує. ( том 2 а.с. 82-83);
- даними з амбулаторної судово-психіатричної експертизи №18 від 14.02.2014, відповідно до якої ОСОБА_8 в період інкримінованих йому діянь і в теперішній час на психічне захворювання, передбачене ст.ст. 19, 20 КК України, не страждав і не страждає, тому він міг та може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Клінічних ознак хронічного алкоголізму у нього не виявлено. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує. ( том 2 а.с. 86-87);
- даними з висновку експерта № 9 від 29.01-03.02.2014, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемагглютініном анти-В; на куртці, вилученої у підозрюваного ОСОБА_26 , виявлена ??кров людини; при визначенні групової приналежності крові виявлено антиген А, що не виключає можливість походження даних слідів крові від потерпілого ОСОБА_13 (том 2 а.с. 90-91);
- даними з висновку експерта № 12 від 28.01.2014, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні ножа з набору для гриля отримані наступні результати: на клинку ножа (об`єкт 1) знайдена кров людини, яка належить особі чоловічої генетичної статі; на ручці ножа (об`єкт 2) знайдена кров людини, статеву приналежність якої встановити не вдалося у зв`язку з відсутністю клітин крові. При серологічному дослідженні даних об`єктів виявлений антиген А изосерологической системи АВО. Таким чином, з огляду на отримані результати і групу крові потерпілого ОСОБА_13 , можна прийти до висновку, що кров з клинка ножа могла походити від чоловіка (чоловіків), кров на ручці ножа могла походити від особи, в крові якого знаходиться антиген А ізосерологічної системи АВО, в тому ж числі і від потерпілого ОСОБА_13 (Том 2 а.с. 101-105);
- даними з висновку експерта № 43 СВЕ від 26.01.2014, згідно якого надані на експертизу капсули мають у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено і стосовно якого допускаються виключення деяких заходів контролю - фенобарбітал загальною масою в тринадцяти капсулах 0,13 м Питання «чи можуть ці таблетки в суміші з алкогольними напоями (шампанським, вином, коньяком) впливати на відключення свідомості людини (засипання)? » виходить за межі спеціальних знань експерта (том 2 а.с. 135-137);
- даними з висновку експерта № 37 від 25.02.2014, згідно якого при порівнянні слідів пальців рук з відбитками пальців рук на дактилокартах, заповнених на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і ОСОБА_13 , що за типом і виду візерунків, а також по деталях будови папілярних візерунків слідів, виявлено збіг сліду № 9 розміром сторін 25х31 мм з великим пальцем правої руки на дактилокарті, заповненої на ім`я ОСОБА_9 , і сліду № 7 розміром сторін 17х22мм з відбитком вказівного пальця руки ОСОБА_13 (том 2 а.с. 141-150);
- даними з відеозапису проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_8 від 08.01.2014, згідно якого ОСОБА_8 вказав механізм нанесення ударів ОСОБА_13 , а саме, що піднявшись за пропозицією ОСОБА_13 в кімнату на другому поверсі будинку, куди ОСОБА_13 піднявся голим, явно натякаючи на інтимний зв`язок, між ОСОБА_13 і ОСОБА_9 виник словесний конфлікт. ОСОБА_13 стояв ближче до ліжка, ОСОБА_9 вдарив його пляшкою по голові, від чого ОСОБА_13 похитнувся і сів на ліжко, потім ліг (упав). Після цього ОСОБА_13 схопив в руки ніж. Почалася бійка, в процесі якої намагалися заламувати ОСОБА_13 руку і відбирати ніж. В процесі бійки ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_13 пляшкою шампанського по голові, але пляшка не розбилася. Потім удар пляшкою завдав ОСОБА_9 - від чого пляшка розбилася на голові ОСОБА_13 . Їм вдалося відібрати ніж. Цим ножем ОСОБА_8 завдав один удар, який припав в щоку. Потім удар став наносити ОСОБА_9 - два удари будучи навпаки ОСОБА_13 , один - тримаючи ніж у правій руці лезом вниз завдав удар в шию, в подальшому кілька прямих ударів в бік. Потім ОСОБА_13 повалили, він почав кричати, вони його привалили ковдрами, намагався щось сказати, говорив, що скоро прийде домогосподарка. Першим удар пляшкою завдав ОСОБА_8 , але пляшка не розбилася, вдруге пляшкою вдарив ОСОБА_9 , пляшка розбилася, ОСОБА_13 похитнувся, після чого їм вдалося забрати ніж у ОСОБА_13 ОСОБА_9 завдав ударом в ліву задню частину голови ОСОБА_13 ..Ніж у ОСОБА_13 відбирав ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_8 заламував праву руку ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_8 завдав удар ОСОБА_13 , останній стояв. Коли ОСОБА_9 наносив удар ОСОБА_13 він сидів. За словами ОСОБА_9 знає, що він забруднив кров`ю куртку, коли, будучи одягненим, піднімався на другий поверх. ОСОБА_8 піднімався на другий поверх щоб забрати свій телефон, але не знайшов його і забрав з дивана в кімнаті на другому поверсі телефон, який там знайшов ОСОБА_13 в розмові говорив, що у нього є «Айфон» який він віддав своєму знайомому налаштувати.
