Дата документу 31.10.2019 Справа № 323/2007/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №323/2007/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1572/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88)»,

захисника-адвоката ОСОБА_8 .

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 серпня 2019 року, якою в задоволенні його заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 вчинив злочин, після 20 червня 2017 року, а саме 20 липня 2017 року, 05 серпня 2017 року, 11 серпня 2017 року та 26 вересня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягатиме ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, що буде прямою дією цього Закону в часі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить зарахувати йому в строк покарання період його попереднього ув`язнення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2017 року, на підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі, йому приєднане невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року, отже наразі він відбуває покарання за злочини, які скоїв в тому числі у 2014 році, а тому до нього повинні бути застосовані положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 № 838-VIII.

Згідно з ухвалою, до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.

Засуджений у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, просив зарахувати йому в строк покарання період його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прокурор у судовому засіданні просив залишити заяву засудженого без задоволення, в зв`язку з тим, що 21 червня 2017 року втратили чинність положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 липня 2015 року № 838-VIII, у зв`язку із внесеними змінами до цього Кодексу Законом України від 18 травня 2017 № 2046-VIII, а як свідчать матеріали справи, засуджений вчинив злочин після 20 червня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді; засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого і вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що 26 вересня 2017 року ОСОБА_6 був затриманий.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 листопада 2017 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, шляхом приєднання невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців 10 днів, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, строк відбування покарання постановлено відраховувати з 26 вересня 2017 року; вирок набрав законної сили 11 грудня 2017 року.
Далі, вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2018 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання постановлено відраховувати також з 26 вересня 2017 року. Вказаний вирок набрав законної сили 02 березня 2018 року.
Також, вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 листопада 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 ,ч.4 ст.70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, строк відбування покарання постановлено відраховувати з 26 вересня 2017 року. Вирок набрав законної сили 29 грудня 2018 року.
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Положення ч.5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст.72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст.4 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, яким передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що в розумінні ч.1 ст.5 КК України є зворотною дією закону, який «іншим чином поліпшує становище особи».

У тому разі, коли особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню також підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, однак в такому випадку це вже буде прямою дією закону в часі.

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як зворотної, так і прямої дії кримінального закону в часі.

Частина 2 статті 5 КК України визначає, що Закон про кримінальну відповідальність, який встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом №2046-VIII від 18 травня 2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину 5 ст.72 КК України викладено у наступній редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином, Закон №2046-VIII від 18 травня 2017 року погіршує становище осіб, а тому не має зворотної дії у часі, тобто він не може поширюватися на факти й відносини, що виникли до його прийняття.

Отже у випадку, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, то застосування Закону № 2046-VIII буде неправильним, оскільки зворотна дія цього закону як такого, що «іншим чином погіршує становище особи» в розумінні ч.2 ст.5 КК України не допускається, і в такому разі, під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29 вересня 2018 року у справі №663/537/17.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 вчинив злочини після 20 червня 2017 року, а саме 20 липня 2017 року, 05 серпня 2017 року, 11 серпня 2017 року та 26 вересня 2017 року.
Заходи попереднього ув`язнення почали застосуватись до ОСОБА_6 з дня його затримання, а саме з 26 вересня 2017 року.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про те, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2017 йому було приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року, а злочини за які він засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14 квітня 2015 року, він вчинив у 2014 році, правильності висновків суду не спростовують, оскільки за дані злочини ОСОБА_6 був засуджений у іншому кримінальному провадженні, у якому цей період попереднього ув`язнення вже зарахований у строк покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 серпня 2019 року, якою в задоволенні заяви ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відмовлено, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4