УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року
м. Київ
справа № 653/2666/16-к
провадження № 51-2151ск19
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула матеріали провадження за касаційною скаргою з доповненнями до неї засудженого ОСОБА_4 на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 червня 2017 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 2 квітня 2019 року щодо

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК).
Короткий зміст оскаржених вироку, ухвали та встановлені обставини
За вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 червня 2017 року, залишеним без змін апеляційним судом, ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_4 зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з 17 травня 2016 року по 2 квітня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Суд визнав ОСОБА_4 винуватим в умисному вбивстві, вчиненому за обставин, детально викладених у вироку.
Як установив суд, 17 травня 2016 року о 01:15 у фургоні вантажного автомобіля ГАЗ 53 неподалік с. Новий Азов Генічеського району Херсонської області ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин умисно здійснив два постріли з автомата АКС-74 у груди та голову ОСОБА_5 , чим заподіяв тяжких тілесних ушкоджень, від яких потерпілий помер на місці події.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі з доповненнями до неї засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК судових рішень і закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді. Суть доводів скаржника зводиться до тверджень, що він не вчиняв інкримінованого злочину, а місцевий суд неповно розглянув справу, не дав належної правової оцінки зібраним фактичним даним й постановив на припущеннях обвинувальний вирок. Крім того, засуджений вважає, що апеляційний суд не дослідивши повторно доказів порушив вимоги ст. 404 КПК.
Мотиви Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не уповноважений досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. На будь-яких інших підставах суд касаційної інстанції не вправі скасувати чи змінити оскаржувані рішення.
У поданій касаційній скарзі засуджений, серед іншого, заперечує повноту слідства, достовірність окремих доказів та не погоджується по суті з установленими у вироку фактичними обставинами кримінального провадження, тоді як їх перевірки в силу ст. 433 КПК до повноважень суду касаційної інстанції законом не віднесено.
Як убачається з копії вироку, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину зроблено з додержанням ст. 23 КПК на підставі з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до ст. 94 вказаного Кодексу.
Зокрема, такого висновку місцевий суд дійшов на підставі аналізу: показань допитаних у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; фактичних даних, що містяться у протоколах огляду місця події від 17 та 20 травня 2016 року; аналізу висновків проведених експертиз: судово-медичних від 17 та 18 травня 2016 року, судово-балістичної від 6 червня 2016 року, психолого-психіатричної від 4 серпня 2016 року, а також на підставі інших досліджених доказів, зміст яких детально відображено у вироку.
Водночас суд з`ясував позицію ОСОБА_4 , котрий свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, але наприкінці судового слідства вказав, що вбивства ОСОБА_5 він не вчиняв. Таку версію засудженого суд умотивовано спростував у вироку.
Відхиляючи згадане твердження засудженого, суд виходив у тому числі з того, що за показаннями свідка ОСОБА_7 , який був очевидцем подій, після короткої розмови з останнім ОСОБА_4 зненацька взяв автомат і почав його наводити на ОСОБА_5 та на ОСОБА_7 . На зауваження засуджений не реагував та раптово вистрелив у ОСОБА_5 , який закричав, що поранений, після чого ОСОБА_4 здійснив ще один постріл.
Той факт, що ОСОБА_4 цілився з автомата в ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтвердили й свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_9 .
Наведені показання свідків узгоджуються з даними у протоколах огляду місця події, з експертними висновками про причини смерті ОСОБА_5 , характер та механізм утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть, а також про знаряддя злочину автомата, вилученого 17 травня 2016 року з фургону вантажного автомобіля ГАЗ 53.
Отже, ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, місцевий суд обґрунтовано вирішив, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 . Порушень порядку збирання (формування) й оцінки доказів в аспекті ст. 94 КПК не вбачається.
Усупереч доводам скаржника впродовж розгляду справи зазначений суд, з`ясувавши та відобразивши у вироку передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмету доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину проти життя та здоровя особи.

Відповідно до встановлених фактичних обставин кримінального провадження діяння ОСОБА_4 суд правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 115 КК.
Аргументів про несправедливість призначеного засудженому покарання у касаційній скарзі не міститься.
Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК.
Доводи ОСОБА_4 з питань додержання під час судового провадження норм процесуального права та законності його засудження також перевірялись апеляційним судом, який, належним чином умотивувавши своє рішення, залишив без задоволення апеляційні вимоги засудженого. Ухвала суду апеляційної інстанції не суперечить положенням ст. 419 КПК.
Посилання в касаційній скарзі на порушення вимог ст. 23 КПК щодо безпосередності дослідження доказів не можна визнати прийнятними, адже за результатами апеляційного розгляду іншої оцінки доказам, ніж суд першої інстанції, апеляційний суд не дав, а з огляду на точний зміст положень ст. 404 вказаного Кодексу він також не був зобов`язаний повторно досліджувати всі зібрані у справі докази.
Що стосується посилань скаржника на те, що його захисник не подав касаційної скарги, то ця обставина в силу закону не є безумовною підставою для скасування оспорюваних рішень.
У касаційній скарзі засудженого з доповненнями до неї не міститься прийнятних і достатніх аргументів, які би вказували на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при здобутті й оцінці доказів, а також при здійсненні судового та апеляційного провадження, а відтак, і необхідності перевірки матеріалів кримінального провадження.
З огляду на викладене й на те, що зі скарги та наданих до неї копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження слід відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою з доповненнями до неї засудженого ОСОБА_4 на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 червня 2017 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 2 квітня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3