Справа № 127/4810/18
Провадження №11-кп/801/939/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2019 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Вінниця,

українця, громадянина України,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- 25.11.2002 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;

- 10.09.2004 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано 3 місяці за вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.11.2002 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 3 місяці.

- 13.03.2009 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст. 296 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту;

-22.05.2009 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави Україна 989,60 гривень у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження № 3061 від 26.12.2017 року.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місця, дати та часу, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав при собі без мети збуту.

В подальшому, 13 грудня 2017 року близько 10:10 год. поблизу будинку № 44 по вул. Некрасова у місті Вінниці, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_7 , якого ознайомлено зі змістом ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» та проведено поверхневий огляд, під час якого в правій нижній кишені його куртки виявлено поліетиленовий пакет в середині якого знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору.

Згідно висновку експерта № 3061 від 26.12.2017 року, надана на експертне дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 7,81 г.

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про визнання пом"якшуючою покарання обставиною - щире каяття.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу; думку обвинуваченого ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, просили залишити вирок суду першої інстанції без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено.

Дії обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту судом кваліфіковані вірно, а призначене йому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Як зазначено в абзаці 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину тощо. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд, на переконання колегії суддів, дотримався вимог ст.ст.50, 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, визнання своєї вини, обставину, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого - рецидив злочинів, а також дані про особу обвинуваченого, який відповідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проте, згідно висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи №129 від 30.05.2018 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів та амфетаміну, а тому вірно зазначив, що наведені обставини є такими, що свідчать про усвідомлення обвинуваченим небезпечності скоєного ним злочину та дають підстави вважати можливим його виправлення без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів бере до уваги доводи прокурора, що ОСОБА_7 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю та канабісу із шкідливими наслідками, проте також бере до уваги і відомості Вінницького обласного наркологічного диспансеру про те, що ОСОБА_7 на диспансерному обліку у нарколога не перебуває та висновок судово-наркологічної експертизи про те, що ОСОБА_7 не потребує примусового лікування.

Крім того суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту, без корисливої мети, що в свою чергу знижує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особи обвинуваченого.

З доводами апеляційної скарги прокурора про виключення з мотивувальної частини вироку вказівки про обставину, що пом`якшує покарання, суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Згідно зі ст. 66 КК щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного. Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений вину визнав повністю, давав зізнавальні показання, спряв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, критично поставився до вчиненого після його викриття, завжди з`являвся до органу досудового розслідування та суду, запевнив суд про недопустимість в майбутньому подібних випадків, судовий розгляд проведено в порядку ч.3 ст.349 КПК України, що свідчить про щире каяття обвинуваченого та критичне ставлення до вчиненого.

Відповідно з встановленим, до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вірно відніс щире каяття.

Суд вважає, що покарання призначене ОСОБА_7 з урахуванням ст. 75 КК України є необхідним, достатнім для його виправлення та перевиховання , співмірним з вчиненим та обрано з дотриманням вимог ст. 65 КК України з урахуванням всіх обставин та дотриманням вимог, що впливають на вирішення цього питання .

При апеляційному розгляді справи порушень КПК, які тягнули б скасування або зміну вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2019 року відносно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4