Справа № 442/2187/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/437/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про застосування ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищенаведеною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 про застосування ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» до ОСОБА_7 .

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви про застосування ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що суду не надано підтвердження того, що засуджений отримав статус учасника бойових дій саме на день набрання чинності Законом України «Про амністію», що в свою чергу виключає можливість застосування до нього положень ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі та додаткових покарань.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що інкриміновані ОСОБА_7 злочини вчинені до 2016 року, вирок набрав законної сили 22.11.2018 року, в період 15.01.2018 року 17.08.2018 року такий безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечував її проведення, а 18.03.2019 року йому видано посвідчення учасника бойових дій, що підтверджує його статус як учасника бойових дій.

На його переконання, суд мав керуватися вимогами ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», де зазначено, що його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.

Заслухавши доповідача, адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з матеріалами провадження, 29 березня 2019 адвокат ОСОБА_6 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з заявою застосування ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» до ОСОБА_7 , засудженого вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2014 року за ч.5 ст. 185 КК України із врахуванням ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 22 листопада 2018 року, за якою призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

ОСОБА_7 вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2014 року визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 22 листопада 2018 року вказаний вирок стосовно ОСОБА_7 змінено в частині призначеного покарання, визначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Зараховано в строк відбуття покарання час утримання його під вартою з 06.12.2013 року по 09.06.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судом, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону. Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання, зокрема, особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Таким чином, обов`язковою умовою для застосування наведеної норми є те, що особа має відповідати сукупності всіх умов, викладених у ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», зокрема: вирок щодо якої не набрав законної сили, а також визнана винною у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України; захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України; брала безпосередню участь в антитерористичній операції у період її проведення, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; отримала статус учасника бойових дій; не є особою, зазначеною у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» та статті 9 цього Закону.

Лише сукупність перерахованих вище умов може бути підставою для застосування ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», при цьому наведені умови повинні існувати на день набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році».

Водночас, Закон України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22 грудня 2016 році набрав чинності 07 вересня 2017 року.

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 18.01.2018 року підполковника ОСОБА_9 (а.с.п.3), ОСОБА_7 безпосереднього брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 15.01.2018 року по 17.08.2018 року.

Згідно з копією посвідчення серія НОМЕР_2 від 18.03.2019 року (а.с.п.13) ОСОБА_7 присвоєно статус учасника бойових дій.

Таким чином, на час набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році» засуджений ОСОБА_7 не отримав статус учасника бойових дій, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви адвоката про застосування до засудженого ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала є законною й обґрунтованою, відтак доводи апеляційної скарги, у тому числі покликання на норму ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», є безпідставними, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про застосування ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» до ОСОБА_7 , залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4