Справа № 199/4275/19
УХВАЛА

2019 року липня місяця 25 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000298 від 28.02.2019 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на домашній арешт, мотивуючи його тим, що відсутня встановлена в обвинувальному акті заподіяна ОСОБА_5 шкода, що встановлено рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області та на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 .
Обвинувачена ОСОБА_5 та захисник за призначенням ОСОБА_7 заперечували щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , просили задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 та, врахувавши стан здоров`я обвинуваченої та наявності рішень Господарського суду Дніпропетровської області, змінити обвинуваченої запобіжний захід на домашній арешт. Проти чого заперечував прокурор.
Суд вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 на 60 днів, а також клопотання захисника та обвинуваченої про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, вважає клопотання прокурора обґрунтованим, а клопотання обвинуваченої та її захисника таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимогист.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод іст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ), вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання.
Так, ОСОБА_5 на даний час обвинувачується у вчиненні кількох умисних корисливих злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного, корисливого злочину розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за вчинення якого, у разі доведення її вини, їй може бути призначене покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років.
ЄСПЛ наголошує у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства від 28.10.1994, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для отримання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні «особливої категорії злочинів», а у справі «Боротюк проти України» від 16.10.2010 визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою.
У своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, та ризик ухилення обвинуваченого від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення.
Суд, виходячи з практики ЄСПЛ, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченої, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.
У зв`язку з викладеним, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченій ОСОБА_5 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, не зменшилися та до обвинуваченої не можуть бути застосовані більш м`які альтернативні запобіжні заходи.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що остання вчинила кілька умисних корисливих злочинів, за місцем реєстрації не мешкає, орендує нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 , не заміжня, неповнолітніх осіб на утриманні не має, тому вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, істотного перешкоджання кримінальному провадженню, можливості скоювати інші злочини.
Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на домашній арешт, суд враховує, що документи щодо стану здоров`я обвинуваченої є поганої якості, але як вбачається з їх змісту, сплинуло більше 15 років після отримання ОСОБА_5 таких документів. Крім того, відсутні висновки медичної установи щодо неможливості тримання під вартою ОСОБА_5 в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 з урахуванням стану її здоров`я та отримання там належного лікування останньої.
Посилання захисника ОСОБА_8 на наявність рішень Господарського суду Дніпропетровської області щодо стягнення грошових сум на користь потерпілої сторони у даному кримінальному провадженні, документально не підтверджено та рішень господарського суду також не надано.

Враховуючи вищезазначене, суд, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, вважає, що альтернативні запобіжні заходи є такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, тому клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 110, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22 вересня 2019 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 1 500 000,00 грн. (один мільйон п`ятсот тисяч гривень 00 коп.).
ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти у разі внесення застави з покладенням на неї обов`язків:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування зі свідками по справі;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити ОСОБА_5 , що в разі внесення застави та невиконання таких обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
В клопотанні захисника про зміну обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд протягом 7 днів.

_________ ОСОБА_1 _________ ОСОБА_9

25.07.2019