Крім цього, під час слідчого експерименту ОСОБА_8 вказував, що він приїхав до ОСОБА_13 з корисливою метою заволодіння майном, маючи з собою таблетки «барбовал», шампанське пили на першому поверсі, де ОСОБА_9 підсипав в келих шампанського барбовал, але ефекту не було, шампанське в келиху змінило свій колір, тому ОСОБА_8 вилив його. Безлад в будинку пояснював тим, що вони обшукували будинок (т.2 а.с. 212-213);
- даними з висновку експерта № 72/Д/6 від 26.03.2014, згідно якого за механізмом, вказаним ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту за його участі 08.01.2014 року у ОСОБА_13 могли утворитися частина пошкоджень з комплексу черепно-мозкової травми, а саме: від удару нанесеного ОСОБА_26 скляною пляшкою по голові потерпілого в положенні останнього стоячи обличчям до нападаючого, могло утворитися одне з ушкоджень передньої поверхні голови; від удару нанесеного ОСОБА_8 скляною пляшкою по голові потерпілого, в положенні останнього стоячи обличчям до нападаючого, могло утворитися ще одне з ушкоджень передньої поверхні голови; від удару, нанесеного ОСОБА_9 скляною пляшкою по голові потерпілого, в положенні потерпілого сидячи на дивані, а нападника зліва від нього могла утворитися пошкодження задньої або лівій бічній поверхні голови (лінійним перелом потиличної кістки або крововилив в лівий скроневий м`яз). Також від удару ножем, нанесеним ОСОБА_8 в положенні потерпілого стоячи обличчям до нападника, у ОСОБА_13 могла утворитися поверхнева різана рана шиї зліва. Від удару ножем, нанесеним ОСОБА_9 в положенні потерпілого напівлежачи правим боком вниз або сидячи спиною до нападника, могло утворитися проникаюче колото-різане поранення грудей зліва з пошкодженням легені (том 2 а.с. 152);
- даними з відеозапису слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_9 від 08.01.2014, згідно якого той показав, що в будинок до ОСОБА_13 він приїхав разом з ОСОБА_8 , їх зустрів ОСОБА_13 , вони зайшли в будинок, привіталися, ОСОБА_13 вибачився, що в будинку бардак, зайшли в кімнату на першому поверсі. Запитав, що будуть пити. Приніс коньяк і шампанське. Розповідав, як він розважався з неповнолітніми, що було огидно ОСОБА_9 . Тому ОСОБА_9 вирішив, що потрібно їхати. ОСОБА_9 сказав, що будуть їхати, що дуже шокувало ОСОБА_13 . ОСОБА_13 запропонував піднятися на другий поверх. Вони піднялися і сіли на диван в кімнаті, в кімнаті був робочий хаос. Через хвилин п`ять піднявся голий ОСОБА_13 , приглушив світло в кімнаті і включив музику на комп`ютері, на що ОСОБА_9 сказав, що вони традиційної сексуальної орієнтації і будуть їхати. ОСОБА_13 промовчав і пішов в іншу кімнату. ОСОБА_9 зайшов до кімнати до ОСОБА_13 , де ОСОБА_13 , сидячи на дивані, потягнув ОСОБА_9 за руку, словесно ображаючи. Після чого він ударив ОСОБА_13 пляшкою по голові. Потім ОСОБА_13 схопив ніж і зі словами «так не вийде, хлопчики, давайте секс і йдіть» попрямував до них. Після цього ОСОБА_13 по голові пляшкою вдарив ОСОБА_8 ОСОБА_9 , тримаючи ніж у правій руці лезом вгору, наносив хаотичні удари ОСОБА_13 у відповідь на його наполегливе бажання зайнятися сексом. Коли ОСОБА_9 і ОСОБА_8 виходили, ОСОБА_13 залишився сидіти на ліжку, закриваючи голову руками, і з усмішкою говорив, що «зараз, хлопчики, так не буде». Коли йшли з дому ОСОБА_13 , то з тумбочки забрали два телефони ОСОБА_9 і телефон марки «Самсунг», який їм не належав.
