КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
08 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
за участі:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5
В С ТА Н О В И Л А

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30.07.2019 задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 28.08.2019 включно, а також продовжено йому заставу, що становить 1 600 000 грн. Також відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28.08.2019 задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 26.10.2019 включно, а також продовжено йому заставу, що становить 1 600 000 грн. Також відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
Від обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ? адвоката ОСОБА_5 надійшли апеляційні скарги.
В поданій апеляційній скарзі на ухвалу від 28.08.2019 обвинувачений просить апеляційний суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28.08.2019 та обрати йому міру запобіжного заходу у виді особистого зобов?язання.
В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений вказує, що судом не було враховано всіх обставин справи і його особистого положення. Зазначає, що він зобов?язується з?являтись по вимозі суду і не порушувати правила перебування на волі.
В поданих апеляційних скаргах на ухвали від 30.07.2019 та від 28.08.2019, які є аналогічними за змістом, захисник просить скасувати ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 30.07.2019 та від 28.08.2019 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 і застосувати до нього міру запобіжного заходу у виді часткового домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що його підзахисний перебуває під вартою з 07.09.2017, висновки суду, що ОСОБА_6 не проживає в м.Києві невірні, ризики незаконної і неправильної поведінки не підтверджуються жодними даними. Вважає, що суд продовжуючи строк тримання під вартою не врахував обставин справи та роль потерпілого.
Заслухавши доповідь, думки учасників судового провадження та їх пояснення, перевіривши доводи поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів керується наступним.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва 30.07.2019 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.08.2019 включно із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
В подальшому, ухвалою від 28.08.2019, обвинуваченому ОСОБА_6 знову продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.10.2019 включно із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції і в першому і в другому випадках виходив з того, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які полягають у високій ймовірності ухилятись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. При цьому суд врахував обставини обвинувачення, тяжкість кримінальних правопорушень, які ставляться в вину ОСОБА_6 , дані про особу обвинуваченого, зокрема стан його здоров?я, відсутність місця реєстрації в м.Києві та Київській області, розмір заявлено цивільного позову ? 7 416 750 грн., відсутність даних, які б унеможливлювати подальше перебування під вартою ОСОБА_6 , а також ту обставину, що по справі не допитано жодного з учасників кримінального провадження. А тому, суд першої інстанції дійшов до висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, зважаючи на наступне.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, ступінь суспільної небезпечності злочину, який ставиться ОСОБА_6 в вину, існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, який закінчується 26.10.2019, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах обвинувачений та захисник, колегія суддів не вбачає.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м?якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи особистого зобов?язання, як про те просять апелянти, колегія суддів з огляду на вищевикладені мотиви не вбачає.
За таких обставин, оскільки доводи поданих апеляційних скарг в ході їх розгляду в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 177, 199, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28.08.2019 ? залишити без задоволення.
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 30.07.2019 та від 28.08.2019 ? залишити без задоволення.
Ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 30.07.2019 та від 28.08.2019, якими ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою із заставою, ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3