Справа № 383/635/19
Номер провадження 1-кс/383/253/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисників підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса Одеської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учня 11 класу Витязівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, призовника, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000066 від 09.03.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115, ч.2 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному за ч.2 ст.15 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115, ч.2 ст.263 КК України ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, тобто до 09.07.2019 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в рамках означеного кримінального провадження спливає строк дії раніше застосованого відносно підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою, однак закінчити розслідування до вказаного часу не представляється можливим, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, в зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою. При цьому необхідність в раніше обраному щодо підозрюваного запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та не відпали. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку підозрюваного зможуть змінювати свої покази або відмовитися від них, перешкодити розслідуванню кримінального провадження іншим чином.

Неможливість завершення досудового розслідування обґрунтовується необхідністю проведення ряду експертиз, які мають значення для розгляду справи.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою, посилаючись на обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні, та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисники підозрюваного в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять достатніх доказів існування оголошених ризиків, підозрюваний позитивно характеризується, має стійкі соціальні зв`язки, не має намірів переховуватися від слідства та вчинити інше кримінальне правопорушення. Просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисників, просив застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що 09.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0000066 неповнолітньому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

11.03.2019 року підозрюваному в рамках вказаного кримінального провадження обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів, до 07.05.2019 року.

29.03.2019 року неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1 ч.2 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0000068, 31.05.2019 року повідомлено про підозру за ч.2 ст.263 КК України. Провадження об`єднані в одне постановою прокурора від 17.05.2019 року.

02.05.2019 року ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 39 днів у межах строку досудового розслідування до 01 год. 30 хв. 09.06.2019.

04.06.2019 року ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 09.07.2019 року.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Частинною 3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, слід відзначити, що наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України зазначено у ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу від 11.03.2019 року, в ухвалі слідчого судді від 02.05.2019 року про продовженні строку тримання під вартою вказано про те, що визначені ризики не зменшилися.
У клопотанні, що розглядається, слідчий зазначає про існування ризиків, які вказують, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, з метою ухилення від відповідальності, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Наявні докази вказаних ризиків слідчий суддя повинен ретельно дослідити, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив: «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Разом з тим, слідчим у клопотанні перелічені зазначені ризики без посилання на їх обґрунтованість та доведеність, зокрема, не встановлено, які обставини вказують на імовірність впливу підозрюваного на свідків та можливої зміни їх показань. Прокурором вказано, що всі свідки допитані, однак існує можливість впливу на них підозрюваним для зміни показань під час судового розгляду. Однак реального існування такого ризику, а не припущення, прокурором не зазначено. Також не з`ясовано, яким іншим чином підозрюваний може перешкодити розслідуванню кримінального провадження, з огляду на те, що у кримінальному провадженні допитані всі свідки, призначені всі експертизи та зібрані докази. Неможливість закінчення досудового розслідування у встановлений строк обумовлена лише ненадходженням від експерта деяких висновків, потребою зміни повідомлення про підозру на підставі цих експертиз та відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження.
Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою.
Підозрюваний є неповнолітнім, має позитивні характеристики, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, надавав показання слідчому з приводу пред`явленої підозри та брав участь у слідчих діях. Зазначене свідчить про сприяння розкриттю злочину та зменшенню ризиків, які першочергово були встановленні слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу чи продовження тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний встановити недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 492 КПК України визначено можливість застосування до неповнолітнього запобіжного заходу тримання під вартою лише за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті177 КПК України
На підставі викладеного, попри наявність ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, що вказаному ризику не можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Так, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Летельєр проти Франції» можливість того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, не є достатнім виправданням тримання під вартою, якщо можна отримати гарантії його явки до суду.
За викладених обставин слідчий суддя прийшов до висновку, що заявлений слідчим запобіжний захід не є обґрунтований.
Разом з тим, наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту, який в повній мірі забезпечить виконанню підозрюваним обов`язків з`являтися до слідчого та суду та неможливість перешкоджанню досудового розслідування. Слідчий суддя враховує, що підозрюваний є неповнолітній, постійно проживає за місцем реєстрації, має повну сім`ю, виключно позитивно характеризується, не притягувався до кримінальної відповідальності, що в сукупності з іншими даними, встановленими при розгляді клопотання, свідчить про можливість забезпечення явки підозрюваного та запобігання ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
З метою ефективного контролю за поведінкою підозрюваного доцільним є застосування відповідно до ст. 195 КПК України електронних засобів контролю.
Керуючись ст.ст. 176-178, 193, 194, 196-199, КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.07.2019 року, заборонивши йому цілодобово залишати житло по АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого відділення Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області та до суду за першою вимогою;
- не відлучатись із місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
- цілодобово носити електронний засіб контролю.
Початок дії цієї ухвали обчислювати з моменту її проголошення.
Строк дії ухвали закінчується 09.07.2019 року.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Звільнити підозрюваного з-під варти в залі суду.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Органу Національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1