Номер провадження: 11-сс/813/1728/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника юридичної особи-нерезидента Компанії «Nazar&Zahar CO» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 р. про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0003146 від 01.09.2019 р., за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 284 КК України,
встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0003146 від 01.09.2019 р., за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 284 КК України та накладено арешт на майно, а саме на: моторну яхту «Nereus Delaware Rodman Yacht 41», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер корпуса НОМЕР_2 , яка належить юридичній фірмі «Nazar&Zahar CO», зареєстрованій в країні США, користувачем якої є ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Мотивуючи необхідність задоволення клопотання, слідчий суддя посилаючись на положення ч. 1 ст. 170 КПК України дійшов до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки збереження речового доказу має суттєве значення для позбавлення власників можливості відчужувати майно.
Враховуючи, що майно, яке зазначене в клопотанні, є предметом кримінального правопорушення, а незастосування арешту даного майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження даного майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов переконання, що слідчим доведена необхідність такого арешту, а також наявні ризики, передбачені абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:
- арешт яхти перешкоджає здійсненню її консервації на зимовий період, адже від цього залежить строк служби судна, дата його наступного спуску на воду, та витрати грошових коштів;
- до уповноваженої особи юридичної особи-нерезидента компанії «Nazar&Zahar CO» ніхто не звертався з приводу необхідності проведення будь-яких слідчих дій, а у разі звернення з необхідністю проведення слідчих дій, майно буде надане для їх здійснення;
- слідчий суддя не дав належної правової оцінки доводам слідчого щодо об`єктивної необхідності накладання арешту саме на це вилучене майно, не звернув увагу на відсутність доказів, які б достатній мірі підтверджували існування підстав для накладання арешту на майно, визначених в ч. 2 ст. 170 КПК України, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт;
- твердження слідчого судді, викладене в мотивувальній частині ухвали, про належне сповіщення власника майна про день, час та місце розгляду клопотання про арешт майна, не відповідає фактичним обставинам справи.
Посилаючись на наведені доводи, представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити в задоволенні клопотання слідчого та зобов`язати слідчого, негайно повернути тимчасово вилучене майно.
Окрім того, представник просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 06.09.2019 р. Однак, зважаючи на те, що про наявність зазначеної ухвали він дізнався лише 08.10.2019 р., а матеріали провадження не містять будь-яких відомостей про вручення представнику Компанії «Nazar&Zahar CO» копії ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає, що строк представником ОСОБА_6 не пропущений.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_9 неодноразово викликались, проте не з`явились, прокурор причини неявки суду не повідомив, хоча про дату та час судового розгляду був поставлений у відомість належним чином. Натомість представник ОСОБА_6 надав до суду клопотання, в якому просив справу розглянути без його участі та доводи апеляційної скарги підтримав.

Приймаючи до уваги, що участь сторін під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно є необов`язковою, колегія суддів вважає за можливим розглянути скаргу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна відповідно до приписів ч. 2 ст. 171 КПК України повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Окрім того, ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 2 вказано статті клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Аналіз змісту клопотання слідчого та ухвали слідчого судді показав, що у зазначених процесуальних документах, дотримані вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону, та враховані всі обставини кримінального провадження, які стали підставою для накладення арешту на майно.
Відповідно до клопотання слідчого 31.08.2019 року до ЧЧ Київського ВП в м. Одеса надійшов рапорт слідчого СВ ОСОБА_7 про те, що 24.08.2019 р. приблизно в 19:45 годин за адресою: Київський район м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 137 причал відбулось зіткнення рибацького човна, на борту якого перебував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з невстановленою яхтою під керуванням невстановленої особи (капітана).
Після події невстановлена яхта з місця зіткнення зникла та особа (капітан), яка перебувала за кермом вказаної яхти не надала допомогу вищевказаним особам, які після зіткнення опинилися у відкритому морі та зазнали лиха.
24.08.2019р. отримано відповідь від МП «Вланев» про те, що на яхті «Nereus Delaware Rodman Yacht 41», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер корпуса НОМЕР_2 , 24.08.2019 р. здійснював вихід в море ОСОБА_12 , який являється судноводієм малого/маломірного судна (капітан) у період з 14 годин до 20 годин.

04.09.2019р. яхта «Nereus Delaware Rodman Yacht 41» визнана речовим доказам у кримінальному проваджені (а.п. 21).

Отже, на даній стадії досудового розслідування, є об`єктивні підстави вважати, щояхта «Nereus Delaware Rodman Yacht 41», на яку слідчим суддею накладено арешт, підлягає дослідженню, оскільки вона може бути використана як доказ у кримінальному провадженні.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що обставини, зазначені у клопотанні слідчого повністю знайшли своє підтвердження в матеріалах провадження, під час судового розгляду клопотання, а також апеляційного розгляду скарги представника юридичної особи-нерезидента, а його доводи є такими, що жодним чином не доводять необґрунтованості прийнятого судового рішення від 06.09.2019 р. Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Таким чином апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника не підлягає задоволенню з мотивів, наведених в мотивувальній частині ухвали, а судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах юридичної особи-нерезидента компанії «Nazar&Zahar CO» залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 р. про накладення арешту на майно, а саме: на моторну яхту «Nereus Delaware Rodman Yacht 412, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер корпуса НОМЕР_2 , яка належить юридичній фірмі «Nazar&Zahar CO», зареєстрованому в країні США, користувачем якої є ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4