Справа № 683/2165/17
У Х В А Л А

23 вересня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Старокостянтинівському районному суді знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 26 червня 2019 року про справі призначено амбулаторну комплексну судово-психолого-психіатричну експертизу. За висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 29.07.2019 ОСОБА_5 потребує направлення на стаціонарну судово-психіатричну експертизу для професійного тривалого, всебічного обстеження, проведення інструментальних та параклінічних досліджень з подальшим вирішенням діагностичних та експертних питань.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про призначення стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

У силу вимог ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, що викликають сумнів щодо його осудності або обмеженої осудності.

Крім того, статтею 509 КПК до обов`язків слідчого та прокурора віднесене залучення експерта для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження встановлені обставини, що дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані, або ж захворіла на психічну хворобу після вчинення кримінального правопорушення.

Такими обставинами є наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання, а також у разі, якщо поведінка особи під час вчинення суспільно-небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту, пам`яті тощо)

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 29.07.2019 № 426 у ОСОБА_5 пам`ять, інтелект не порушені, орієнтований в місці перебування, на питання відповідає в плані заданого.

Отже сукупність наведеного не дає достатніх підстав суду ставити під сумнів осудність обвинуваченого.

Не виявив такої поведінки обвинувачений у судових засіданнях під час розгляду кримінального провадження.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» судово-психіатрична експертиза по кримінальних справах призначається та проводиться на підставах та у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 статті 509 КПК визначено, що у разі необхідності проведення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк до двох місяців.

Отже, суд відмічає, що процесуальним законом визначено, що підставою для проведення стаціонарної експертизи є необхідність тривалого спостереження за особою.

На переконання суду, вищезазначена необхідність є медичним критерієм і не може ґрунтуватися на припущеннях прокурора.

Відповідно до п. 7 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи (затв. Наказом МОЗ від 08.10.2001 № 397) (далі - Порядок) предметом експертизи є визначення психічного стану осіб, яким призначено експертизу, у конкретні проміжки часу і відносно певних обставин, що становлять інтерес для органів слідства та суду.

Суд також приймає до уваги, що в силу п. 23 Порядку експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі запитання, поставлені перед ними, повинні обґрунтувати висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи.

Таким чином, підставою для поміщення особи до психіатричного закладу з закритим режимом має бути висновок уповноважених осіб про неможливість проведення експертизи у більш сприятливому для підозрюваного режимі, тобто шляхом проведення амбулаторної психіатричної експертизи.

У той же час, висновок судово-психіатричного експерта від 29.07.2019 № 426 необхідного обґрунтування не містить.

Враховуючи, що проведення стаціонарної психіатричної експертизи суттєво обмежує права підекспертної особи, прийняття позитивного рішення про призначення стаціонарної експертизи має базуватися на переконливих даних про неможливість досягнення мети кримінального провадження іншими, менш обтяжливими для особи засобами.

Оскільки для визначення психічного стану обвинуваченого необхідні спеціальні знання в області психіатрії, а у суду немає даних про те, що такий стан не можливо визначити менш обтяжливими для особи засобами, аніж з поміщенням до психіатричного закладу з закритим режимом, тому вважає, що у справі слід призначити повторну амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1.

Керуючись ст. 242, 243, 509 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Призначити у вказаному провадженні повторну амбулаторну судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручити експертам-психіатрам Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1, попередивши їх про відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

На вирішення експертам поставити наступні запитання:

чи страждав ОСОБА_5 на момент скоєння інкримінованих йому злочинів будь-якими психічними захворюваннями, в тому числі наркоманією, та чи являвся він наркозалежним?
чи перебував ОСОБА_5 на момент скоєння інкримінованих йому злочинів в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, в тому числі внаслідок зловживання наркотичних чи психотропних речовин?
якщо ОСОБА_5 страждав психічним захворюванням, то яким саме та чи міг він усвідомлювати свої дії або керувати ними під час вчинення інкримінованого йому діяння?
якщо ОСОБА_5 страждав наркоманією, то чи супроводжувався його стан затьмаренням свідомості, порушенням мислення, волі, емоцій, інтелекту або пам`яті, що перешкоджало сприйняттю ним навколишньої дійсності, свого стану або поведінки та чи міг він усвідомлювати свої дії або керувати ними під час вчинення інкримінованого йому діяння?
якщо ОСОБА_5 перебув в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, в тому числі внаслідок зловживання наркотичними чи психотропними речовинами, чи міг він усвідомлювати свої дії або керувати ними під час вчинення інкримінованого йому діяння?
якщо ОСОБА_5 страждав наркоманією, чи потребував він лікування від даної залежності, в тому числі й станом на 05.04.2018?
чи страждає ОСОБА_5 на даний час будь-якими психічними захворюваннями, в тому числі наркоманією, та чи потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру чи лікування від наркоманії.
В розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження та можливість безпосередньо обстежити ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: