Справа № 314/5544/18
Провадження № 1-в/314/90/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Бердянськ, Запорізька область, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)21.01.2014 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ст. 70, ст. 75, ст. 104 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки.

По даній справі засуджений: 26.05.2015 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку: 03.07.2015 року, кінець строку: 03.08.2020 року,
про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Захисник засудженого в судовому засіданні на клопотанні наполягала, просила задовольнити та звільнити засудженого ОСОБА_3 , так як вважає, що в КВК України не передбачено, що вилучений у засудженого електротен є забороненим предметом для користування засудженими, а тому вважає, що накладене стягнення є незаконним та не повинно враховуватися при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Засуджений в судовому засіданні підтримав свого захисника, на клопотанні наполягав, просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, оскільки він в установі виконання покарання працює.

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки вважає його передчасним так як останній має непогашене стягнення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки вважає, що засуджений має непогашене стягнення, яке є законним, оскільки воно не оскаржене у встановленому законом порядку, а тому поведінка засудженого свідчить про той факт, що він не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засудженийОСОБА_3 відбуває покарання Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» з 04.04.2018 року.

Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи засуджений ОСОБА_3 характеризується негативно, за весь період відбування покараннямає лише п`ять заохочень, останнє з яких отримав майже рік тому, а саме 05.07.2018 року, тобто лише одне за 2018 рік, при цьому у 2019 році немає жодного заохочення, хоча й залучається до робіт з благоустрою колонії, вказані роботи виконує не завжди вчасно та якісно, вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має два стягнення, останнє з яких є непогашеним.
До того ж, твердження захисника про те, що стягнення є незаконним, спростовується тим, що воно не оскаржене належним чином у встановленому законом порядку.

Також в характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_3 не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними неналежний догляд, не використовує їх за призначенням, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно.

Крім того, суд враховує, що 04.04.2018 року засудженого ОСОБА_3 згідно ст. ст. 100, 101 КВК України переведено до дільниці ре соціалізації на невідбутий строк за порушення режиму відбування покарання, про що зазначено в характеристиці на засудженого ОСОБА_3 .
У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 у зв`язку з чим, у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

30.05.2019