Справа № 361/4715/19
Провадження №1-кп/367/504/2019
УХВАЛА
Іменем України
04 листопада 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 21.01.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, офіційно не працюючого, з вищою освітою, який має на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.06.2016 року за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, 05.06.2018 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 9 місяців 4 дні,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000220 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 1 ст. 177, ст. 184 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні середніх та тяжких злочинів, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки наведені ним ризики нічим не доведені та обвинувачений не має на меті переховуватися від суду, що підтверджується його явкою в судові засідання та перешкоджати будь-яким іншим чином в даному кримінальному провадженні. Зазначили, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а тому до обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт, оскільки, обвинувачений має постійне місце проживання, не має наміру ухилитися від суду та вчиняти інші злочини обвинувачений. Крім того, зазначили, що обвинувачений жодним чином не перешкоджає встановленню істини по справі, оскільки досудове слідство вже закінчено та усі докази знаходяться у сторони обвинувачення в матеріалах справи, до яких обвинувачений відкритого доступу не має. Таким чином, вважали, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на теперішній час відсутні, й не підтверджені прокурором.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому можливо задовольнити частково, з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час досудового слідства обвинуваченому було обрано запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою строком до 15.07.2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В судовому засіданні прокурор мотивував своє клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тим, що є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, які є злочинами середньої тяжкості, а також злочинів передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, які є тяжкими злочинами, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, або ж вчинити інші кримінальні правопорушення.
Разом із тим, прокурором не було надано суду жодних доказів, які б вказували нате, що до обвинуваченого неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який забороняє обвинуваченому залишати житло цілодобово.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м,який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, що може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено, що на тепрішній час наявне обвинувачення у відношенні обвинуваченого у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, щодо можливого переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших злочинів, так як йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, у разі доведеності його вини, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий та обвинувачується у вчиненні злочинів, які були вчинені під час його умовно-дострокового звільнення. Разом із тим, інший ризик на який посилався прокурор, а саме незаконно впливати на потерпілих та свідків, у судовому засіданні доведений не був, а також прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту цілодобово для запобігання наявних ризиків.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, з огляду на те, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із використанням електронних засобів контролю, оскільки такий вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, із покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 314-317, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Броварського місцевої прокуратури Київської області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю, строком на 60 (шістдесят) днів за адресою: АДРЕСА_2 .
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 :
- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . без дозволу на це суду, прокурора;
- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками;
- з`являтись до суду, прокурор на першу вимогу.
- носити електронний засіб контролю.
Зобов`язати працівників відділу Броварського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , поставити на облік і повідомити про це суд.
Початок строку дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обчислювати з 04.11.2019 до 02.01.2020 р., включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , на 16.12.2019 року о 12 годині 00 хвилин, про що повідомити учасників кримінального провадження.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 06 листопада 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1