Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/31/17
Провадження № 1-кп/280/248/19
У Х В А Л А
Іменем України
29 листопада 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Коростишеві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000679 від 14.09.2016 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростишів Житомирської області, українки, громадяники України, освіта середня спеціальна, працюючої фельдшером виїзної бригади швидкої медичної допомоги Коростишівського пункту постійного базування Житомирської підстанції ЕМД, на утриманні має малолітню дитину, депутатом та інвалідом не являється, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України,-

встановив :

ОСОБА_4 у 2002 році закінчила Житомирський базовий медичний коледж. З 01.01.2003 прийнята на посаду фельдшера виїзної бригади відділення-пункту постійного базування бригад екстренної медичної допомоги Коростишівського району по переводу з Коростишівської центральної районної лікарні ім. Д.І. Потєхіна відповідно до наказу 1-ОС від 02.01.2013. Перебуваючи на вище вказаній посаді ОСОБА_4 неналежно виконуючи свої професійні обов`язки внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

05.09.2016 о 10.45 год. до відділення-пункту постійного базування бригад екстренної медичної допомоги Коростишівського району надійшло повідомлення від ОСОБА_6 за адресою: Коростишівський район, с. Мамрин зі скаргами на різку біль в животі. На місце виклику було направлено карету швидкої медичної допомоги - автомобіль «Сітроен», державний номер НОМЕР_1 , до складу якої входила фельдшер ОСОБА_4 . По приїзду карети швидкої допомоги о 10:52 год. на вул.Шевченка у с.Мамрин Коростишівського р-ну виявлено потерпілого ОСОБА_6 . Після огляду потерпілого фельдшером ОСОБА_4 , поставлено діагноз: вегето-судинна дистонія з геопортанічним типом та застосовані наступні медичні препарати: анальгін 2,0; платіфілін 1,0; фізрощин 10,0; магнію сульфат 5,0 внутрішньо-м`язеву та 20 мг. таблетки анаперліну. Також ОСОБА_4 заміряла артеріальний тиск, який був вищий допустимої норми (170/110). Надалі, ОСОБА_6 каретою швидкої медичної допомоги о 11.35 год. доставлено до приймального відділення Коростишівської центральної районної лікарні ім. Д.І.Потєхіна, однак від госпіталізації останній відмовився та покинув територію лікарні. 05.09.2016 о 11.55 год. до відділення-пункту постійного базування бригад екстренної медичної допомоги Коростишівського району надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_2 ОСОБА_6 втратив свідомість, хропе, закотив очі. По приїзду до місця виклику було констатовано смерть останього. При наданні медичної допомоги ОСОБА_6 фельдшером бригади швидкої допомоги ОСОБА_4 були порушені вимоги затвердженого Наказом МОЗ України від 01.07.2014 року №455 Уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої) та теоретичної (високоспеціалізованої) медичної допомоги та медичної реабілітації хворих з гострим коронарним синдромом (пункт 4. 3 розділу 3.1.2. для бригади екстренної (швидкої) медичної допомоги), а саме не проведення передбаченої обов`язкової в таких випадках електрокардіографії в 12 відведеннях, таким чином існує прямий причинний зв`язок з неправильним встановленням діагнозу, що в свою чергу призвело до погіршення стану хворого та настання смерті.

В наслідок неналежного виконання фельдшером бригади швидкої допомоги ОСОБА_4 своїх професійних обов`язків, недбалого та несумлінного до них ставлення, що виразились у порушені вимоги затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.07.2014 року № 455 Уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої) та теоретичної (високоспеціалізованої) медичної допомоги та медичної реабілітації хворих з гострим коронарним синдромом (пункт 4. 3 розділу 3.1.2. для бригади екстренної (швидкої) медичної допомоги), а саме не проведення передбаченої обов`язкової в таких випадках електрокардіографії в 12 відведеннях настала смерть ОСОБА_6 .

Причиною смерті ОСОБА_6 став гострий інфаркт міокарду (захворювання серця), який ускладнився гострою серцево-судинною недостатністю.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України визнала, звернулась до суду із клопотанням, просить звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, кримінальне провадження щодо неї закрити.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченої, зазначила, що остання обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.140 КК України, дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а отже, строк давності, згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України становить 3 роки.

Потерпілий ОСОБА_7 на адресу суду направив заяву про проведення судового розгляду у його відсутність .

Прокурор клопотання обвинуваченої підтримав, вважає, що згідно положень п.2 ч.1 ст.49 КК України наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та матеріали заявленого клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно положень ч.1 ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Таким чином згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.
Згідно п.8 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Згідно положень ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом,сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 05.09.2016 злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Згідно з ч.3 ст.285 КПК обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом встановлено, що обвинувачена позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, від явки до органів досудового розслідування, прокурора та суду не ухилялась та не переховувалась, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався, а крім того, обвинувачена висловила згоду на застосування щодо неї положень ст.49 КК України, звернувшись до суду із відповідним клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
П.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, п.1ч.2 ст.284 ,ст.ст.285-286,372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.
Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, перебаченого ч.1 ст.140 КК України, звільнивши її від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази: медичну картку ОСОБА_6 повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1