печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
09.07.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про арешт майна.

Особа, яка подала клопотання в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялась належним чином, через канцелярію суду ОСОБА_4 подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, вимоги підтримала.

Слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялась належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, вимоги підтримала.

Прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялась належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, вимоги підтримала, щодо задоволення клопотання не заперечувала.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Так, особа яка подала клопотання, обґрунтовує вказане клопотання, тим, що 23 травня 2019 року Печерським управлінням поліції ГУНП у м. Києві за заявою гр. ОСОБА_4 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002263 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство).

Досудовим слідством встановлено, що в період часу з 15.05.2019 по 17.05.2019 ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом обману, заволоділи грошовими коштами у сумі 5 136 300 гривень, які належать ОСОБА_4 .

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 у формі приватної власності належить наступне майно:

1.Земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :01:089:0044, реєстраційний номер №8, за адресою: АДРЕСА_1 ;

2.Земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :01:089:0077, реєстраційний номер №8, за адресою: АДРЕСА_2 ;

3.Земельна ділянка площею 0,148 га, кадастровий номер :01:087:0045, реєстраційний номер №08, за адресою: АДРЕСА_3 ;

4.Земельна ділянка площею 0,075 га, кадастровий номер :01:087:0013, реєстраційний номер №108, за адресою: АДРЕСА_3 ;

5.Житловий будинок загальною площею 250 кв.м, реєстраційний номер №108, за адресою: АДРЕСА_2 ;

6.Квартира загальною площею 64,0 кв.м, реєстраційний номер 13785241, за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідно до реєстраційних карток ТЗ:

- автомобіль INFINITI QX80, VIN НОМЕР_2 , 2016 року випуску державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- автомобіль INFINITI QX80, VIN НОМЕР_4 , 2015 року випуску державний номерний знак НОМЕР_5 , зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- автомобіль INFINITI QX56, VIN НОМЕР_6 , 2011 року випуску державний номерний знак НОМЕР_7 , зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 у формі приватної власності належить наступне майно:

1.Земельна ділянка площею 0,0176 га, кадастровий номер :01:132:0025, реєстраційний номер №108, за адресою: АДРЕСА_5 ;

2.Земельна ділянка площею 0,0745 га, кадастровий номер :01:132:0003, реєстраційний номер №108, за адресою: АДРЕСА_6 ;

3.Земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :01:090:0041, реєстраційний номер №08, за адресою: АДРЕСА_2 ;

4. Житловий будинок загальною площею 207,7 кв.м, реєстраційний номер №37036282, за адресою: АДРЕСА_7 ;

5. Житловий будинок загальною площею 281,8 кв.м, реєстраційний номер №38381457, за адресою: АДРЕСА_8 ;

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_8 , ідентифікаційний код НОМЕР_9 у формі приватної власності належить наступне майно:

1.Земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер :01:087:0050, реєстраційний номер №08, за адресою: АДРЕСА_3 ;

2.Земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер :01:087:0053, реєстраційний номер №08, за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER, VIN НОМЕР_10 , 2010 року випуску державний номерний знак НОМЕР_11 , зареєстрований на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З врахуванням зазначених обставин та з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування злочину, адвокат просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання.

Як визначено ч. 5 цієї ж статті, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94,132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з долученого до клопотання витягу з кримінального провадження №0002263, в рамках означеного кримінального провадження про підозру не повідомлено жодній особі та відсутні будь-які відомості, які б переконливо свідчили про необхідність накладення арешту на вказане майно, а тому з викладеного вбачається, що адвокат в інтересах ОСОБА_4 звернувся передчасно з даним клопотанням та не довів необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, та не зазаначив мети накладення даного арешту, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1