Справа № 512/465/19
Провадження № 1-кп/507/139/2019
Номер рядка звіту 90
В И Р О К
16.09.2019 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лесосибірськ, Красноярського краю, Росія, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, депутатом не являється, востаннє раніше судимий вироком Балтського районного суду від 18.03.2014 року за ч. 1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з Одеської ВК (№14) за ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2016 року умовно-достроково з не відбутим покаранням 8 місяців 7 днів,
про обвинувачення у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
16.02.2019 року в період з 21:00 години по 22:40 годину в селі Байбузівка Савранського району Одеської області, ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прийшов до магазину «Прем`єра», належного ОСОБА_5 , який розташований по АДРЕСА_3 , де переконавшись у відсутності власника майна і що його дії ні ким не будуть помічені, скориставшись драбиною піднявся на шиферну крівлю та шляхом демонтажу листка шиферу проник на горище вказаного магазину. Далі вибравши місце де перекриття було найслабшим ногою вибив отвір, через який проник до приміщення магазину.
Реалізуючи свій протиправний, злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні магазину підійшов до прилавка, де таємно викрав з шухляди грошові кошти в сумі 225 гривень та з полиці з харчовою продукцією дві упаковки кави: «Чорна карта» вагою 0,5 кг, вартістю без ПДВ 179,20 гривень та «Преміум плюс» вагою 0,5 кг,
вартістю без ПДВ 82,13 гривень, які разом з грошовими коштами викинув через вікно, щоб в подальшому їх забрати.
Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_3 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме під час спроби через дах залишити приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » він був затриманий продавцем зазначеного магазину.
Завданий збиток потерпілому ОСОБА_5 становить 486,33 гривень.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповів, що дійсно він проник через горище у приміщення магазину, звідки здійснив крадіжку грошей та дві упаковки кави, які викинув через вікно, щоб в подальшому їх забрати, але він не зміг утекти із магазину, бо його затримав продавець магазину.
Потерпілий: ОСОБА_5 згідно заяви просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути у його відсутність.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні злочину, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає рецидив злочину.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує пом`якшуючу та обтяжуючу обставини.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, достатнім буде покарання призначене у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ухвалив :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: дві упаковки кави, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому за належністю, накладений ухвалою слідчого судді Савранського районного суду від 19 липня 2019 року арешт на майно, яке визнано речовими доказами - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя : ОСОБА_1