Справа № 405/2478/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , заявника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції в м.Кропивницькому скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого в особливо важливих справах СВ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 28.02.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 від 10.07.2018,
встановив:
ОСОБА_6 звернулася зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах СВ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 28.02.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 від 10.07.2018 та зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 10.07.2018 вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, допитати його в якості потерпілого. В обґрунтування скарги зазначив, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 10.07.2018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України. В рамках вказаного провадження 18.02.2019 він направив слідчому ОСОБА_5 заяву про залучення його у якості потерпілого згідно ч. 1, ч. 2 ст. 55 КПК України, у якій вказував, про те, що внаслідок кримінального правопорушення йому була завдана моральна шкода. У відповідь на заяву, він отримав постанову про відмову у визнанні його потерпілим, в якій слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_7 вказує на те, що до заяви не надано документів чи інших відомостей щодо заподіяння йому будь-якої матеріальної, моральної чи фізичної шкоди, та те що його неодноразово викликали на допит в якості свідка та він не з`являвся. Слідчий, виносячи постанову про відмову у визнанні його потерпілим, не провівши жодної слідчої дії, вказує на те, що у його заяві не вказано, якими саме діями завдано шкоди та в чому полягає завдана моральна шкода, а досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні не встановлено даних про заподіяння мені будь-якої матеріальної, моральної чи фізичної шкоди, та керується ч. 5 ст. 55 КПК України, де зазначається, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Із зазначеного слідує, що саме слідчий повинен встановити, що особі, яка подала заяву, кримінальним правопорушенням не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, тоді він своєю постановою відмовляє у визнанні такої особи потерпілим. Вважає, що постанова слідчого про відмову у визнанні його потерпілим не є вмотивованою, так як не містить жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК України. Також, вказав, що постанова слідчого від 28.02.2019 направлена на його адресу разом із повідомленням про відмову у визнанні потерпілим від 05.03.2019 № 61/СВ/234 нт рекомендованим листом з кодом 874. Відповідно до інформації, яка міститься на сайті Укрпошти, лист з вказаним кодом йому був вручений 09.03.2019. 13.03.2019 рекомендованим листом (код 153) він направив до Ленінського районного суду м. Кіровограда скаргу про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 від 10.07.2018. 25.03.2019 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда винесено ухвалу про повернення скарги на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 від 10.07.2018 у зв`язку з тим, що не порушено питання про поновлення строку для подачі скарги. Ухвалу суду про повернення скарги він отримав рекомендованим листом (код 466) 30.03.2019. Враховуючи викладене, просить поновити пропущений строк звернення до суду та розглянути скаргу на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області про відмову у визнанні мене потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 від 10.07.2018.

В судове засідання 30.07.2019 ОСОБА_6 не з`явився, про місце, дату та час розгляду скарги повідомлений завчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення судового розгляду не надходило.

В попередньому судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_6 свою скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на доводи викладені у ній, при цьому, просив поновити йому строк на подачу скарги, оскільки пропустив він його з поважних причин.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_6 , вказав, що постанова слідчого у відповідності з вимогами КПК, дійсно ОСОБА_6 звернувся з заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, однак до заяви не додано жодних документів про спричинення йому злочином моральної шкоди, при цьому, додав, що ОСОБА_6 не позбавлений права повторно звернутися до органу досудового розслідування заявою про визнання його потерпілим, додавши відповідні докази спричинення злочином йому моральної шкоди.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, з урахуванням пояснень, наданих в попередніх судових засіданнях учасниками судового провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні СВ УСБУ в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 10.07.2018 за № 0000096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

25.02.2019 ОСОБА_6 звернувся до слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, оскільки злочином йому завдано моральної шкоди.

Постановою слідчого в особливо важливих справах СВ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 28.02.2019 ОСОБА_6 відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 від 10.07.2018. Постанова мотивована тим, що у заяві ОСОБА_6 не вказано якими саме діями йому завдано шкоди та в чому полягає завдана йому моральна шкода, а досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні не встановлено даних про заподіяння ОСОБА_6 будь-якої матеріальної, моральної чи фізично шкоди. Крім того, з метою встановлення можливої завданої кримінальним правопорушенням шкоди ОСОБА_6 , останній неодноразово викликався для проведення слідчих дій, як свідок, в порядку ст.135 КПК України, проте на виклики слідчого не з`являвся тп про причини неявки не повідомляв (а.п. 8).
Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_6 отримав постанову слідчого від 28.02.2019 тільки 09.03.2019 поштовим зв`язком, 13.03.2019 рекомендованим листом направив скаргу про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим до Ленінського районного суду м.Кіровограда (а.п. 10-13). З врахуванням ч.1 ст. 117 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне поновити пропущений ОСОБА_6 із поважних причин строк на подання вищезазначеної скарги.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України. Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Враховуючи ту обставину, що слідчим на момент винесення оскаржуваної постанови не здобуто достатньо даних, які б вказували на наявність об`єктивних підстав для визнання ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 від 10.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, зокрема, даних, які б свідчили, що вказаним кримінальним правопорушенням завдана матеріальна, фізична та моральна шкода, слідчий суддя, вважає, що рішення про відмову у визнанні потерпілим прийняте слідчим з дотриманням вимог КПК України. При цьому, слідчий суддя також виходить з того, що відповідних належних та допустимих доказів щодо спричинення ОСОБА_6 матеріальної, фізичної та моральної шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 383 КК України, заявником ОСОБА_6 при розгляді даної скарги також не надано.
Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті.

Аналіз положень КПК дає підстави для висновку, що скасуванню підлягають лише постанови, які не вмотивовані належним чином.

Оскільки оскаржувана постанова від 28.02.2019 обґрунтована належним чином, тобто винесена з дотриманням вимог КПК України, в задоволенні скарги ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 369-372 КПК України,
постановив:
поновити ОСОБА_6 строк на подання скарги на постанову слідчого в особливо важливих справах СВ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 28.02.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 від 10.07.2018.
В задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого в особливо важливих справах СВ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 28.02.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 від 10.07.2018 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8