Справа № 366/2755/15-к
Провадження № 1-кс/366/349/15
У Х В А Л А
смт. Іванків 13 жовтня 2015 р.

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю сторони кримінального провадження старшого слідчого СВ Іванківського РВ ( з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 , секретаря судового засідання ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Іванківського РВ, погоджене прокурором Іванківської міжрайпрокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000644 від 12.10.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 356 КК України

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: 8 залізобетонних плит, автокрану марки «ЗИЛ» д.н.з. НОМЕР_1 , трактора марки «МТЗ-80» д.н.з. НОМЕР_2 , причепа до трактора д.н.з. НОМЕР_3 , причепа до трактора без д.н.з.

Клопотання обґрунтовується тим, що 11.10.2015 року голова Максимовицької сільської ради Поліського району Київської області ОСОБА_5 самовільно, всупереч установленому законом порядку, надала дозвіл ОСОБА_6 на придбання залізобетонних плит, які знаходяться поблизу с. Максимовичі Поліського району Київської області та складали систему водопостачання. Зазначені дії слідчим кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 356 КК України. Під час проведення огляду місця події 11.10.2015 року було виявлено та вилучено 8 залізобетонних плит, автокран марки «ЗИЛ» д.н.з. НОМЕР_1 , трактор марки «МТЗ-80» д.н.з. НОМЕР_2 , причеп до трактора д.н.з. НОМЕР_3 , причеп до трактора без д.н.з., які відповідно до ч.7 ст. 236 КПК відносяться до тимчасово вилученого майна та відповідно до ст. 98 КПК є речовими доказами у кримінальному провадженні: транспортні засоби є знаряддями вчинення злочину, тому мають значення для кримінального провадження, оскільки за їх допомогою ОСОБА_6 мав намір вивезти 8 залізобетонних плит, тому незастосування арешту даних транспортних засобів може призвести до їх зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, перевіривши відповідність даного клопотання вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 167 ч.2 КПК України «тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди»…;

Ст. 168 ч.2 КПК України передбачено, що «тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду».

В даному випадку, як вбачається з доданих до клопотання документів, плити та транспортні засоби були вилучені під час огляду місця події.

Ст. 169 ч.1 КПК визначено випадку припинення тимчасового вилучення майна, а саме:

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Ст. 170 ч.2 КПК України передбачено підстави для арешту майна, зокрема:

« Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу».

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що кримінальне провадження розпочато за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК, а саме: за фактом самоправства з соку сільського голови ОСОБА_5 , яка надала дозвіл на придбання зазначених 8 залізобетонних плит. Тобто плити є безпосереднім предметом злочину, і на них має бути накладено арешт. Щодо транспортних засобів, то вони належать зовсім стороннім особам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і використовувались лише для перевезення майна, за яке було внесено кошти у сільську раду. Тобто до кримінального правопорушення вони не мають ніякого відношення, і не можуть вважатись такими, що відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КК України як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.3 ст. 173 КПК України «відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна».

Керуючись ст. 167-172 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автокрану марки «ЗИЛ» д.н.з. НОМЕР_1 , трактора марки «МТЗ-80» д.н.з. НОМЕР_2 , причепа до трактора д.н.з. НОМЕР_3 , причепа до трактора без д.н.з. відмовити.

Вилучене майно, а саме: автокран марки «ЗИЛ» д.н.з. НОМЕР_1 , трактор марки «МТЗ-80» д.н.з. НОМЕР_2 , причеп до трактора д.н.з. НОМЕР_3 , причеп до трактора без д.н.з. негайно повернути власникам.

Накласти арешт на 8 (вісім) залізобетонних плит.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1