Справа № 598/1685/19
провадження № 1-кп/598/269/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальну справу за №598/1685/19 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Збараж, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, не депутата, раніше не судимого:
за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

05 вересня 2019 року приблизно о 23 год., обвинувачений ОСОБА_5 перебував на території залізно-дорожньої станції Максимівка Львівської залізниці, що знаходиться за адресою с.Максимівка Збаразького району Тернопільської області, де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 05 вересня 2019 року приблизно о 23 год. обвинувачений ОСОБА_5 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно із корисливим мотивом та корисливою метою, шляхом вільного доступу із вагону, що перебував на залізно-дорожній колії станції Максимівка Львівської залізниці, та знаходиться за адресою с.Максимівка Збаразького району Тернопільської області, таємно викрав належний ПрAT «УКРАГРО НПК» Карбамід марки Б (міндобриво), вагою 46 кілограм 750 грам, вартістю 417 гривень 94 копійки, що помістив у мішки, однак з причин, що не залежали від його волі, не довів вказаний злочин до кінця, оскільки був замічений стрільцем (охоронцем) вантажу, який зупинив його та вилучив у нього три мішки із викраденим міндобривом.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування справи, 19 вересня 2019 року, між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, представник потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

При цьому обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 .
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана ПрAT «УКРАГРО НПК», правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілим у даному кримінальному провадженні є ПрAT «УКРАГРО НПК», узгоджена сторонами міра покарання у виді штрафу передбачена санкцією ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 , цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369, 371, 373, 374, 472-474 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 вересня 2019 року, між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 , у кримінальній справі за №598/1685/19.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речовий доказ по справі карбамід, що знаходиться у трьох полімерних мішках, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Збаразького відділення Підволочиського відділу ГУНП України в Тернопільській області, повернути ПрAT «УКРАГРО НПК».

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1