печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконферензв`язку скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000030 від 06.05.2014 року, -
В С Т А Н О В И В:
20.05.2019 року у провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000030 від 06.05.2014 року, в якій адвокат просить скасувати постанову Першого заступника Генерального прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000030 про визначення підслідності та доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження СУ ГУНП в Полтавській області та зобов`язати Генерального прокурора України розглянути клопотання в порядку ст. 220 КПК про скасування вказаної постанови. Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити з викладених в неї підстав. Дослідивши скаргу, заслухавши пояснення заявника, слідчий суддя приходить до наступного висновку. Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України. Відповідно до ст. 303 КПК України, а саме ч. 1 цієї статті, законодавцем передбачено оскарження у суді бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом. Вказаний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним. Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги. Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно. На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що подано скаргу про зобов`язання відповідальну особу Генеральної прокуратури України прийняти процесуальне рішення, яким за повноваженнями ч. 5 ст. 36 КПК України доручити продовження здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0001961 слідчому відділу прокуратури Сумської області; зобов`язати відповідальну особу Генеральної прокуратури України вчинити певну дію відповідно до ст.. 220 КПК України повідомити встановленим порядком результати проведеної перевірки за клопотанням ОСОБА_3 №06/01 від 05.06.2018 року щодо бездіяльності, допущеної прокурорами прокуратури Сумської області та притягнення винних до відповідальності; зобов`язати відповідальну особу Генеральної прокуратури України вчинити певну дію, надати встановленим ст. 220 КПК України порядком процесуальне рішення про результати розгляду клопотання заявника №08/43 від 30.08.2018 року про усунення наведених порушень у кримінальному провадженні №000030; зобов`язати відповідальну особу Генеральної прокуратури України вчинити дії щодо внесення до ЄРДР відомості про вчинення злочином прокурором ОСОБА_5 за наведеними порушеннями та не виконання наведених імперативних вимог ст. 214,220 КПК України та порушення ст. 12 ЗУ «Про звернення громадян». Разом з цим, заявник просить скасувати постанову Першого заступника Генерального прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000030 про визначення підслідності та доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження СУ ГУНП в Полтавській області, яке не входить до переліку рішень прокурора/слідчого, яке може бути оскаржене в порядку 303 КПК України. Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду. Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги, оскільки дана скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню. Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 000030

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголошений 15.11.2019р. о 13.55 год..

Слідчий суддя ОСОБА_1