ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/950/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" квітня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 30003244 від 16.04.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ядути, Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.п. 1,5,7 ч.2 ст. 115, ст. 128, ч.1 ст. 263 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,5,7 ч.2 ст. 115, ст. 128, ч.1 ст. 163 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому строком 60 діб, обґрунтовуючи його тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України в сукупності з іншими обставинами були підставою для застосування раніше застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились; інші, менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з утриманням обвинуваченого під вартою, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків; обвинувачений ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого проти життя особи.

Захисник, думку якого підтримав обвинувачений, просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вважав, що відсутні ризики на які вказує прокурор, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали, які стосуються питання запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід «тримання під вартою» є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Суд оцінив сукупність всіх обставини, у тому числі: ступінь тяжкості злочинів, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 , серед яких є особливо тяжкий, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, те, що він не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про наявність численних ризиків, які обумовлюють можливість обвинуваченому ОСОБА_5 перешкоджати правосуддю.

Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Також, враховуючи зазначене вище, те, що ОСОБА_5 інкримінують вчинення злочину проти життя особи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїми рішеннями повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд вважає правильним не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

В зв`язку з викладеним суд вважає, що до ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

На підставі наведеного, керуючись 177- 178, 183, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.2 ст. 15, п.п. 1,5,7 ч.2 ст. 115, ст. 128, ч.1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 24 червня 2019 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для виконання в частині застосування ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3