В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2019 року смт Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальні акти за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 лютого 2018 року за № 0000047 та за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2019 року за № 0000043 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Близнюки Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, інваліда III групи з дитинства, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 29.01.2003 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова 14.11.2008 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 22 дні на підставі ст. 81 КК України; 2) 28.04.2016 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 3) 26.12.2017 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від призначеного покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»; 4) 22.02.2018 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
15.12.2017, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на територію вищевказаного домоволодіння через паркан. Шляхом відчинення вхідних дверей, які ведуть до сараю, що розташований на території вищевказаного домоволодіння, проник в приміщення, звідки таємно викрав мідні дроти у вигляді брухту (лому) кольорового металу, загальною вагою 16 кілограмів, які належать ОСОБА_6 . В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ № 828 від 20.02.2018 ринкова вартість 1 кілограму брухту (лому) кольорового металу - міді становить 150 гривень 00 копійок. Таким чином, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2400 гривень 00 копійок.
Крім того, 24.04.2018, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 . Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на територію вищевказаного домоволодіння через паркан. Шляхом демонтажу віконного пройому, проник в приміщення сараю, який розташований на вищевказаній території, звідки викрав 4 мішки із зерном пшениці фуражної, загальною вагою 210 кілограмів 100 грамів, що належать ОСОБА_8 . В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Харківського НДІСЕ ім. зас. ОСОБА_9 . Бокаріуса № 11243 від 18.05.2018 ринкова вартість 210 кілограмів 100 грамів пшениці фуражної складає 1050 гривень 50 копійок. Таким чином, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 1050 гривень 50 копійок.
Також, 12.03.2019 о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_10 , таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеду марки «Аист Минск Мотовелло 28-260 City Comfort 28», який належить ОСОБА_11 . Після скоєння вказаного злочину ОСОБА_4 з місця події зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_11 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/730СЕ від 21.03.2019, матеріальної шкоди у розмірі 2115 грн.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, розкаявся у скоєному, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини вчинених ним злочинів як викладено вище у вироку. Кількість викраденого та його вартість не оспорює.

Прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні злочинів.

Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначених злочинах доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду від 15.12.2017, по факту крадіжки із домоволодіння ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду від 24.04.2018, по факту крадіжки із домоволодіння ОСОБА_8 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду від 12.03.2019, по факту викрадення велосипеду, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнається судом обставинами, які пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, злочини, вчинені ОСОБА_4 , відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, є інвалідом III групи з дитинства, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, на військовому обліку Близнюківського РВК не перебуває, не одружений, не працює.

Згідно висновку досудової доповіді Близнюківського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 22.08.2018, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є високою, загальний рівень небезпеки для суспільства дуже високий.

Згідно висновку досудової доповіді Близнюківського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 15.05.2019, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є високою, загальний рівень небезпеки для суспільства дуже високий.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, а також висновки органу пробації.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 засуджений вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 22.02.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Судом встановлено, що 15.12.2017, тобто до постановлення вказаного вироку, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України. (крадіжка мідних дротів у ОСОБА_6 )

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання призначеного судом за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України вчинений ОСОБА_4 15.12.2017 (крадіжка мідних дротів у ОСОБА_6 ), шляхом частково складання, суд приєднує невідбуту частину покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 22.02.2018.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка зерна пшениці у ОСОБА_8 ) та за ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка велосипеду у ОСОБА_11 ), суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

У відповідності до положень п. 25 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

За таких обставин, при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується правилами ч. 4 ст. 70 КК України (епізод №1) та ч. 1 ст. 71 цього Кодексу (епізоди № 2, 3), що узгоджується із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 25 Постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує, ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те що ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, новий злочин вчинив в період іспитового строку, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду та вчинити інші злочини, суд застосовує до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 суд не вбачає.

Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз за цим кримінальним провадженням.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка мідних дротів у ОСОБА_6 ) у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, суд приєднує невідбуту частину покарання у виді одного року позбавлення волі за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року, та призначає покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
- за ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка зерна пшениці у ОСОБА_8 ) у виді чотирьох років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка велосипеду у ОСОБА_11 ) у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 26.11.2019, взявши його під варту в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення:
- судово-товарознавчої експертизи № 828 від 20.02.2018 в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп. (код доходів 24060300 р/р 0005, код отримувача (ЭДРПОУ) 37999680, МФО 899998, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, банк Казначейство України, стягувач Держава);

- судово-товарознавчої експертизи № 11243 від 18.05.2018 в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп. (код доходів 24060300 р/р 0005, код отримувача (ЭДРПОУ) 37999680, МФО 899998, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, банк Казначейство України, стягувач Держава).;

- судово-товарознавчої експертизи № 6/730СЕ від 21.03.2019 в сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 00 коп. (код доходів 24060300 р/р 0005, код отримувача (ЭДРПОУ) 37999680, МФО 899998, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, банк Казначейство України, стягувач Держава).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мідні дроти у вигляді брухту (лому) кольорового металу, загальною вагою 10 кілограмів 580 грамів, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 , залишити йому ж; пшеницю фуражну, загальною вагою 210 кілограмів 100 грамів, передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_8 , залишити їй же; велосипед марки «Аист Минск Мотовелло 28-260 City Comfort 28», переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_11 , залишити йому ж.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1