ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5695/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3166/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

засудженого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року у відношенні ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено подання начальника Державної установи «Холодногірська виправна колонії №18» про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від відбування покарання, призначеного вироком призначеного вироком Красноградського районного суду Харківської області від 29 січня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 0 1 рік 09 місяців 25 днів.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що ОСОБА_9 за час відбування покарання позитивно характеризується, відбув більш ніж 3/4 призначеного строку покарання, заохочувався адміністрацією установи, сумлінною поведінкою довів своє виправлення, а відтак застосування до нього положень ст. 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - доцільно.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та направити матеріалів справи до районного суду для проведення нового судового розгляду в іншому складі суду.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що за час перебування у місцях позбавлення волі до засудженого застосовано 9 заохочень, але це не свідчить про те, що він став на шлях виправлення. Оскільки, з характеру заохочень вбачається, що останні мали місце за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку установи, дотримання правил трудового розпорядку і вимог безпеки праці, а також за сумлінну поведінку і ставленя до праці.

Крім того, у поданні не розкрито, у чому полягало сумлінне ставлення ОСОБА_9 до праці та його сумлінна поведінка.

Також, ОСОБА_9 неналежним чином поставився до погашення цивільного позову. За більш ніж шість років перебування у місцях позбавлення волі ОСОБА_9 , маючи позов на 16400 грн, сплатив лише 1353 грн, хоча був працевлаштований та отримував заробітну платню.

Вказане свідчить про формальне виконання засудженим рішення та вказує на те, що поведінка останнього мала винятково пристосувальний характер з метою можливості застосування умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які заперечували про її задоволення дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.2, п. 2 ч. 3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

При цьому, згідно роз`яснень, які містить п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, відповідні висновки можуть бути зроблені після ретельного з`ясовування ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його намірів щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судовим розглядом в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_9 засуджений вироком Красноградського районного суду Харківської області від 29 січня 2014 року за ч. 3 ст. 187, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, з 09.11.2013 року по 03.03.2014 року.

Початок строку відбування покарання рахується з 09.11.2013 року, кінець строку відбування покарання 18.07.2021 року.

Тобто, на момент розгляду подання 23.09.2019 року, засуджений відбув більш ніж 3/4 строку покарання, тобто: 6 років 2 місяці 5 днів, залишилось невідбутого строку покарання 1 рік 9 місяців 25 днів.

З дослідженої судом характеристики засудженого вбачається, що в Холодногірській виправній колонії № 18 працевлаштований підсобним робітником, характеризується позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Приймає участь у програмах диференційного виховного впливу, має 9 (чотири) заохочення, стягнень не має, зв`язок з рідними підтримує. Виконує передбаченні законом вимоги персоналу установи.

У разі умовно дострокового звільнення ОСОБА_9 буде мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .

Мав позов на суму 2451, 97 грн., який відшкодовано в повному обсязі. Цивільний позов в розмірі 16 400,00 грн. відшкодовано частково 1353, 54 грн..

Дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_9 , встановлено, що за час відбування покарання, починаючи з 2014 року, він має 9 заохочень, які були застосовані до нього послідовно протягом всього періоду, починаючи з відбуття ним строку покарання 25.09.2014р, 09.04.2015р., 13.11.2015р., 24.01.2017р., 14.06.2017р., 10.01.2018р., 04.10.2018р., 10.01.2019р. та 10.07.2019р.

Дисциплінарні стягнення до ОСОБА_9 не застосовувались.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність підстав задоволення подання лише з мотивів, що засудженим не погашений в повному обсязі цивільний позов, є безпідставними, адже, з урахуванням вищенаведених обставин щодо відбування покарання ОСОБА_9 , в тому числі часткове погашення цивільного позову та позитивні характеристики протягом всього строку відбування покарання, не спростовують висновків, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, з дослідженої під час апеляційного розгляду відповіді Красноградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 на корись якого засуджений ОСОБА_8 сплачував цивільний позов помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин висновки суду першої інстанції про задовлення подання Державної установи «Холодногірська виправна колонії №18» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року у відношенні ОСОБА_9 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді