Справа № 471/729/18-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області кримінальне провадження №0000221, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження хутір Кременчук Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.01.2006 року вироком Братського районного суду Миколаївської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до 9 років позбавлення волі, 03.10.2013 року ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області звільненого умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 20 днів,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що:

16.07.2018 року, близько 20 год. 00 хв. у ОСОБА_6 , який перебував в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт з ОСОБА_9 . В ході конфлікту, який відбувався в кімнаті вказаного домоволодіння, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , після чого, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, при цьому усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки, ОСОБА_6 взяв до рук металевий предмет та умисно наніс не менше двох ударів вказаним предметом в область правого стегна ОСОБА_9 , таким чином спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця правого стегна з поверхневою раною на його поверхні.

Після цього, 16.07.2018 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_6 , продовжував перебувати в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 на той час залишив приміщення та направився до сусіднього будинку. ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 вступити з ним у статевий зв`язок, на що остання відмовила, з цього приводу між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт. В ході конфлікту, який відбувався в кімнаті вищевказаного домоволодіння, у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , після чого, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, при цьому усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки, ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_8 не менше п`яти ударів руками в область голови, в результаті чого потерпіла впала на підлогу, після чого ОСОБА_6 продовжив наносити їй удари ногами та руками в область грудної клітини та по різним частинам тіла. Після цього ОСОБА_6 взяв до рук металевий лом та наніс ОСОБА_8 не менше двох ударів в область грудної клітини, таким чином спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер, двостороннього пневмотораксу, підшкірної емфіземи, перелому правої ліктьової кістки, струсу головного мозку, множинних крововиливів голови, тулубу, кінцівок та травматичного шоку першого ступеню, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочинів заперечував, та пояснив, що 16.07.2018, близько 16 години він прийшов до ОСОБА_10 , що мешкає в с.Людмилівка Братського району Миколаївської області. Разом з ним прийшов його знайомий ОСОБА_11 , на прізвисько « ОСОБА_12 », який залишився чекати на лавці біля двору ОСОБА_13 , оскільки перебував з нею у конфлікті. У ОСОБА_14 в гостях вже була ОСОБА_15 та вони вдвох пили горілку. ОСОБА_16 до них приєднався, та вони продовжили розпивати спиртні напої разом. Втрьох вони в рівних частинах допили почату пляшку горілки ємністю 0,5 л до 22 години. До 23 год. 45 хв. вони просто сиділи, розмовляли, після чого ОСОБА_14 попросила ОСОБА_8 та ОСОБА_6 піти, оскільки о 24 годині мав повернутись з роботи її чоловік та їй потрібно відпочити. Тоді ОСОБА_15 запропонувала піти до неї, та розпити ще пляшку горілки. На запитання обвинуваченого, чи не буде через це проблем з чоловіком, ОСОБА_15 сказала, що не буде. ОСОБА_17 весь час, поки ОСОБА_6 перебував в будинку ОСОБА_13 , сидів біля її двору та ОСОБА_6 періодично до нього виходив, відтак може підтвердити, що о 20 годині ОСОБА_6 не міг перебувати в будинку потерпілих. Коли вони з ОСОБА_15 вийшли з будинку ОСОБА_13 , ОСОБА_18 відмовився йти з ними до ОСОБА_15 та пішов додому. ОСОБА_19 проживає в центрі с. Людмилівка, а ОСОБА_15 на окраїні між їх будинками відстань близько кілометра. Прийшовши додому до ОСОБА_15 близько 24 години, ОСОБА_15 приготувала деяку їжу щоб закусити. Через 15-20 хв. прийшов ОСОБА_20 , вже випивший, та вони всі разом почали пити горілку. Випили одну пляшку, майже до кінця, залишки ОСОБА_21 випив сам пізніше. ОСОБА_15 та ОСОБА_20 почали сваритись на ґрунті ревнощів, ОСОБА_20 почав бити ОСОБА_15 , спочатку через стіл руками, а потім вона впала і ОСОБА_20 продовжував бити її руками на підлозі, заволок на матрац в сусідній кімнаті. Спочатку ОСОБА_6 пояснив, що не втручався у сварку, а потім взяв ОСОБА_22 «за барки», вдарив два рази, один з них по нозі, і викинув з приміщення. Таким чином ОСОБА_6 визнає, що завдав ОСОБА_23 легкі тілесні ушкодження, в чому вказав, що щиро розкаюється. Після чого ОСОБА_6 пояснив, що він сів за стіл на лавці та через деякий час заснув, так як був під дією алкоголю, потерпіла залишилась лежати на підлозі на матраці в сусідній кімнаті, довго крутилась, бо їй було боляче, у неї була кров на обличчі та синці. «Швидку медичну допомогу» ОСОБА_6 не викликав, так як за виклик потрібно платити. В подальшому ОСОБА_6 змінив в даній частині свої покази та пояснив, що медиків не викликав, так як був п`яним та одразу б його звинуватили у побитті ОСОБА_8 . Вранці ОСОБА_6 розбудив працівник поліції, який викликав інших працівників поліції та «Швидку медичну допомогу». Коли він ( ОСОБА_6 ) прокинувся, ОСОБА_15 продовжувала лежати на матраці в сусідній кімнаті та не рухалась і не говорила. В його присутності ОСОБА_15 нічого не говорила працівнику поліції. До відділу поліції ОСОБА_6 поїхав добровільно, його навіть не одразу затримали та він до прибуття адвоката вільно пересувався, купував та пив пиво, нікуди не тікав.

Те, що потерпілі вказують на нього як винуватця злочину ОСОБА_6 пояснив тим, що його мати зверталась до ОСОБА_15 та ОСОБА_22 і вони косили траву у неї у дворі, розраховувалась мати з ними харчами. В цей час потерпілі помітили, що мати обвинуваченого має значні запаси харчових продуктів, зокрема муку та цукор в мішках і відтоді замислили оговорити ОСОБА_6 . Незадовго до події ОСОБА_15 зустріла обвинуваченого в магазині, та почала звинувачувати ОСОБА_6 у тому, що він погрожував їй сокирою, ломився у її дім, погрожувала звернутись до поліції, хоча ОСОБА_6 подібних дій не вчиняв. Крім того, ОСОБА_15 намагається уникнути кримінальної відповідальності для свого чоловіка ОСОБА_9 .

ОСОБА_24 відомо, що всі називають ОСОБА_6 « ОСОБА_25 », оскільки вона знайома з його братом.

Цивільний позов ОСОБА_6 не визнав, так як не визнає себе винним у завданні тілесних ушкоджень ОСОБА_24 .

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, його винуватість повністю підтверджується зібраними у провадженні і дослідженими в суді наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , про те, що 16.07.2018 ввечері, близько 20 години, точного часу вона не пам`ятає, вона перебувала у своєї знайомої ОСОБА_10 , що мешкає у с. Людмилівка Братського району Миколаївської області, де вони сиділи, розмовляли. В цей час до ОСОБА_13 зайшов ОСОБА_6 та поскаржився, що йому погано з похмілля. ОСОБА_8 запропонувала йому піти до неї додому, так як дома її чоловік, в них є пляшка горілки і ОСОБА_6 зможе «похмелитись». ОСОБА_6 поцікавився, чи не буде проблем з чоловіком, та вона повідомила, що не буде. Інших осіб, в тому числі ОСОБА_26 біля будинку ОСОБА_13 потерпіла не бачила. Разом з ОСОБА_6 вони пішли до місця проживання потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , відстань між будинком ОСОБА_13 та житлом потерпілих близько 300 м. Прийшовши додому разом з ОСОБА_6 потерпіла накрила на стіл та вони втрьох з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розпили пляшку горілки ємністю 0,5 л. Поки випивали та спілкувалися, що зайняло близько години часу, точно вона сказати не може, ОСОБА_6 агресії не виявляв. Коли випивка закінчилась, ОСОБА_9 запропонував розходитись. ОСОБА_6 став чіплятись до неї та роздягати, на що потерпіла чинила супротив та кричала. ОСОБА_20 сказав ОСОБА_6 щоб той не чіпав його жінку, та ОСОБА_6 свої дії не припинив. ОСОБА_9 почав кричати на обвинуваченого, на що ОСОБА_6 взяв в коридорі металевий лом, довжиною близько 1,2 м та вдарив ОСОБА_9 декілька разів, а саме - по ребрам та по нозі більше трьох ударів, сказавши щоб той уходив. Побоюючись за своє життя, оскільки через агресивну поведінку ОСОБА_6 бояться всі мешканці села, в тому числі його власна матір, ОСОБА_9 вийшов з приміщення та пішов в іншу будівлю в цьому ж дворі, в якій нещодавно була пожежа та вона пустувала. Після цього ОСОБА_6 став вимагати щоб ОСОБА_8 вступила з ним в інтимні відносини, на що вона відмовила, тоді обвинувачений почав її бити спочатку руками в область голови, потім кинув на ватний матрац та продовжив бити її руками по обличчю, голові, руками та ногами по різним частинам тіла, а також роздягати її. Вона була одягнена в светр, спортивні штани та футболку, майже всі речі з неї ОСОБА_25 зняв, штани зняв не повністю, тільки з однієї ноги. Потерпіла пручалась та кричала, тоді ОСОБА_6 взяв металевий лом та почав наносити ним удари потерпілій в область грудної клітини, по ребрам з обох боків, та по нозі справа, побиття за оцінкою потерпілої продовжувалось близько години, чисельність ударів вона сказати не може. Потерпіла втратила свідомість та після цього нічого не пам`ятає, прийшла в себе вже в лікарні, де повідомила працівникам поліції, що її побив ОСОБА_27 . В подальшому їй стало відомо, що її знайшов працівник поліції ОСОБА_28 , близько 06 години ранку, він же викликав працівників поліції та «Швидку медичну допомогу».

Потерпіла також підтвердила, що близько місяця до цієї події дійсно була свідком того, як ОСОБА_27 ганявся з сокирою за її сусідами, та вона накричала на нього. При зустрічі вона запитала ОСОБА_6 , навіщо він це робив, на що останній відповів, що його там не було. Будь-яких погроз вона ОСОБА_6 з цього приводу не висловлювала.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , про те, що того дня, коли сталось побиття його дружини він повернувся додому близько 17 години, працює він у чоловіка по найму, тоді він саме заплатив потерпілому гроші. Дома він дав дружині, ОСОБА_8 , гроші та вона пішла до магазину. Повернулась ОСОБА_8 з ОСОБА_29 , який за її поясненням хотів похмелитись, приблизно о пів на восьму вечора. Разом вони випили пляшку горілки ємністю 0,5 л на трьох протягом години. ОСОБА_9 запропонував розходитись, так як вранці йому рано потрібно йти на роботу. ОСОБА_6 почав чіплятись до ОСОБА_8 , на що ОСОБА_9 зробив йому зауваження, проте ОСОБА_6 на зауваження не реагував, почав тягнути ОСОБА_8 в іншу кімнату на матрац. На наступне зауваження ОСОБА_9 . ОСОБА_6 відреагував тим, що взяв з веранди біля дверей лом та почав бити цим ломом ОСОБА_9 , наніс йому два удари по нозі по правій стороні, та ще декілька ударів загостреним кінцем лома, тоді ОСОБА_30 вийшов з приміщення та забіг в іншу будівлю, що згоріла раніше під час пожежі, розташовану в тому ж дворі, покликати на допомогу не міг, оскільки відчував сильний біль та не міг вільно пересуватись, крім того перебував в стані алкогольного сп`яніння, телефона не має. Там ОСОБА_9 заснув. Як ОСОБА_6 бив ОСОБА_8 не бачив. Прокинувся вранці та вийшов у двір, де працівник поліції розмовляв з ОСОБА_6 , тоді ОСОБА_9 повідомив поліцейському, що ОСОБА_6 його побив. Зайшовши в будинок, побачив ОСОБА_8 , яка лежала на матраці на полу, вся пухша та чорна, оголена та накрита половиною матрацу на якому лежала зігнута на боку.

Показаннями свідка ОСОБА_31 , який вказав, що працює лікарем-травматологом Братської ЦРЛ та влітку 2018 року до нього у відділення поступила ОСОБА_8 в дуже тяжкому стані, в неї була дихальна недостатність, множинні перелами ребер, розрив легень, хвора три тижні провела в лікарні, ще травма руки. Весь час що потерпіла була під наглядом даного лікаря вона перебувала у свідомості, їй було встановлено дренаж легень, та коли легені розправились, на другий день, потерпіла почала ходити. Того ж дня на лікування поступив ОСОБА_9 , в легкому стані, подробиць свідок не пам`ятає, чи разом хворі поступили не знає, оскільки хворі поступають через приймальне відділення. Обидва перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 вказувала, що її побив знайомий, ім`я якого свідок не запам`ятав, проте на свого чоловіка ОСОБА_9 , потерпіла точно не вказувала. Про хвору ОСОБА_8 свідок повідомив поліцію.

Показаннями свідка ОСОБА_32 , який повідомив, що він є судово-медичним експертом, проте в якості експерта у даній справі не залучався, експертизи проводили інші особи. В липні 2018 року до нього звернулись працівники поліції та повідомили, що побили жінку, та попросили подивитись що з нею. Свідок погодився, та оглянув з дозволу лікаря ОСОБА_8 , у якої виявились при поверхневому огляді тілесні ушкодження грудної клітини, стояли дренажі. Попередньо свідок визначив, що дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень незалежно від періоду лікування. Потерпіла вказувала, хто її побив і називала ім`я, проте на даний час, коли пройшов рік, свідок імені не пам`ятає.

Показаннями свідка ОСОБА_33 , який пояснив, що зараз працює у Заводському ВП м. Миколаєва, а влітку 2018 року, більш точного часу він не пам`ятає, він працював у Братському ВП ГУНП в Миколаївській області та за дорученням слідчого мав допитати ОСОБА_8 в іншому кримінальному провадженні. Попередньо він домовився з ОСОБА_8 що він по неї заїде вранці, близько 5 години. В інший час застати вдома ОСОБА_8 не можливо було, оскільки вона постійно працює по найму у людей по господарству. Як було домовлено, свідок близько 5 години ранку приїхав на своєму автомобілі до місця проживання ОСОБА_8 , де у дворі розташовано два будинки, один з яких нещодавно згорів. Свідок сигналив та стукав у двері, проте йому ніхто не відчинив. Тоді свідок почув з будинку хрипи і вирішив, що потрібна допомога. Зайшовши до будинку він побачив у кімнаті стіл, на якому стояв брудний посуд з залишками їжі та пластикові стакани, біля столу сидячи спав ОСОБА_6 . На підлозі на матраці він побачив ОСОБА_8 . Вона була оголена, лише на одній нозі якась одежа, лежала на лівому боці, вся в крові, побита, одне око потерпілої було відкрите, вона хрипіла та бубніла. Потерпіла вказувала, що її побив « ОСОБА_25 ». Чи була потерпіла у притомному стані свідок сказати не може, можливо що вона втрачала свідомість. Слідів боротьби ОСОБА_34 не помітив, так як в будинку потерпілих завжди безлад. Прикрити потерпілу було нічим, вона була прикрита краєм матрацу. Від ОСОБА_6 ішов сильний запах алкоголю. ОСОБА_34 прибрав гострі предмети зі столу та розбудив його, спитав, навіщо він побив ОСОБА_15 , на що обвинувачений сказав, що він її лише пару раз вдарив, а далі вона сама, також ОСОБА_6 сказав свідку, що потерпілій «Швидка медична допомога» не потрібна, їй і так добре. Тоді свідок попросив ОСОБА_6 вийти, намагаючись запобігти конфлікту. Вже у дворі до них вийшов з другого будинку ОСОБА_9 , який шкутильгав на ногу, на яку саме свідок не пам`ятає. Відвівши ОСОБА_33 в сторону ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_6 побив його та дружину, намагався її зґвалтувати, просив нічого ОСОБА_6 не говорити, бо він його боїться. ОСОБА_34 викликав «Швидку медичну допомогу». ОСОБА_6 та ОСОБА_9 він доставив своїм автомобілем до Братського відділу поліції близько 07 години ранку для з`ясування обставин злочину уповноваженими особами. Обидва поїхали до відділку добровільно. По дорозі телефоном пояснив водію «Швидкої» як проїхати до будинку потерпілих. Пізніше свідок бачив ОСОБА_6 , який вільно пересувався біля відділу поліції та при спілкуванні він вже змінив свою версію подій, стверджуючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 побилися між собою. Крім того свідок вказав, що знає ОСОБА_8 , оскільки вона раніше притягувалась до кримінальної відповідальності. Того дня мав допитати її у якості свідка. Свідок в цілому позитивно охарактеризував потерпілих, вказуючи що вони роботящі, хоча й вживають алкогольні напої. ОСОБА_8 , коли притягувалась до кримінальної відповідальності, співпрацювала зі слідством, вину свою визнавала, давала свідчення, які в подальшому підтверджувалися.

Показаннями свідка допитаного за клопотанням сторони захисту, ОСОБА_35 , який пояснив, що влітку 2018 року, більш точної дати він не пам`ятає, він разом з ОСОБА_6 в денний час прийшов до місця проживання жительки с. Людмилівка Братського району Миколаївської області ОСОБА_13 , проте до будинку він не заходив, так як з ОСОБА_36 посварився, туди зайшов тільки ОСОБА_6 . Свідок викурив одну цигарку біля будинку ОСОБА_13 , що зайняло не більше 20 хв. та більше не став чекати ОСОБА_6 і пішов додому. Вдома він був уже близько 13-14 години дня і більше після цього нікуди не виходив. Біля будинку ОСОБА_13 він не бачив ані ОСОБА_15 , ані ОСОБА_22 , ОСОБА_6 до нього не виходив, жодних розмов він не чув, потім дізнався від жителів села про побиття ОСОБА_37 . Це був єдиний випадок, коли вони разом з ОСОБА_6 ходили до будинку ОСОБА_38 .

Показаннями свідка допитаного за клопотанням сторони захисту, ОСОБА_39 , яка вказала, що влітку 2018 року, більш точної дати вона не пам`ятає, близько з 20 до 21 години до неї прийшла ОСОБА_15 та попросила цигарку, разом вони сіли на веранді будинку, ОСОБА_13 та закурили. Алкогольних напоїв вони разом не вживали, ОСОБА_15 не була п`яна. В цей час до неї прийшов також ОСОБА_21 , тоді свідок одразу сказала ОСОБА_15 та ОСОБА_40 , щоб вони уходили, оскільки їй потрібно відпочити так як близько півночі має прийти її чоловік з роботи. Те, що дані події відбувалися щонайменше до 21 години, свідок впевнена, оскільки після уходу ОСОБА_41 та ОСОБА_15 вона встигла відпочити до приходу чоловіка, подивилася серіал, який показують одразу після вечірніх новин. Жодних розмов між ними вона не чула, чи були між ними конфлікти, свідку також не відомо. Свідок провела ОСОБА_15 та ОСОБА_41 до калітки та не бачила жодних інших осіб біля свого двору. Наступного дня вона від односельців дізналася що вночі сталося побиття ОСОБА_15 ОСОБА_22 та ОСОБА_15 свідок охарактеризувала як роботящих, постійно працюють, дома майже не бувають, сказати що вони сильно випивають свідок не може.

Крім того, у порядку ст.358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення.
Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.07.2018, згідно якого кримінальне провадження №0000221 зареєстроване 17.07.2018 об 11 год. 40 хв. за повідомленням Братської ЦРЛ про доставлення до хірургічного відділення даного закладу ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями.
Відомості про реєстрацію повідомлення закладу охорони здоров`я в Братському ВП ГУНП в Миколаївській області за ЄО №1075 від 17.07.2018 о 09:31:49.
Заява ОСОБА_8 про залучення до провадження як потерпілого від 17.07.2018.
Заяву ОСОБА_8 , у якій вона надала дозвіл працівникам поліції на проведення огляду належного їй домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 від 17.07.2018.

Протокол огляду місця події, від 17.07.2018, проведеного з 10-00 по 10-45 годину за місцем проживання потерпілої слідчим в присутності понятих та експерта-криміналіста із застосуванням цифрового фотоапарату CANON SK-100. Згідно протоколу, зокрема, оглянуто житловий будинок, який складається з коридору, одразу за ним спальної кімнати №1 та за нею спальної кімнати №2. Оглянуто спальну кімнату №1, розташовану одразу після коридору, в якій при вході з правої сторони під стінкою на відстані 1,50 м від порогу виявлено та вилучено металевий лом округлої циліндричної форми, довжиною 1,18 м, діаметром 2,5 см, вагою близько 5 кг. З лівої сторони від дверного отвору кімнати №2 на відстані 50 см на підлозі під стінкою виявлені два ватні матраци, один з яких з плямою темно-бурого кольору розміром 5 х 15 см, в кімнаті бруд і безлад. Відрізок матрацу з плямою вилучено.

Постанову про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 17.07.2018, якою металевий лом, вилучений під час огляду місця події визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000221 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Братського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Квитанцію №300 про отримання речових доказів, а саме - металевого лома до камери зберігання речових доказів Братського ВП ГУНП в Миколаївській області від 25.07.2018.

В судовому засіданні був оглянутий даний речовий доказ, металевий лом, потерпілі вказали на даний лом як на знаряддя злочину.

Довідку від 17.07.2018 Братської ЦРЛ про те, що ОСОБА_8 поступила до хірургічного відділення даної установи з множинними переломами ребер з обох боків, двостороннім пневмотораксом, підшкірною емфіземою, переломом лівої ліктьової кістки, закритою черепно-мозковою травмою, струсом головного мозку, множинними саднами, крововиливами голови, тулуба, кінцівок, з ознаками алкогольного сп`яніння.

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.07.2018, складений слідчим ОСОБА_42 в присутності захисника ОСОБА_7 з 14-34 по 14-40 годину, про те, що об 11 годині 40 хвилин 17.07.2018 було здійснено затримання ОСОБА_6 . Згідно даного протоколу було здійснено обшук ОСОБА_6 та вилучено мобільний телефон, металевий ніж сірого кольору, шорти джинсові, майка темно-синього кольору.

Постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування в одне провадження від 25.07.2018, за якою прокурор Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 об`єднав кримінальні провадження №0000221 від 17.07.2018 та №0000222 від 17.07.2018 в одне провадження №0000221 від 17.07.2018.

Висновок експерта №450-М виконаний 08.08.2018 на підставі ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.08.2018, згідно якого у ОСОБА_8 виявлено: множинні двосторонні переломи ребер, двосторонній пневмоторакс, підшкірну емфізему, перелом правої ліктьової кістки, струс головного мозку, множинні крововиливи голови, тулубу, кінцівок. Травматичний шок 1. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 16.07.2018 від багаторазових дій тупого твердого предмету (кулак, взута нога) в тому числі і металевий лом, в різні частини тіла (голова, грудна клітина, кінцівки) і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.07.2018, згідно якого кримінальне провадження №0000222 зареєстроване 17.07.2018 о 19 год. 20 хв. за заявою ОСОБА_9 про завдання йому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Відомості про реєстрацію Братським ВП ГУНП в Миколаївській області повідомлення ОСОБА_9 за ЄО №1081 від 17.07.2018 о 18:53:21.
Заяву ОСОБА_9 до Братського ВП ГУНП в Миколаївській області від 17.07.2018 про завдання йому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Висновок експерта №449-М виконаний з 08.08.2018 по 13.08.2018 на підставі ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06.08.2018, згідно якого у ОСОБА_9 із ушкоджень описаний синець правого стегна з поверхневою раною на його поверхні. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 16.07.2018 від дії тупого (их) предмету (ів), або при дії об такий і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Переломи 10, 11 ребер справа являються старими і відношення до подій 16.07.2018 не мають.

Довідку від 18.07.2018 Братської ЦРЛ про те, що ОСОБА_9 звернувся до лікаря травматолога 18.07.2018 з приводу ЗТГ, переломів 10, 11 ребер справа, множинних забоїв тулуба та кінцівок.

Відповідно до положень ст.94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість показань, наданих у судовому засіданні в ході розгляду кримінального провадження потерпілою ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 та ОСОБА_46 .Даних про їх зацікавленість в ході розгляду кримінального провадження не здобуто, їх показання об`єктивно підтверджуються та узгоджуються із зібраними по провадженню та дослідженими у суді письмовими доказами. Свідок ОСОБА_34 хоча і являється працівником поліції, проте жодних процесуальних дій в даному провадженні не виконував і на момент його допиту не перебуває у підпорядкуванні Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, упередженості щодо ОСОБА_47 не виявляв та доставив до відділу поліції як ОСОБА_47 так і ОСОБА_9 для з`ясування обставин злочину уповноваженими особами. Його показання визнаються судом допустимими і достовірними та приймаються, з урахуванням положень ст.97 КПК України, окрім його показань щодо вказівки потерпілою на обвинуваченого як на особу, що спричинила їй тілесні ушкодження, оскільки потерпіла цього не пригадала, та окрім показань щодо первинних пояснень ОСОБА_6 про те, що він двічі вдарив потерпілу, а далі вона сама, враховуючи складність спростування таких обставин стороною захисту.
Доводи ОСОБА_6 про зацікавленість ОСОБА_8 у визнанні ОСОБА_6 винним у вчиненні щодо неї злочину, пов`язані з помстою та отриманням матеріальної вигоди від родичів обвинуваченого в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.

В судовому засіданні ОСОБА_6 стверджуючи про свою непричетність до вчинення злочину вказував, що потерпілі вводять суд в оману щодо часу, коли відбувались події, оскільки від ОСОБА_13 до ОСОБА_15 він з потерпілою вийшов близько півночі, а до цього часу вони розпивали горілку у ОСОБА_38 . Такі доводи спростовані показаннями свідків, допитаних за клопотанням сторони захисту ОСОБА_35 та ОСОБА_39 та оцінюються судом як намагання поставити під сумнів покази потерпілих в якості доказу вчинення ОСОБА_6 злочинів щодо них та схилити суд до своєї версії подій, таким чином переклавши провину у вчиненні злочину щодо ОСОБА_8 на ОСОБА_9 . Відтак, визнаючи достовірними показання потерпілих, суд версію ОСОБА_47 щодо обставин завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнає такою, що не відповідає встановленим обставинам справи.

Суд не бере до уваги як допустимий доказ медичний огляд на стан сп`яніння, дата та час огляду 17.07.2018 о 18 год. 30 хв. згідно до якого у ОСОБА_6 встановлено гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкоголю, виконаний на підставі постанови про освідування особи від 17.07.2018, оскільки як зазначено ОСОБА_6 та вбачається зі змісту даного документу, під час огляду захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , який на той час вже був призначений обвинуваченому, участі не приймав, що є порушенням права обвинуваченого на захист та є підставою для визнання доказу недопустимим на підставі п.3 ч.2 ст.87 КПК України. Крім того, огляд проведено наступного дня після події, після сплину майже доби з моменту вчинення злочину, та ОСОБА_6 за його свідченням до моменту його затримання вживав алкогольні напої.

Проте, факт перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння під час події визнається обвинуваченим та підтверджений його показаннями, а також показаннями потерпілих та свідка ОСОБА_48 .

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зробив висновок про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Умисні дії ОСОБА_6 щодо потерпілого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_6 щодо потерпілої ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При цьому суд керується положеннями ч.1 ст.337 КПК України, згідно якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнає вчинення злочину особою повторно та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 щире каяття, враховуючи часткове визнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Враховуючи, що ОСОБА_6 обставин кримінального правопорушення не визнав, щире каяття з його боку відсутнє.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_6 суд враховує дані про його особу, а саме, що обвинувачений раніше судимий за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та за злочин середньої тяжкості у сфері обігу наркотичних засобів, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проживав з матір`ю, за місцем проживання характеризується негативно, до затримання не працював, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має.

Суд приймає до уваги висновок уповноваженого органу з питань пробації, складений Братським РС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області, що оцінив ризик повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 як дуже високий та рівень небезпеки ОСОБА_6 для суспільства як високий, та встановив, що відсутня імовірність виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк.

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення та потерпілих щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, та ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, та вважає, що дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів обвинуваченому ОСОБА_6 , суд застосовує вимоги ч.1 ст.70 КК України та визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Щодо заявленого у даному кримінальному провадженні цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі Братської центральної районної лікарні Братської районної ради Миколаївської області до ОСОБА_6 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 5504 грн. 27 коп., суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через фізичний чи матеріальний стан, неповноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Розмір витрат на лікування потерпілої підтверджений довідкою Братської ЦРЛ від 06.08.2018 №903, згідно якої витрати становлять 5504 грн. 27 коп. Відтак, суд зробив висновок про повне задоволення цивільного позову прокурора та стягнення з обвинуваченого на користь Братської ЦРЛ коштів, витрачених на лікування ОСОБА_8 .

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Так як ОСОБА_6 засуджується до покарання, яке слід відбувати реально, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили продовжити відносно нього дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 380 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.125 КК України - у виді 180 (ста вісімдесяти) годин громадських робіт;

за ч.1 ст.121 КК України - у виді 7 (семи) років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання - з 17 липня 2018 року, зарахувавши йому у строк покарання попереднє ув`язнення.

Продовжити ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Братської центральної районної лікарні Братської районної ради Миколаївської області 5504 (п`ять тисяч п`ятсот чотири) грн. 27 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину.

Речовий доказ у кримінальному провадженні:

Металевий лом, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Братського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути потерпілому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 як власникам.

Вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_6 речі, джинсові шорти та майку темно-синього кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Братського ВП ГУНП в Миколаївській області - повернути ОСОБА_6 як власнику.

Конверт з піднігтьовими зрізами, конверт з вирізом тканини з матрацу зі слідами бурого кольору, конверт зі зразками крові ОСОБА_8 , конверт зі зразками крові, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Братського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1