Крім цього, під час слідчого експерименту ОСОБА_9 розповідав, що з ОСОБА_13 вони познайомилися на сайті «Блю-систем», приїхав з метою пограбувати і виїхати, для чого взяли з собою таблетки «Барбовалу». «Барбовал» був по пачці у кожного. ОСОБА_9 підкинув таблетку «Барбовалу» в келих шампанського, але шампанське змінило свій колір. ОСОБА_9 пив і шампанське, і коньяк, кілька ковтків. У будинку знайшли 200 грн. Взяли телефон, але переплутали свій з чужим і забрали телефон; згідно протоколу під час вказаної слідчої дії виявлено та з місця події вилучено дві пластини «Барбовала» (т.2 а.с. 210-211);
- даними з висновку експерта № 71/Д/6 від 26.03.2014, згідно якого за механізмом, зазначеному ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту за його участі 08.01.2014 у ОСОБА_13 могли утворитися частина пошкоджень з комплексу черепно-мозкової травми, а саме: від удару, нанесеного ОСОБА_9 скляною пляшкою по голові потерпілого в положенні останнього стоячи або сидячи обличчям до нападаючого, могло утворитися одне з ушкоджень передньої поверхні голови; від удару, нанесеного ОСОБА_8 скляною пляшкою по голові потерпілого, в положенні останнього стоячи обличчям до нападаючого, могли утворитися пошкодження передньої і правої бічної поверхні голови; можливо синяк тилу правої кисті, коли ОСОБА_13 закривав голову правою рукою. Також від ударів ножем, завданих ОСОБА_9 в положенні потерпілого особою до нападаючого, могли утворитися проникаюче колото-різане поранення грудей зліва з пошкодженням легені, колото-різане поранення шиї зліва, можливо два непроникаючих колото-різаних поранень передньої поверхні грудей справа, поверхнева різана рана лівого надпліччя і передньої поверхні грудей зліва ( том 2 а.с. 154).

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку і правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за п.п. 6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, як умисне вбивство, вчинено з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб та вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднанийй із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Невизнання вини обвинуваченими у вчиненні інкримінованих злочинів розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту обвинувачених, який спрямований на уникнення кримінальної відповідальності за вказаними злочинами.
Про спільний умисел обвинувачених, спрямований на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_13 свідчить те, що кожен з обвинувачених наносили потерпілому тілесні ушкодження, їх локалізація та кількість, внаслідок яких наступила смерть потерпілого, що підтверджується відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_8 від 08.01.2014, відеозаписом слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_9 від 08.01.2014, висновком судово-медичної експертизи № 6 від 25.03.2014, які вказують на спільність їх дій, направлених на вбивство потерпілого ОСОБА_13 .
Доводи захисника про те, що судом першої інстанції була допущена неповнота судового розгляду, що є підставою, на думку захисника, для призначення нового розгляду в суді першої інстанції є необгрунтованими.
Так, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Будь-яких клопотань в суді апеляційної інстанції з метою усунення неповноти судового розгляду захисником заявлено не було. Підстав для ініціювання дослідження доказів судом апеляційної інстанції, колегією суддів у ході розгляду даної справи встановлено не було.

Доводи захисника про те, що показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .. ОСОБА_17 з приводу характеризуючих даних потерпілого ОСОБА_13 , оскільки за місцем проживання потерпілого було багато пустих пляшок з під спиртних напоїв, що дає підстави вважати, що він зловживав ними є не обґрунтованими. Так, вищевказані свідки підтвердили той факт, що потерпілий спиртні напої не вживав, хворів на цукровий діабет. Крім того, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 6 від 6.01.2014-25.03.2014 (а.с.68-72) при судово-токсологічному дослідженні крові ОСОБА_13 спирти та їх ізомери не виявлені.
Доводи захисника про те, що слідчі експерименти за участю обвинувачених, проведені 08.01.2014 року, є недопустимими доказами, оскільки проведені без згоди власника чи ухвали слідчого судді є необґрунтованими. Так, в матеріалах провадження міститься засвідчена нотаріусом заява громадянина ОСОБА_18 про надання ним дозволу на проведення 04 січня 2014 року огляду помешкання, де проживав загиблий ОСОБА_13 , а 08 січня 2018 року слідчого експерименту.
