Справа № 594/673/19
Провадження №1-кп/594/89/2019
У Х В А Л А
12 червня 2019 року

Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві кримінальне провадження №0000111 від 18 лютого 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.152 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2019 року з прокуратури Тернопільської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2019 року за №0000111 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.152 КК України.

Ухвалою суду від 07 червня 2019 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні подав клопотання, в якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів в тому числі проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років без альтернативної міри покарання, наявні вагомі докази обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ОСОБА_3 ніде не працює, попри те, що одружений та має на утриманні трьох малолітніх дітей, вчинив зґвалтування щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах та умисне тяжке тілесне ушкодження, тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи тяжкість покарання, у випадку визнання судом його винним, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_5 та свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник у підготовчому судовому засіданні вважають, що клопотання прокурора до задоволення не підлягає.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши відповідні матеріали кримінального провадження, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як слідує з клопотання, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 18 лютого 2019 року, близько 18:00 год., перебуваючи на пасовищі поблизу кладовища в с. Шишківці Борщівського району Тернопільської області, діючи умисно цілеспрямовано та рішуче, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_5 , погрожуючи нанести тілесні ушкодження ножем, який він приніс із собою, проти волі останньої здійснив із нею вагінальний статевий акт.
Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи на пасовищі поблизу кладовища в с. Шишківці Борщівського району, після того, як місце знаходження ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були викриті іншими громадянами і ОСОБА_5 стала їх кликати на допомогу, в ході словесного конфлікту із своєю дружиною ОСОБА_5 , знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально карним, діючи цілеспрямовано та рішуче, з мотивів особистої неприязні, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечний наслідок у виді настання тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, використовуючи ніж який він приніс із собою, умисно наніс численні удари по тілу ОСОБА_5 , чим спричинив останній тілесні ушкодження, у вигляді поранення лівої підреберної ділянки живота, яке подовжувалось рановим каналом, що проникав у черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів та супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею; поранення правої підреберної ділянки живота, яке подовжувалось рановим каналом у м`яких тканинах, що не проникав у черевну порожнину; поранення правої передньо-бокової поверхні живота, яке подовжувалось рановим каналом у м`яких тканинах, що не проникав у черевну порожнину; поранення передньої поверхні грудей (у проекції груднини), яке подовжувалось рановим каналом у м`яких тканинах, що не проникав у грудну порожнину; поранення верхньої третини лівого передпліччя, яке подовжувалось рановим каналом у м`яких тканинах; поранення середньої третини правого стегна, яке подовжувалось рановим каналом у м`яких тканинах.
Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота належить до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя ОСОБА_5 у момент заподіяння, інші непроникаючі поранення м`яких тканин грудей, живота та передпліччя і стегна за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.
19 лютого 2019 року о 01 год.30 хв. ОСОБА_3 затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та цього ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.
З 18 лютого 2019 року ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в Борщівській ЦРКЛ.
08 квітня 2019 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.152 та ч.1 ст.121 КК України.
10 квітня 2019 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою ОСОБА_3 закінчився о 23.59 год. 19 квітня 2019 року.
16 квітня 2019 року Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до чотирьох місяців.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 16 квітня 2019 року продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_3 до 00 год. 00 хв. 13 червня 2019 року.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
За висновком Конституційного Суду України, викладеним у рішенні від 23 листопада 2017 №1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст.29 Конституції України).
Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, не зважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини по справі під час судового провадження, може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_3 на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 16 квітня 2019 року закінчується 13 червня 2019 року о 00 год. 00 хв.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відсутність відомостей про наявність тяжких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу обвинуваченого, а також те, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений буде мати можливість незаконно вплинути на потерпілу, свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, на час судового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 11 серпня2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 205, 314, 315 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , залишити тримання під вартою, продовживши строк тримання під вартою до 11 серпня 2019 року включно.
Тримання під вартою здійснювати в державній установі «Чортківська установа виконання покарань № 26».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1