УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 047 01 від 22.05.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 з погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 047 01 від 22.05.2019 за ч. 2 ст. 307 КК України на речі, вилучені 22.05.2019 у гр. ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 22.05.2019 під час затримання ОСОБА_4 вилучені поліетиленові пакетики з речовиною зеленого кольору, схожою на наркотичний засіб «канабіс», особисті речі, у яких зберігалась ця речовина та мобільний телефон «Samsung F3» з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 .

Оскільки особисті речі та мобільний телефон є речовими доказами, слідчий просив з метою забезпечення їх збереження накласти на них арешт.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Власник майна ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання, наполягаючи, що вилучене у нього майно значення для кримінального провадження не має.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, думку представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України та причетності до нього ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим доведено, що вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_4 мобільний телефон містить у собі інформацію, про обставини здійснення протиправної діяльності.
У той же час, слідчим не наведені достатні підстави вважати, що вилучені бронежилет та сумка є речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто те, що вони є засобами вчинення кримінального правопорушення та містять на собі сліди вчиненого злочину або отримані злочинним шляхом.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту частини зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 047 01 від 22.05.2019 арешт на майно, вилучене 22.05.2019 під час особистого огляду ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон «Samsung F3»з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1