Справа № 199/4230/19
ВИРОК
іменем України

04 червня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000363 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2019, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, проживаючого без реєстрації у будинку АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, громадянина України, українця, не маючого на утриманні неповнолітніх і непрацездатних, раніше судимого:

- 16.01.2002 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки.
- 10.06.2005 Дніпропетровським апеляційним судом за ч.3 ст. 296, ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років. Звільнився умовно-достроково 26.12.2013 невідбута частина покарання становить 3 роки 4 місяці 14 днів;
- 22.10.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців. Звільнився 21.12.2017 умовно-достроково невідбута частина покарання 7 місяців 12 днів,
- 11.04.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.

у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1-й епізод:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в лютому 2019 року повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.Так, ОСОБА_3 , 24.02.2019 (у невстановлений в ході судового розгляду час ), прибув до раніше знайомого йому ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .Перебуваючи у спальній кімнаті вказаної квартири, ОСОБА_3 у тумбі побачив швейну машину «Mini multi-purpose sewing machine» model 506, яку визначив для себе предметом свого злочинного посягання. В цей момент, у ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме вказаної швейної машини «Mini multi-purpose sewing machine» model 506. Реалізуючи свій злочинний умисел, 24.02.2019 (у невстановлений в ході судового розгляду час ), ОСОБА_3 дочекавшись коли його товариш ОСОБА_5 вийде на вулицю у справах, діючи умисно, вчинюючи корисливий злочин повторно, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, викрав вищевказану швейну машину «Mini multi-purpose sewing machine» model 506, які належить потерпілій ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел до кінця, з таємно викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток, на суму 1 675.00 гривень.
Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

2-й епізод:
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 10.03.2019 близько 09 годин 00 хвилин, прибув до раніше знайомої йому ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .Перебуваючи на кухні вказаної квартири, ОСОБА_3 на кріслі побачив мобільний телефон марки «Lenovo А328» imei 1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 , білого кольору, який визначив для себе предметом свого злочинного посягання. В цей момент, у ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме вказаного мобільного телефону марки «Lenovo А328», білого кольору.Реалізуючи свій злочинний умисел, 10.03.2019 приблизно о 09 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 дочекавшись коли ОСОБА_6 , вийде до іншої кімнати квартири, діючи умисно, вчинюючи корисливий злочин повторно, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, викрав майно потерпілої, а саме вищевказаний мобільний телефон марки «Lenovo А328».Після чого, ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел до кінця, з таємно викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2 730.00 грн.
Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинувачених ОСОБА_3 у суді.
Як пояснив ОСОБА_3 суду він свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених вище, визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчинених ним кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно, 24.02.2019 прибув до ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у спальній кімнаті вказаної квартири, побачив швейну машину «Mini multi-purpose sewing machine» model 506, дочекавшись коли ОСОБА_5 вийде на вулицю у справах, викрав вищевказану швейну машину «Mini multi-purpose sewing machine» model 506, що належить потерпілій ОСОБА_6 та покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд. Крім вказаного, він 10.03.2019 близько 09 годин 00 хвилин, прибув до ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на кухні вказаної квартири на кріслі побачив мобільний телефон марки «Lenovo А328» imei 1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 , білого кольору, дочекавшись коли ОСОБА_6 , вийде до іншої кімнати квартири, викрав мобільний телефон марки «Lenovo А328» та розпорядився ним на власний розсуд.
ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини,письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, згідно з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.03.2019 року, до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернулася ОСОБА_6 , яка просила вжити заходи до невідомої особи, яка декілька днів назад здійснила викрадення мобільного телефону марки «Lenovo» з її квартири, при цьому підозрюваним визначено ОСОБА_3 .

