Дата документу 21.10.2019
Справа № 334/182/17
Провадження № 1-кп/334/46/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0007123 від 01.12.2016 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
23.05.2003 Хортицьким р/с м. Запоріжжя, за ч.2 ст. 185 КК України, 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
14.12.2005 Хортицьким р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, 4 роки позбавлення волі, ст.71 КК України 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Вирок змінено апеляційним судом Запорізької області 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 06.10.2006 по відбуттю покарання;
27.08.2007 Хортицьким р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.309 КК України, 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном 3 роки;
08.10.2009 Хортицьким р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, 5 років позбавлення волі, ст.71 КК України 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 25.06.2014, на підставі ЗУ «Про амністію».
24.03.2015 Хортицьким р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
16.06.2016 Хортицьким р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним терміном 2 роки.
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст..89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту 01.12.2016 приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , розробили спільний злочинний план, спрямований на таємне викрадення чужого майна із магазину.
Тоді ж, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, зайшли до ТЦ «Бонус», що знаходиться по вул. Руставі, буд. 1-Д в м. Запоріжжі, після чого попрямувавши на другий поверх вказаного торгівельного центру, зайшли в магазин «Єва», та ставши у відділі шампунів друг навпроти друга, для того щоб закривати огляд персоналу магазину, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрали: 2 пляшки шампуню «Неаd&Shоulders - цитрусова свіжість для жирного волосся» об`ємом 200 мл, 1 пляшку шампуню «Неаd&Shоulders - від лупи для чутливої шкіри» об`ємом 400 мл, 3 пляшки шампуню «Неаd&Shоulders - цитрусова свіжість для жирного волосся» об`ємом 400 мл., та, сховавши по 3 пляшки вищевказаного шампуню під одежу кожний, покинули магазин, після чого збули викрадений шампунь невстановленій слідством особі за 250 гривень, а виручені гроші витратили на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїми діями завдали матеріальний збиток ТОВ «РУШ» на загальну суму 445,14 грн.
Органом досудового розслідування вищевказані дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Представником потерпілого ТОВ «РУШ» - ОСОБА_7 подано цивільний позов до обвинувачених про відшкодування матеріальних збитків, нанесених в результаті злочину в розмірі 445,14 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав частково, та пояснив, що він у магазині «Єва» взяв всього одну пляшку шампуню, яку поклав в карман куртки, ціна цієї шампуні була дешева, біля 40 грн. та ОСОБА_4 також взяв одну шампунь. Також пояснив, що свідок ОСОБА_8 була на касі і тому не могла бачити їх, тому її пояснення не відповідають дійсності. Просив суд його виправдати, оскільки він не скоїв кримінальний злочин, так як взяв всього одну шампунь, а не шість, та ціна шампуню всього 40 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав частково та пояснив, що він дійсно був з ОСОБА_5 у магазині «Єва», куди зайшов подивитися на станки, та з полиці шампуню він взяв всього одну шампунь, і це була не «Неаd&Shоulders», а інша дешева шампунь «Шаума»,ціна якої була біля 30-40 грн., ОСОБА_5 також брав одну шампунь, тобто вони взяли всього дві пляшки шампуню, а не 6 пляшок, які їм інкримінують. Через 4 години зайшли знову у цей магазин за салфетками, та там були затримані працівниками магазину, які викликали поліцію. Просив суд його виправдати, оскільки він не скоїв кримінальний злочин, так як взяв всього одну шампунь, а не шість, та ціна шампуню всього 40 гривень.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив визнати докази недопустимими, а саме запис з камер спостереження, оцінку вартості товару, покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та виправдати обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку із недоведеністю що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення.
Представник потерпілого ТОВ «РУШ» - ОСОБА_7 пояснив, що він очевидцем крадіжки не був, йому відомо, що у них магазині були затримані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які раніше викрали в магазині 5 чи 6 пляшок шампуню «Неаd&Shоulders», в магазині була проведена інвентаризація та встановлено суму матеріальної шкоди, що становить 445,14 грн., також ним було оглянуто відеозапис з камер спостереження на якому чітко було видно, скільки пляшок шампуню було взято обвинуваченими. Цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, просив задовольнити у повному обсязі.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали кримінального провадження, які представлені стороною обвинувачення, оцінивши їх, вислухавши пояснення представника потерпілого, свідків, обвинувачених та захисника обвинуваченого, суд прийшов до наступного висновку.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, за обставин, наведених у обвинувальному акті, сторона обвинувачення посилається на покази свідків, які були безпосередньо допитані судом в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона працюю продавцем-касиром в магазині «Єва», одного разу двоє чоловіків, зайшли у відділ шампунів та вели себе підозріло, стали один проти одного, один брав шампунь «Неаd&Shоulders» та ховав в карман, а інший прикривав його, вона викликала управляючу магазину, однак в цей час чоловіки покинули вже магазин, вони разом переглянули відеозапис з камер спостереження та побачили, що було викрадено шампунь, кількість викраденого вони визначили візуально, чи проводили інвентаризацію вона не пам`ятає. При виході з магазину рамка не спрацювала на викрадене майно.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала управляючою в магазині «Єва», в грудні 2016 року в ранці приблизно о 9 годині, вони перерахували шампуні робили планову інвентаризацію, було встановлено нехватка деяких шампунів, згодом продавець ОСОБА_8 повідомила, що два чоловіки брали шампунь, коли оглянули відеозапис з камер спостереження, то побачили, що два чоловіки взяли шампунь, відірвали стікери та поклали в кармани, кожний із них взяв по три шампуні та вийшли із торгового залу, а у вечері ці два чоловіки повернулися знову у магазин і вони їх уже затримали в торговому залі. Були викликані працівники поліції, які також оглянули відеозапис і вона особисто скопіювала відеозапис з камер спостереження на флешку та видала запис поліції на їх запит.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала адміністратором в магазині «Єва», після обіду побачили, що на полиці шампунів є не незаповнені місця, тому коли продивилися відеозапис з камер спостереження вони побачили, що були два чоловіка, які викрали шість пляшок шампунів, один прикривав, а інший взяв 6 пляшок шампуню, відірвав від них стікери, та сховав їх у кармани, рукава та за штани, та потім вийшли з магазину. Саму крадіжку вона не бачила, однак це було добре видно на відеозапису, який вона переглядала разом з управляючою магазину. Згодом вечором двоє чоловіків знову прийшли до магазину, один із них високий, був той що і вранці приходив, а другий чоловік це був інший чоловік. Даних чоловіків було затримано та передано працівникам поліції. Відеозапис з камер спостереження управляюча магазину скопіювала на флешку та видала відеозапис поліції. Переглянувши в судовому засіданні відеозапис на диску DVD-R 4/7 GB PLEOMAX, серійний номер 2911UK1091-16-S132, який було долучено до матеріалів справи прокурором, свідок пояснила, що у них було інше відео, на якому вона бачила, як було викрадено саме 6 (шість) пляшок шампуню.

Крім того, в судовому засіданні оглянуті та дослідженні наступні письмові докази, надані стороною обвинувачення.
Протокол огляду місця події від 01.12.2016 року, відповідно до якого було оглянуто відеозапис камер відеоспостереження, що в 12.31 до магазину заходили 2 чоловіки, підходили до полиць зі шампунем, звідки викрали 5 (п`ять) банок шампуню «Неаd&Shоulders» та о 12.33 дані чоловіки виходять з магазину. В ході огляду місця події вилучено відеозапис з камер спостереження. (а.с. 140-142)
Протокол прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.12.2016 р., відповідно до якого було прийнято заяву від ОСОБА_7 , що 01.12.2016 невстановлені особи, перебуваючи у якості покупців у приміщенні магазину «Єва» шляхом вільного доступу викрали 6 (шість) одиниць шампуню «Неаd&Shоulders», чим спричинили підприємству матеріальні збитки на 445,14 грн. (а.с. 143-145)
Протокол огляду речей від 02.12.2016 р. відповідно до якого слідчим було оглянуто диск DVD-R 4/7 GB PLEOMAX, серійний номер 2911UK1091-16-S132, на якому маються два файли, на яких видно, як ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знаходячись в магазині «Єва» таємно викрали пляшки шампуню «Неаd&Shоulders». (а.с. 134)
Суд звертає увагу, що слідчий, оглянувши вилучений відеозапис, у протоколі огляду речей від 02.12.2016 р. не зазначив яку саме кількість пляшок шампуню було викраденов магазині «Єва», в той же час у протоколі огляду місця події від 01.12.2016 року зазначено 5 пляшок, а в протоколі прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення зазначено 6 пляшок шампуні.
Відповідно до Довідки щодо спричиненої матеріальної шкоди ТОВ «РУШ», яка не містить номеру та дати, складена управляючою магазину ОСОБА_10 , ціна викрадено майна 01.12.2016 в період часу з 12:30-12:33 складає 445,14 грн. без ПДВ за 6 пляшок шампуню «Неаd&Shоulders».(а.с. 138)

