Справа № 359/8750/19
Провадження № 1-в/359/307/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» жовтня 2019 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника БВК-119 ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борисполя у режимі відеоконференції клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, засудженого вироком Бородянського районного суду Київської області від 25.01.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання до 4 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 25.01.2017 р. Також на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 25.01.2017 року по 21.02.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :
Згідно вказаного вироку ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Бориспільській виправній колонії № 119.

Засуджений звернувся до суду із заявою про застосування по відношенню до нього умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник БВК-119 в судовому засіданні відносно задоволення клопотання заперечує.

Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення та за весь період відбування покарання мав 2 стягнення та 2 заохочення, тому підстав для умовно-дострокового звільнення, передбачених ст. 81 КК України, немає.

Ознайомившись із думкою учасників провадження та особовою справою засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно, щоб засуджений відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З характеристик із місця відбування засудженим покарання вбачається, що ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі знаходиться з 25.01.2017 року. Під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе з негативного боку. Мав 1 стягнення за порушення встановленого порядку утримання, правами начальника СІЗО, заохочень не мав. До праці не залучався. В ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» відбуває покарання з 06.04.2017 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. За порушення вимог режиму відбування покарання мав 2 стягнення. Засудженому було запропоновано бути працевлаштованим на виробництві, але останній відмовився. Перед настанням пільги, з метою поблажливого ставлення до себе та в подальшому застосування до нього ст. 81 КК України, змінив свою поведінку та відношення до вимог відбування покарання. Працевлаштувався на виробничу зону установи та отримав 2 заохочення. Не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє розумну соціальну-корисну активність в організації їх роботи. Згідно висновку «БВК 119», ОСОБА_4 не став на шлях виправлення та до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання, а тому застосування по відношенню до нього умовно дострокового звільнення від відбуття покарання є передчасним.

За наведених обставин у суду відсутні підстави для задоволенні клопотання.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

СУДДЯ ОСОБА_1