Номер провадження: 11-сс/813/1904/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

представника потерпілої: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Багдад Респубілки Ірак, громадянина України, іракця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, приватного підприємця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0001883, внесеному до ЄРДР 12.09.2019 року,

установив:
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 строком до 11.12.2019 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
Захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що:

- підозра, яка висунута ОСОБА_9 є необґрунтованою, оскільки підозрюваний не мав на меті позбавлення життя потерпілої, а лише скоїв злочин через сильне душевне хвилювання (на ґрунті зради потерпілої, яка є його дружиною);

-ані прокурором в клопотанні, ані слідчим суддею у судовому засіданні ризики не доведені та необґрунтовані, однак слідчий суддя на вказані обставини уваги не звернув та безпідставно ОСОБА_9 продовжив термін дії найсуворішого запобіжного заходу.

- судом не враховано поведінку підозрюваного після скоєного, в якому він кається, сприяє розкриттю злочину та вживає заходів щодо допомоги потерпілій.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора та представника потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_9 було затримано 12.09.2019 року в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та в цей же день 12.09.2019 року слідчим винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального правопорушення по кримінальному провадженню №0001883 з ч.1 ст.121 на ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 13.09.2019 відносно підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10.11.2019 року.

30.10.2019 року керівником Одеської місцевої прокуратури №1 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців.

01.11.2019 року ОСОБА_9 повідомлено про зміну кваліфікації кримінального правопорушення по кримінальному провадженню №0001883 з ч.1 ст.121 на ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні зазначеного злочину підтверджується матеріалами провадження і була встановлена під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та під час перегляду даної ухвали апеляційним судом, та на даний час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України є обґрунтованою, і полягає в тому, що 11.09.2019 року приблизно о 18-ій годині 15 хвилин, у ОСОБА_9 , який знаходився на першому поверсі в парадній будинку АДРЕСА_3 в ході сварки з його дружиною ОСОБА_12 , раптово виник умисел, направлений на умисне вбивство останньої. Реалізуючи умисел на умисне вбивство ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , 11.09.2019 року о 18-ій годині 20 хвилин зайшов разом із потерпілою до ліфтової кабіни де під час руху дістав ніж, який носив при собі та з метою позбавлення життя останньої завдав множинні удари в життєво важливі органи та інші частини тіла потерпілої, після чого вийшовши за ОСОБА_12 із ліфтової кабіни на 11 поверсі вказаної парадної, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, наніс декілька ударів ножом по тілу ОСОБА_12 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: множинних колото-різаних ран шиї, животу, поперекової області, лівого стегна, правої голені, проникаючого поранення животу, що супроводжувалось кровотечою. Після того як потерпіла ОСОБА_12 від отриманих поранень впала на підлогу, ОСОБА_9 вважаючи, що виконав усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому був затриманий співробітниками поліції.

Окрім того, слідчий суддя мотивував необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 не лише обґрунтованістю підозри, а й наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з санкцією ч.1 ст.115 КК України, підозрюваному ОСОБА_9 , у разі доведення його вини, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для продовження запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали (а.с.95-97), в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків, потерпілу, переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, знищення, сховання, або спотворення інших речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню, продовжують існувати та обумовлені тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15, беручи до уваги, що строк досудового розслідування на даний час продовжений, в рамках кримінального провадження є необхідність у проведенні необхідних процесуальних дій.

Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання про те, що наявний ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_9 має реальну можливість незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_12 , з якою перебуває в офіційному шлюбі та має спільних двох дітей, на свідка ОСОБА_13 , з якою також пов`язаний родинними зв`язками та на інших свідків, експертів, задля викривлення показань останніх, які мають значення для встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення. У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_9 , після скоєння вказаного злочину, з місця вчинення втік та намагався перетнути кордон України через пункт МТСН «Удобне-Маяки», проте був затриманий співробітниками поліції, вбачається наявність реального ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає у спробах переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення. Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_9 після скоєння ним даного кримінального правопорушення, позбувся знаряддя вчинення злочину, а саме ножу, яким наносив удари потерпілій ОСОБА_12 , наявний ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КК України, який полягає у можливості ОСОБА_9 знищити, сховати, або спотворити інші речі, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту стосовно того, що судом не враховано поведінку підозрюваного після скоєного, в якому він кається, сприяє розкриттю злочину та вживає заходів щодо допомоги потерпілій, апеляційний суд не може вважати такими, які вказують на можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки зазначені доводи, з урахуванням усіх в сукупності даних про особу підозрюваного та існуючих ризиків, не можуть беззаперечно свідчити про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Апеляційний суд враховує те, що згідно клопотання слідчого, для остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_9 необхідно виконати наступне: отримати висновки судово-імунологічної експертизи; отримати висновок молекулярно-генетичної експертизи; отримати висновок медико-криміналістичної експертизи; отримати висновок амбулаторної психолого-психіатричної експертизи; повідомити про зміну підозри; виконати вимоги ст. ст. 283. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр; вручити обвинувальний акт та реєстр кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_14 та виконати інші слідчі дії, необхідність у виконанні яких виникне в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Виконання таких дій, на думку апеляційного суду, є необхідним.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, апеляційний суд погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, та вважає, що з урахуванням наявних ризиків, у слідчого судді існували підстави для продовження строку утримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання цим існуючим ризикам.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду та існування ризиків ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, враховуючи положення Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод людини» та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, тому апеляційна скарга захисників задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 199, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0001883, внесеному до ЄРДР 12.09.2019 рок залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3