Судом в судовому засіданні було оглянуто відеозапис з камер спостереження, який долучено до матеріалів справи на диску DVD-R 4/7 GB PLEOMAX, серійний номер 2911UK1091-16-S132, на якому маються два файли, на першому файлі видно, що 01.12..2016 року о 12 год. 32 хв. в магазині «Єва» ОСОБА_4 а за ним ОСОБА_5 підійшли до полиці з шампунями, ОСОБА_5 взяв одну пляшку шампуню, а за ним і Москаленко взяв одну пляшку шампуню подивилися і сховали кожний собі у середину куртки і на цьому запис закінчився. На іншому файлі запису видно, як 01.12..2016 року о 12 год. 32 хв. в магазин «Єва» заходять ОСОБА_4 а за ним ОСОБА_5 , на касі свідок ОСОБА_8 відпускає товар покупцям та інколи повертається оглянути зал і на цьому запис закінчився. (а.с. 125)

Інших доказів на підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України стороною обвинувачення не надано.
Прокурором не було усунуто протиріччя, які виникли під час судового розгляду, оскільки обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснювали, що вони взяли по одній пляшці шампуню і це був дешевий шампунь, а не «Неаd&Shоulders», а всі допитані свідки, які є працівниками даного магазину, посилалися на відеозапис з камер спостереження, що було викрадено саме 6 пляшок шампуню «Неаd&Shоulders», однак на оглянутому в судовому засіданні відеозаписі з камер спостереження зафіксовано тільки як ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поклали до куртки по одній пляшці шампуню та якого саме невідомо. Крім того, свідкиОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснювали, що 6 шампунів взяв один із чоловіків, інший його прикривав, а свідок ОСОБА_10 пояснила, що кожний із них взяв по 3 пляшки шампуню.

Суд зазначає, що оскільки інкримінований обвинуваченим злочин - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з об`єктивної сторони є злочином з матеріальним складом, то обов`язковими ознаками такого є матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і таємним викраденням.
Відповідно до роз`яснень пункту 25 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення злочину, визначається лише вартістю цього майна, яке виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.
Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення не підтвердила розмір викраденого майна, його вартість, не надала належних та допустимих доказів завданих матеріальних збитківмагазину «Єва», що інкриміновані обвинуваченим, а ті, на які посилається прокурор не підтверджують розмір матеріальних збитків, завданих магазину.
Суд, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши дослідженні докази з точки зору незалежності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 обвинувачення не знайшло свого підтвердження у зв`язку із недоведеністю що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення, а всі припущення й сумніви стосовно доведеності вини обвинувачених слід тлумачити на їх користь.
Відповідно ст. 129 Конституції України, ст. 7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.
Згідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, та аналогічна позиція держави закріплена й у ч. 2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Коробов проти України» зазначив, що стандартом у кримінальному провадженні має бути доведення винуватості «поза всяким сумнівом», чого у даному кримінальному провадженні прокурором не здійснено.
Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Згідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Статтею 87 КПК України визначено, що недопустимими є також докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст.91 КПК України, і такими є зокрема винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Статтею 94 КПК України визначено, що суд засвоїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно до ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Виходячи із положень презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, зокрема, в силу ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, за якими ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якою кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, аналізуючи всі докази органу обвинувачення в сукупності з наведеними вище обставинами, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не зібрано достатньо доказів, які б доводили, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викрали саме 6 пляшок шампуню на суму 445,14 грн., оскільки на відеозапису зафіксовано, що кожний із них взяв по 1 пляшці шампуню. Отже сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом розмір заподіяної ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальної шкоди щодо викраденого майна, розмір якої є складовою об`єктивної частини інкримінованого їм злочину за ч.2 ст.185 КК України. а всі докази грунтуються на припущеннях і не можуть свідчити про винуватість обвинувачених згідно обвинувального акту у вчинені ними злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

За таких обставин у діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст.185 КК України, у зв`язку з цим суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за недоведеністю що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вимоги ч. 1 ст.128 та ч.3 ст.129 КПК України, суд приходить до висновку, що цивільний позов ТОВ «РУШ» про відшкодування матеріальних збитків, нанесених в результаті злочину слід залишити без розгляду.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та виправдати за недоведеністю що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та виправдати за недоведеністю що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

Речові докази: диск DVD-R 4/7 GB PLEOMAX, серійний номер 2911UK1091-16-S132, з відеозаписом з камер спостереження в магазині «Єва» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1