ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/976/19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 643/8297/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про поміщення підозрюваного ОСОБА_7 для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи до відділення судово-психіатричної експертизи №18 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про поміщення підозрюваного ОСОБА_7 для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи до відділення судово-психіатричної експертизи №18 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3».

Підозрюваного ОСОБА_7 направлено для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи до відділення судово-психіатричної експертизи №18 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3», яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 46, строком до двох місяців, в межах строку досудового розслідування, до 07.07.2019 року.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року про направлення ОСОБА_7 до відділення №18 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3».

В обґрунтування скарги зазначив, що під час розгляду клопотання, слідчим і прокурором не надано відповідних відомостей, зазначених в ст. 509 КПК України. Сам ОСОБА_7 повідомив, що у 2006 році звертався Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні не з приводу психічного захворювання, а для проходження томографії, а у 2007 році звертався до Харківського психоневрологічного диспансеру за сертифікатом для влаштування на роботу, проте з поставленим йому діагнозом не був згоден. У зв`язку з цим неодноразово подавав з цього приводу заяви, скарги, а також позов до Харківської обласної державної адміністрації про відшкодування моральних та матеріальних збитків. Вважає діагноз помилковим, неодноразово його оскаржував. Себе вважає абсолютно нормальною людиною без будь-яких психічних захворювань.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи слідчим відділом Московського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №00020001 від 18.04.2019, за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України.
08.05.2019 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В ході вивчення особи підозрюваного, в порядку ст. 93 КПК України було направлено запит до КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №16» щодо отримання інформації про знаходження підозрюваного на обліку в диспансері.
Під час досудового розслідування, вивченням особистості ОСОБА_7 з`ясовано, що у 2006 році останній знаходився у Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3 та у 2007 році звертався за допомогою до Міського психіатричного диспансеру. В ході огляду підозрюваного ОСОБА_7 було установлено діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії.

21.05.2019 підозрюваному ОСОБА_7 була проведена амбулаторна судово-психіатрична експертиза та відповідно до висновку експерта № 305 від 21.05.2019 підозрюваний ОСОБА_7 потребує проведення стаціонарної судово- психіатричної експертизи.

22.05.2019 р. слідчий СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про поміщення підозрюваного ОСОБА_7 для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи до відділення судово-психіатричної експертизи №18 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» .

В обґрунтування клопотання посилався на необхідність встановити, чи страждає ОСОБА_7 на психічні захворювання, якщо так, то чи були загострення захворювання в момент скоєння злочину, чи втомлював він свої дії та чи міг керувати ними, що неможливо здійснити без явних спеціальних знань та призначення відповідної судової експертизи.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року клопотання слідчого задоволено. Підозрюваного ОСОБА_7 направлено для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи до відділення судово-психіатричної експертизи №18 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3», яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 46, строком до двох місяців, в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.07.2019 року.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та направлення ОСОБА_7 до відділення №18 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції мотивував таку необхідність тим, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 21.05.2019 №305, ОСОБА_7 перебував у 2006 році на лікуванні 1 день з діагнозом гострий поліморфний психотичний розлад, у 2007 році звертався за допомогою до Міського психіатричного диспансеру. В ході огляду підозрюваного ОСОБА_7 було встановлено діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. 21.05.2019 підозрюваному ОСОБА_7 була проведена амбулаторна судово-психіатрична експертиза та відповідно до висновку експерта № 305 від 21.05.2019 підозрюваний ОСОБА_7 потребує проведення стаціонарної судово- психіатричної експертизи.

Відповідно до положень Конституції України та рішень ЄСПЛ Де Вілде, Оомс і Версип проти Бельгії, Реквеньї проти Угорщини обмеження прав і свобод людини визнається допустимим якщо вони здійснені згідно з чинним законодавством і відповідають правилу збереження основного змісту прав і свобод.

Згідно ст. 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Як зазначено у ч. 2 ст. 509 КПК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи, може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Порядок призначення такої експертизи та залучення експерта регламентуються ст.ст. 242-244 КПК. Організація проведення психіатричної експертизи регулюється наказом Міністерства охорони здоров`я України № 397 від 8 жовтня 2001 р. "Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади"

Психіатрична експертиза може бути проведена амбулаторно та стаціонарно. Оскільки проведення стаціонарної психіатричної експертизи вимагає тривалого спостереження за особою та дослідження її здоров`я, така особа повинна бути ухвалою слідчого судді направлена до відповідного медичного закладу на строк до двох місяців.

Статтею 3 ЗУ Про психіатричну допомогу встановлена презумпція психічного здоров`я, а тому кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах судово-психіатрична експертиза у кримінальній справі є обов`язковою за наявності сумнівів, що випливають з матеріалів справи, стосовно осудності підсудного. За наявності сумнівів у здатності потерпілого, свідка, цивільного позивача чи відповідача в кримінальних справах правильно сприймати події, адекватно на них реагувати та вірно відтворювати їх у своїх показаннях суд може викликати в судове засідання експерта-психіатра для участі в допиті цієї особи. Призначення судово-психіатричної експертизи щодо таких осіб з поміщенням до медичного стаціонару допускається лише за їх згодою.

Європейським судом з прав людини в своїй усталеній практиці зазначено, що особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по- друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення ЄСПЛ «Вінтерверп проти Нідерландів»).

Суд також наголошує на тому, що жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічнохворою, не може розглядатися як таке, що відповідає підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило є застосовним навіть якщо метою тримання заявника є саме отримання медичного висновку (див. вищезазначене рішення у справі «Варбанов проти Болгарії»). Конкретні форма і порядок можуть відрізнятися залежно від обставин. У термінових випадках або у випадках, коли особу затримано внаслідок агресивної поведінки, прийнятним може бути отримання такого висновку одразу після затримання. В усіх інших випадках необхідною є попередня консультація з лікарем. Коли такої можливості немає (наприклад, у зв`язку з відмовою зазначеної особи з`явитися для проведення огляду), потрібно принаймні призначити проведення медичної експертизи на підставі документів з матеріалів справи, і якщо цього зроблено не буде, неможна стверджувати, що наявність у особи психічної хвороби було достовірно доведено.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 була проведена амбулаторна судово-психіатрична експертиза та відповідно до висновку експерта № 305 від 21.05.2019 підозрюваний ОСОБА_7 потребує проведення стаціонарної судово- психіатричної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що дійсно необхідно провести стаціонарну судово-психіатричну експертизу в умовах відділення №18 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» для встановлення психічного стану в момент вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у вищезазначених рішеннях.
З викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги адвоката не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 405, 407, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді