Справа № 603/392/19
Провадження № 1-кс/603/204/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2019 р. м.Монастириська

Слідчий суддя Монастириського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника - начальник СВ Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3
про арешт майна у кримінальному провадженні №0000070, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України,
за участю:
представника СВ Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Тимчасово виконуючий обов`язки заступника начальника - начальник СВ Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 (далі слідчий) за погодженням із начальником Монастириського відділення Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно транспортним засобом марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 .
На думку слідчого, необхідність в арешті транспортного засобу марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , обґрунтовується наявністю підстав вважати, що вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому є речовим доказом злочину, а також з метою збереження речових доказів та виконання завдання щодо запобігання можливості приховування транспортного засобу, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.
Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав зазначених в ньому.
Власник майна громадянин ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, вважаю, що дане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що в СВ Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000070, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України за фактом умисного пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 29.04.2019 року близько 16 год. 00 хв. на території СТО ПП ОСОБА_7 , що по вул.Шевченка м.Монастириська Тернопільської області водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Доброводи Монастириського району Тернопільської області, керуючи транспортним засобом марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 умисно заїхав в транспортний засіб марки «Mitsubishi Outlender», д.н.з. НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель м.Монастириська Тернопільської області.
Внаслідок дій ОСОБА_8 ОСОБА_9 завдана матеріальна шкода в великих розмірах, на загальну суму близько 250 000 грн.
Слідчий у клопотанні про накладення арешту на майно покликається на те, що транспортний засіб марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 », є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, та має важливе значення в подальшому як речовий доказ по даному кримінальному провадженню, отже має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню та з яким необхідно провести ряд слідчих дій, а тому підлягає арешту.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення КПК України передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження.
Одним із таких видів відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України є арешт майна, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодекс.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що є розумні підстави вважати, що транспортний засіб марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який станом на 06.08.2019 року зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується інформацією наданою Територіальним сервісним центром МВС №6142 Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області від 06.08.2019 року №31/19/2-311, є доказом вчиненого кримінального правопорушення, необхідним для проведення експертиз в даному кримінальному провадженні з метою встановлення винних осіб, розміру матеріальних збитків.
Також є ризик, що залишення в користуванні вказаного майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, унеможливити проведення експертиз, так як можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направлені на його приховування, знищення, переобладнання.
Вказаний транспортний засіб має важливе значення в подальшому як речовий доказ по даному кримінальному провадженню, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В зв`язку з наведеним слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити, наклавши арешт на вищезазначене майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника - начальника СВ Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
2. Накласти тимчасовий арешт на майно, а саме:
- транспортний засіб марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 ».
3. Дозволити:
- використання зазначеного майна лише з ціллю проведення необхідних експертиз та уповноваженим для цього посадовим особам;
- зберігання зазначеного майна на території спецмайданчика для утримання транспортних засобів Монастириського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, який знаходиться за адресою: м.Монастириська вул.Сагайдачного 2 Тернопільської області.
4. Виконання ухвали про арешт майна доручити тимчасово виконуючому обов`язки заступника начальника - начальника СВ Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 та слідчим - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
5. Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
6. Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.
7. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1