Справа № 164/879/19
п/с 1-кп/164/106/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження № 0000130 від 13 квітня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 у липні 2016 року, діючи умисно, з метою підробки невстановленою слідством особою посвідчення водія, яке згідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, є документом, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом та видається після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, передбаченому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовки відповідно до планів і програм, та після складання теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС, через всесвітню мережу Інтернет, а саме соціальну мережу «Вконтакте», надав вищезазначеній невстановленій особі персональні дані про себе та власне фотозображення в електронній формі, які були використані для підробки у невстановленому місці та невстановлений час посвідчення водія категорій «А1», «А», «В», «С», серії НОМЕР_1 , виданого 28 червня 2016 року на ім`я ОСОБА_4 сервісним центром МВС №0741 (згідно відомостей у самому документі). Після незаконного виготовлення даного документу ОСОБА_4 отримав його від невстановленої особи через службу доставки «Нова пошта» у відділенні №1, що за адресою: вул. Луцька, 19 , смт. Маневичі, Волинська область.

Згідно висновку судової технічної експертизи документів № 98 від 02 травня 2019 року бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, оскільки виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів. Згідно повідомлення територіального сервісного центру 0741 РСЦ МВС у Волинській області №31/3/1-617 від 25 квітня 2019 року ОСОБА_4 зазначене посвідчення водія не видавалось.

Своїми умисними протиправними діями, що виразилися в пособництві невстановленій особі у підробленні посвідчення, яке видається державною установою та надає право, з метою його збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 та ч.1 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, про те, що всупереч п. 16 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року, не проходив медичного огляду у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та не складав теоретичного і практичного іспитів в сервісному центрі МВС, тобто не мав права на отримання посвідчення водія, у липні 2016 році через всесвітню мережу Інтернет придбав у невстановленої слідством особи підроблене посвідчення водія категорій «А1», «А», «В», «С», серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я 28 червня 2016 року сервісним центром МВС №0741 (згідно відомостей у самому документі). Відтоді ОСОБА_4 систематично використовував вказаний підроблений документ під час керування транспортними засобами відповідних категорій, зокрема, 13 квітня 2019 року під час руху автодорогою М-07 «Київ-Ягодин» за кермом автомобіля «Mercedes Benz C-200», р.н.з. « НОМЕР_2 », та був зупинений працівниками патрульної поліції на стаціонарному посту №2, поблизу с. Оконськ Маневицького району, де пред`явив дане посвідчення водія для перевірки працівникам поліції. В ході перевірки виявлено ознаки підробки посвідчення, тому даний документ у ОСОБА_4 був вилучений.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №98 від 02 травня 2019 року, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів.

Згідно повідомлення територіального сервісного центру 0741 РСЦ МВС у Волинській області №31/3/1-617 від 25 квітня 2019 року ОСОБА_4 зазначене посвідчення водія не видавалось.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

15 травня 2019 року між прокурором Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000130 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а також зобов`язався у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з Маневицькою місцевою прокуратурою Волинської області та іншими правоохоронними органами у викритті та виявленні відомих йому правопорушень.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання: за ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 гривень, враховуючи вимоги ст. 5 КК України, зокрема в редакції положень ст. 358 КК України станом на липень 2016 року; за ч. 4 ст. 358 КК України штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом установлено, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ст. 391 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, кожного зокрема, які просили затвердити угоду, суд вважає, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Оскільки судом установлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, державним та суспільним інтересам, суд приходить висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 .

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів на загальну суму 942 гривні 06 копійок стягнути з ОСОБА_4 .

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 травня 2019 року між прокурором Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000130 від 13 квітня 2019 року ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, призначивши покарання:

-за ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України - штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 гривень;

-за ч. 4 ст. 358 КК України штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання в штрафу в розмірі 1700 гривень.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 28 червня 2016 року сервісним центром МВС № 0741 (згідно відомостей у самому документі) на ім`я ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Витрати на залучення експертів на загальну суму 942 гривні 06 копійок стягнути з ОСОБА_4 .

Цивільний позов у справі відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1