У відповідності до наявних в матеріалах провадження фотозображень, на них зображені: коробка від телефону марки «Lenovo А 328» IMEI: НОМЕР_3 та товарний чек датований 16.01.2019 року з якого випливає, що зазначений телефон було придбано за 1599 грн.
При цьому згідно з наявного в матеріалах договору про надання фінансового кредиту під заставу від 10 березня 2019 року №6.49343/0 Пт`Ломбард`ОНІКС» ОСОБА_7 » вбачається, що предметом застави є мобільний телефон «Lenovo А 328» IMEI 1: НОМЕР_3 , а позичальником ОСОБА_3 , сума кредиту становить 400 грн.
Відповідно до Висновку експерта №1569-19 від 27.03.2019 року визначено, що станом на 10.04.2019 рік ринкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo А 328» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , білого кольору, становить 2730 грн.
Згідно протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімком від 13.05.2019 року та доданої довідки, за участю свідка ОСОБА_8 , останній у присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з представлених йому чотирьох фотознімків впізнав чоловіка на фотознімку №4 ОСОБА_3 як особу, що 10.03.2019 року заклала телефон марки «Lenovo А 328» білого кольору.
Крім того, згідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.03.2019 року, до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернулася ОСОБА_6 , яка просила вжити заходи до ОСОБА_3 , якого вона підозрює у викраденні її швейної машини, зникнення якої вона виявила 17.03.2019 року.
Як убачається з наявних в матеріалах провадження фотозображень на них відображена інструкція до швейної машинки «Mini multi purpose sewing machine» Model 506.

Згідно висновку експерта від 15.05.2019 року №1575-19 ринкова вартість швейної машинки «Mini multi purpose sewing machine» model 506 станом на 24.02.2019 рік становить 1675 грн.

При цьому згідно з наявного в матеріалах договору про надання фінансового кредиту під заставу від 24 лютого 2019 року №23.32629/0 Пт`Ломбард`ОНІКС» Анохіна Яценко» вбачається, що предметом застави є швейна машинка, а позичальником ОСОБА_3 , сума кредиту становить 100 грн.
Згідно з протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімком від 13.05.2019 року та доданої до нього довідки, за участю свідка ОСОБА_11 , останній у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з представлених йому чотирьох фотознімків впізнав чоловіка на фотознімку №2 ОСОБА_3 як особу, що 24.02.2019 року заклала швейну машинку на свої документи.
У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.05.2019 року та доданої до нього фото таблиці, слідчу дію було проведено в кв. АДРЕСА_3 за участю підозрюваного ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 та понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з дозволу потерпілої за місцем її проживання де підозрюваний вказав, що в даній квартирі він вчинив крадіжку, а саме 10.03.2019 року він викрав мобільний телефон «Lenovo А 328», який потерпіла залишила на кріслі у кухні, та який того ж дня він здав у ломбард, також вказав, що 24.02.2019 року перебуваючи в гостях у сина потерпілої, при цьому останньої не було вдома, будучи у спальній кімнаті з тумбочки під телевізором витягнув швейну машинку та вийшов з нею з квартири і здав у ломбард в той же день.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинувачених складу інкримінованих їм злочинів, доведеності вини у їх вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані:

- за першим та другим епізодами за ч. 2 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин, передбачений ч.2.ст. 115 КК України.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочинів, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 злочинів, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, не працює, за місцем проживання скарг не надходило, не має на утриманні неповнолітніх і непрацездатних, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, раніше неодноразово судимий, має непогашені і не зняті в установленому порядку судимості.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі, позицію потерпілої, яка при призначенні покарання покладалася на розсуд суду, обвинуваченого, який просив суворо не карати, також суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання обвинуваченого, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 із застосуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України.

При цьому, поведінка обвинуваченого та його особа, свідчить про схильність ОСОБА_3 до протиправної поведінки, до вчинення протиправних діянь та не бажання ставати на шлях виправлення, тому виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Призначення ж покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України, буде суперечить вимогам ст.65 КК України та не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначене покарання за даним вироком поглинути покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2019 за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, - та призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 20.03.2019 як зазначено у вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2019.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити колишній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз (, висновки експерта №1569-19 від 27.03.2019 та №1575-19 від 15.05.2019) в сумі 628.00 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_16 -Почтовик

04.06.2019