Єдиний унікальний номер 740/1916/18
Провадження № 1-о/741/1/19
У Х В А Л А

м. Носівка 04 червня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

з участю засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 листопада 2017 року та вироку апеляційного суду Чернігівської області від 22 лютого 2018 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 листопада 2017 року з урахуванням вироку апеляційного суду Чернігівської області від 22 лютого 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року і за сукупністю вироків ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами, мотивував її тим, що під час кримінального провадження були допущені зловживання з боку процесуального прокурора, які полягали в тому, що останній незаконно здійснював тиск на ОСОБА_4 , змусив його зізнатися у 22 епізодах кримінального провадження, через що останній дав у суді неправдиві показання проти себе, оскільки був підданий залякуванню та обману з боку слідчого та прокурора. ОСОБА_4 вважає, що відповідно до п.п. 1-2 ст. 459 КПК України дані відомості, котрі він повідомляє у своїй заяві є нововиявленими обставинами та які підтверджуються довідкою з лікарні. Просив скасувати вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 листопада 2017 року та ухвалити новий вирок, яким вищезазначений вирок суду скасувати, визнати його винним за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 71 КПК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року та призначити йому остаточне покарання, у цивільних позовах ПрАТ «ДАТАГРУП» та ПАТ «Укртелеком» відмовити.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 заяву підтримав з мотивів, які у ній зазначені, просив скасувати вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 листопада 2017 року та ухвалити новий вирок. ОСОБА_4 зазначив, що він був затриманий, змушений був визнати вину по злочинах, яких не скоював, бо боявся за долю дружини, якій нахвалялися підкинути наркотики по місцю її проживання. ОСОБА_6 стверджував, що не міг вчиняти злочини у лютому 2017 року, бо перебував у м. Чернігові на стаціонарному лікуванні у лікарні закритого типу, не мав можливості вийти за її межі.

У судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заяву ОСОБА_4 підтримав з мотивів, які у ній зазначені, просив скасувати вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 листопада 2017 року та ухвалити новий вирок.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 , зазначив, що обставини, на які посилається засуджений, не є нововиявленими.

Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, направили до суду клопотання про розгляд заяви ОСОБА_4 без участі їх представників, просили залишити заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку суду без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 466 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються, крім іншого, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок.

Під нововиявленими обставинами слід розуміти встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам, суду, самому засудженому, що в матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Законодавець наголошує на тому, що важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне братися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, що є принципом остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. ЄСПЛ допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

У судовому засіданні установлено, що Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області з`ясував у ОСОБА_4 : чи правильно він розуміє зміст обставин, які зазначені в обвинувальному акті; що відсутні сумніви у добровільності його позиції, роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини (викладені в обвинувальному акті) у апеляційному порядку. ОСОБА_6 погодився не досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися.

Суд приходить до висновку про те, що ті обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_4 , не є нововиявленими та не є підставою для перегляду вироку суду, а фактично зводяться до повторного перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, суд, -

ухвалив:
Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 листопада 2017 року залишити без задоволення.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1