УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 446/907/18
провадження № 51-4912ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 березня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 липня 2019 року,
встановив:
Вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 березня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 20 000,00 грн моральної шкоди.
Частково задоволено цивільний позов та стягнуто з приватного акціонерного товариства «СК «Провідна» на користь ОСОБА_5 134 028 грн матеріальної та моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_7 до Приватного акціонерного товариства «СК «Провідна» залишено без розгляду.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 липня 2019 року вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 березня 2019 року, залишено без зміни.

У касаційній скарзі представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку, просить скасувати вирок місцевого та ухвалу апеляційного судів в частині розміру відшкодування цивільного позову та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, фактично наводить доводи щодо неповноти судового розгляду та заперечує правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПКне є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому ОСОБА_4 обмежився формальними вказівками про порушення, допущені, на його думку, апеляційним судом, та не обґрунтував у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, згідно з ст. 438 КПКта з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 цього Кодексу.

Крім того, у поданій скарзі адвоката не наведено обґрунтування щодо незаконності вироку та ухвали (в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди) на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з урахуванням положень статей 127-129, 370, 412 цього Кодексу, статті 23 Цивільного кодексу України у їх взаємозв`язку.

Суд касаційної інстанції є судом права, який відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому недотримання особою, котра звертається з касаційною скаргою положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 ,без руху і встановити йому семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3