Справа № 500/4913/19
Провадження № 1-кс/500/1905/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні СВ Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001444 від 04.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Слідчий СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна, в якому зазначив, що 03.07.2019 року до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що 03.07.2019 року ОСОБА_4 , знаходячись в смт. Суворове, Ізмаїльського району, Одеської області, за допомогою автомобіля марки «ВАЗ -2102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснив операцію з металобрухтом без державної реєстрації або спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством.
Відомості за даним фактом внесені слідчим відділом Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, до ЄРДР за № 0001444 від 04.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 03.07.2019 року приблизно о 20:00 години біля домоволодіння № 632 по вул. Перемоги в смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області виявлено автомобіль марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому перевозився побутовий металобрухт без дозвільних документів та ваги марки «УВЕ-300Ш» без серійного номеру.
У зв`язку з чим, 03.07.2019 року слідчим відділом Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області оглянуто та вилучено марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в якому знаходився металобрухт (побутовий), ваги марки «УВЕ-300Ш» без серійного номеру.
Таким чином, як зазначено в клопотанні слідчого, враховуючи той факт, щоавтомобіль марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в якому знаходився металобрухт (побутовий), ваги марки «УВЕ-300Ш» без серійного номеру, має значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0001444 від 04.07.2019, виникла необхідність накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в якому знаходився металобрухт (побутовий), ваги марки «УВЕ-300Ш» без серійного номеру.
Слідчий та прокурор надали суду заяву та просять розглянути справу за їх відсутності.

Особа, у якої вилучено майно ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив автомобіль марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом ч. 1 та ч.2 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, інше., які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001444 від 04.07.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

На даний час по вказаному кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001444 від 04.07.2019 р. проводиться досудове розслідування.

В свою чергу, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170 -174 цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 100 КПК України передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Виходячи з вимог ст. 170 КПК України, слідчий суддя враховує ту обставину, що у даному кримінальному провадженні про підозру жодній особі не повідомлено, вказаний автомобіль взагалі належить третій особі, а користується ним ОСОБА_4 .
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Оцінюючі викладені в клопотанні обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що вилучені автомобіль марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в якому знаходився металобрухт (побутовий), ваги марки «УВЕ-300Ш» без серійного номеру, можуть бути визнанні у якості речових доказів в кримінальному провадженні.

За таких обставин вищезазначене майно відповідає критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке у відповідності до положень ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт.

В свою чергу, виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначені в клопотанні транспортні засоби мають значення речових доказів по справі, вважаю за необхідне частково задовольнити клопотання слідчого про арешт, а саме накласти арешт на металобрухт (побутовий).

В свою чергу, накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в якому знаходився металобрухт (побутовий), ваги марки «УВЕ-300Ш» без серійного номерушляхом заборони відчуження майна та повернути автомобіль марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 відповідно користувачу майна ОСОБА_4 .

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 100, 116, 117, 131, 167, 169, 170 - 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме металобрухт (побутовий), ваги марки «УВЕ-300Ш» без серійного номеру.
Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,шляхом заборони відчуження майна.

Повернути автомобіль марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 відповідно користувачу майна ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1