Доводи захисника про те, що необхідно визнати неспроможним та таким, який є неналежний та недопустимий доказ заява громадянина ОСОБА_18 про нібито надання ним дозволу на проведення 04.01.2014 року огляду помешкання загиблого ОСОБА_13 , а 08.01.2014 у помешканні ОСОБА_13 слідчого експерименту, на думку колегії суддів є необґрунтованими. Будь-яких підстав вважати, що дана заява була отримана в порушення вимог діючого законодавства немає. Вказана заява підтвержує відсутність порушення права на недоторканість житла відповідно до положень ст. 233 КПК України, згідно якої ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Витяг з реєстру прав на нерухоме майно підтверджує той факт, що саме ОСОБА_18 є власником будинку, де проводились огляд місця події та слідчі експерименти.
Колегія суддів звертає увагу на те, що будь хто із власників чи володільців приміщення/житла не висловив заперечень із приводу проведення слідчих дій. У зв`язку із цим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протоколів слідчих експериментів допустимими доказами. Даним доказам, суд першої інстанції дав оцінку та мотивував своє рішення у вироку суду.
Також, колегія суддів враховує те, що у ході проведення слідчих експериментів обвинувачені вчиняли певні дії, а саме показували/демонстрували обставини вчинення злочинів, супроводжували ці дії відповідними поясненнями. У зв`язку із вчиненням обвинуваченими відповідних дій, інформація, яка була поширена ними у ході проведення цих слідчих дій, не можливо визнати показаннями, в розумінні положень ст. 95 КПК України. Це вказує на належність цих доказів, а саме протоколів слідчих експериментів. У зв`язку із викладеним зазначені протоколи слідчих експериментів обґрунтовано визнані судом першої інстанції належдинми та допустимими доказами.
Зазначені захисником недоліки, допущені при складанні протоколу проведення слідчих експериментів, в розумінні положень ст.240 КПК України, не можуть бути підставою для визання даних протоколів недопустимими доказами.
Доводи захисника про те, що не взяті обвинуваченими з місця події цінні речі потерпілого ОСОБА_13 свідчать про відсутність корисного мотиву в діях обвинувачених спростовуються наявними в матералах справи доказами, а саме даними з протоколу огляду місця події, в ході якого за місцем проживання загиблого ОСОБА_13 виявлені книги, розкидані на підлозі, а також розкидані папери; в тумбі, на якій стоїть телевізор, ящики відкриті, речі в них перевернуті; ящики столу висунуті, побутові речі розкидані на підлозі; на дивані ящики з побутовими речами і паперами; оглянуті тумба і шафа, ящики і дверці яких відкриті, на підлозі лежить одяг в хаотичному порядку; даними з показань обвинувачених в судовому засіданні, згідно яких після побиття ОСОБА_13 вони пішли з будинку, зачинивши за собою двері на ключ, і ці ключі викинули на вулиці; -даними з протоколу огляду місця події від 04.01.2014, згідно якого оглянуто будинок за адресою: АДРЕСА_5 (місце проживання загиблого ОСОБА_13 ); в ході огляду встановлено, що двері в будинок зачинені, двері і вікна не пошкоджені, слідчо-оперативна група зайшла в будинок шляхом розбиття вікна на другому поверсі будинку.
Колегія суддів при цьому враховує те, що розбій є злочин з усіченим складом, при якому закінчення злочину переноситья на його початок. У зв`яку із викладеним, факт заволодіння певним майном, його розмір та вартість не несе правового значення для класифікації дій обвинувачених за ч.4 ст.187 КК України.
При цьому суд першої інстанції правильно визнав встановленою ту обставину, що будь-яких стосунків між обвинуваченими та загиблим до їх зустрічі в ніч на 04.01.2014 не було, оскільки їх знайомство, згідно показань обвинувачених в судовому засіданні, відбулось за допомогою мережі «інтернет». Крім того, мобільний телефон потерпілого був вилучений у ОСОБА_8 при затриманні.
Суд першої інстанції також виключив можливість перебування в будинку за місцем проживання ОСОБА_13 інших осіб після залишення його обвинуваченими.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника не спростовують правильності висновків суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6.12 ч.2 ст.115 КК України, ч.4 ст.187 КК України стороною обвинувачення доведена, підстав, передбачених статтею 415 КПК України, для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, про що зазначає вимогу в апеляційній скарзі захисник, колегією суддів не встановлено.
Призначене судом першої інстанції у відповідності з вимогами статей 65, 70 КК України покарання обвинуваченим за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для їх виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про законність, обгрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку, а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року - залишити без задоволення.
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону віл 26.11.2015) обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зарахувати у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 07.01.2014 по 10.06.2019 з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4