Провадження № 1-кс/638/4709/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участі секретяря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого та суд вчинити певні дії в рамках кримінального провадження № 0005089 від 19 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою та просить зобов`язати слідчого оголосити транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ модель 111930 номер шасі ( кузова) НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 у розшук ( у тому числі із включенням до системи відеоконтролю « Гарпун»). Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ модель 111930 номер шасі ( кузова) НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 .

Скарга обґрунтована тим, що заявниця звернулася до правоохоронних органів з метою проведення належного досудового слідства, проте на звернення щодо належного розв`язання клопотань, скарг, адвокатських запитів слідчий не вчиняє дій, які передбачені чинним КПК України.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягав на задоволенні вказаних вимог.

Главою 26 КПК України встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Скаржник довів суду, що звернувся до суду в строки вказані в чинному законодавстві.

В ст. 7 ч. 1 КПК України закріплено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; недоторканність права власності; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно до ст. 9 ч. 1 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

В ч. 6 тієї ж статті КПК України вказано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області триває досудове слідство за кримінальним провадженням №0005089 від 19 жовтня 2017 року. На разі досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні триває.

25.07.2019 заявник звернулася до слідчого з метою вирішення клопотань заявлених нею.

31.07.2019 на адресу ОСОБА_3 було направлено лист, що її клопотання розглянуте та підлягає задоволенню.

На вказане клопотання слідчий, в порушення вимог ст. 220 КПК України ніяк не відреагував. Натомість відповідно до ст. 220 КПК України він повинен був ухвалити постанову. Дослідивши матеріли кримінального провадженням судом не виявлено в їх складі постанови слідчого по результатам розгляду клопотання про оголошення транспортного засобу у розшук та накладення арешту на нього.

Заявник зміг довести підстав, відповідно до яких ухвалою суду зобов`язувати слідчого до виконання слідчих дій.

Проте вимоги скарги щодо зобов`язання вчинити конкретні дії, які вказані в скарзі, суд не може задовольнити, так як слідчий, є особо процесуально самостійна та повинен з дотриманням чинного законодавства вчиняти відповідні процесуальні дії самостійно.

Також суд вважає передчасним вимоги потерпілої щодо накладення арешту на вказаний транспортний засіб.

До матеріалів скарги, а також в матеріалах кримінального провадження не додано та не міститься жодного документу, який би свідчив про фактичну наявність вказаного транспортного засобу. За таких обставин, суд позбавлений права вирішувати питання щодо арешту майна. Тому у випадку виявлення вказаного майна, потерпіла не позбавлена можливості звернутися з вказаним клопотанням повторно.

Відповідно до ст. 307 ч. 2 п. 3 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про задоволення чи відмову.

На підставі викладеного вище, керуючись ч. 1 ст. 7 ,ч.1,6 ст.9 , ст.ст. 303 308 КПК України, -

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого та суд вчинити певні дії в рамках кримінального провадження № 0005089 від 19 жовтня 2017 року - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого, в провадженні, якого перебуває кримінальне провадження № 0005089 від 19 жовтня 2017 року розглянути в належний спосіб, передбачений КПК України, клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 15 липня 2019 року, зареєстроване 25 липня 2019 року, шляхом ухвалення відповідної постанови.

Всі вказані дії виконати протягом розумного строку не більше трьох днів з моменту отримання вказаної ухвали.

В іншій частині в задоволенні вимог заявника відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .