Справа № 369/1277/18 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1574/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України

У Х В А Л А
іменем України
05 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, українку, громадянку України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка має повну середню освіту, розлучену, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово перебуває у «Всесвітньому фонді добра» релігійної громади християнської церкви «Перемога Христова», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 46, кв. 187, раніше судиму вироком Святошинського районного суд м. Києва від 19.12.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено їй покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та обов`язок, передбачений п. 4 ч. 2 ст. 76 КК України, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Святошинського районного суд м. Києва від 19.12.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_8 засуджена до штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., постановлено виконувати самостійно,
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до вироку суду, 15.01.2018 року о18 годині 50 хвилин ОСОБА_8 , будучи раніше судимою вироком Святошинського районного суд м. Києва від 19.12.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., перебуваючи в приміщенні торгового залу гіпермаркету ТОВ «Фора», який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Європейська, 31, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, повторно таємно викрала належні ТОВ «Фора» товарно-матеріальні цінності, а саме: сир «Комо горіховий з грецьким горіхом 50 %» масою 1,56 кг загальною вартістю 399,58 грн., який сховала під куртку, в яку була одягнута.
Після чого, утримуючи при собі вказаний товар, ОСОБА_8 пройшла через касову зону не розрахувавшись за нього, викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим завдала ТОВ «Фора» матеріальної шкоди в розмірі 399 грн. 58 коп.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Києо-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного їй покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі; на підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, приєднати невідбуте покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.12.2016 року, та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки зі штрафом в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., який виконувати самостійно; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, на підставі ст. 76 КК України покласти на неї наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою. Вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду першої інстанції є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість. Зазначає, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що ОСОБА_8 має судимість за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.12.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначене за цим вироком покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. вона не сплатила. Судом першої інстанції вказане покарання, відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України, визначено відбувати самостійно. Однак, ст. 71 КК України передбачено принцип приєднання невідбутої частини покарання, а не складання, як зазначено в ч. 3 ст. 72 КК України. На думку прокурора, суд першої інстанції не застосував положення ст. 71 КК України, які підлягали застосуванню у вказаному випадку, та, відповідно, не призначив покарання за сукупністю вироків. Окрім того, покарання у виді штрафу, було зазначено лише у грошовій формі, без зазначення розміру в неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як того вимагає ст. 53 КК України.
У змінах до апеляційної скарги прокурор просить вирок Києво-Святошинського районного суду щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Свою позицію обґрунтовує тим, що, окрім викладеного раніше, оскаржуваний вирок є незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що згідно з копією довідки Київської міської клінічної лікарні №5 від 12.02.2019 року, ОСОБА_8 має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності від опіоїдів, у зв`язку з чим, участь захисника у кримінальному провадженні щодо неї була обов`язкова, однак, судом першої інстанції вказаних вимог дотримано не було, що порушило її право на захист.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу зі змінами та просив її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України під істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону розуміються такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Пунктом 4 частини 2 вищенаведеної статті визначено, що судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Пункт 3 частини 2 статті 52 КПК України передбачає, що в інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізовувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.
При вирішенні питання про наявність психічних чи фізичних вад, внаслідок яких особа нездатна повною мірою реалізувати свої права, доцільно керуватись п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», згідно з яким під особами, які через свої фізичні або психічні вади не можуть самі реалізувати право на захист, необхідно розуміти, зокрема, осіб з істотними дефектами мови, зору, слуху тощо, а також осіб, які хоча і визнані осудними, але мають психічні вади, що перешкоджають самостійно захищатися від обвинувачення.
Потрібно враховувати, що питання наявності психічних вад, які перешкоджають самостійній реалізації своїх прав, мають вирішуватись суддею у кожному конкретному випадку.
Зокрема, слід враховувати, що для здатності особи самостійно здійснювати своє право на захист потрібен такий стан психічних функцій (сприйняття, уваги, пам`яті, мислення) та емоційно-вольової сфери обвинувачених, що забезпечить правильне відображення дійсності і створить передумови для повноцінної інтелектуальної діяльності.
Обставини, які впливають на здатність особи здійснювати право на захист, можуть бути з`ясовані з документально підтверджених відомостей: що особа інвалід певної групи, встановленої щодо психічного захворювання; особа перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері або навчається у школі для розумово відсталих дітей; визнана медичною установою такою, що страждає хронічним алкоголізмом, наркоманією, а тому має певні розлади поведінки та психіки.
Сестрою ОСОБА_8 ОСОБА_9 до суду першої інстанції було подано заяву, відповідно до якої вона просила прийняти до уваги той факт, що її сестра ОСОБА_8 перебуває на обліку та вживає щоденно медичні препарати /а. п. 66/.
Так, в матеріалах кримінального провадження міститься виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого з Київської міської клінічної лікарні № 5 від 12.02.2019 року щодо ОСОБА_8 , де вказано, що вона має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів /а. п. 67/.
Відсутність психічного захворювання не виключає в принципі психічних вад (швидка втомленість, розлад уваги, слабкість запам`ятовування).
Наявність у особи психічних вад означає його нездатність до більш менш тривалої психічної діяльності, складної за змістом, пов`язаної з емоціональною напругою. У результаті особа, в якої є психічні вади, не завжди здатна чітко з`ясувати, чому її дії кваліфіковані по одній статті Кримінального кодексу, а не по іншій; чому дані обставини віднесені до обтяжливих покарання; не здатна сформулювати клопотання і т.д.
Так, при дослідженні матеріалів кримінального провадження, зокрема судових засідань за участю ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку, що самостійно вона не в повному обсязі могла здійснювати свій захист належним чином, а суд першої інстанції, при наявності матеріалів, які вказують на те, що обвинувачена не здатна була повною мірою реалізовувати свої права, не вжив необхідних заходів щодо залучення захисника, чим допустив істотне порушення вимог КПК України, внаслідок чого вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2019 року підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Заслуговують на увагу і посилання прокурора на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому при новому розгляді вказаного кримінального провадження суду першої інстанції слід перевірити доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора зі змінами задовольнити.
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

С У Д Д І :

___________________ ___________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4