Справа № 461/2123/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 21-з/811/13/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_6 про виправлення описок в ухвалі Львівського апеляційного суду від 14 червня 2019 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 червня 2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2019 р., якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого слідчого відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_7 від 31 жовтня 2018 р. про закриття кримінального провадження №0000077, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2018 р., без змін.

15 липня 2019 р. ОСОБА_6 звернувся із заявою про виправлення описок у вказаній ухвалі апеляційного суду, вважаючи такими наведені в мотивувальній частині ухвали формулювання: «його будинок, житловий будинок, такий будинок». Як зазначає заявник, вжиті судом словосполучення не дозволяють чітко ідентифікувати об`єкт нерухомого майна, щодо якого вчинялися протиправні дії. Так, у с. Задвір`я Буського району Львівської області йому належить старий житловий будинок площею 13 м2, яким ніхто не заволодівав, і новий двоповерховий будинок площею 137,3 м2, який, як стверджує ОСОБА_6 , у нього протиправно відібрали, у зв`язку з чим і проводилось досудове розслідування. З огляду на це заявник просить у всіх випадках вживання у мотивувальній частині ухвали апеляційного суду формулювань «його будинок, житловий будинок, такий будинок» замінити їх словосполученням «двоповерховий житловий будинок площею 137,3 м2».

У судові засідання апеляційного суду по розгляду заяви ОСОБА_6 , призначені на 30 липня 2019 р. та 11 вересня 2019 р., заявник, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не з`явився. Натомість у першому випадку на звороті поштового повідомлення про вручення виклику до суду клопотав про відкладення справи на 30 днів у зв`язку із захворюванням, що враховано судом і стало підставою для відкладення розгляду справи. Після призначення судового засідання на 11 вересня 2019 р. ОСОБА_6 попередньо описаним способом заявив клопотання про відкладення розгляду справи на листопад 2019 р., мотивувавши таке потребою у лікуванні. В подальшому 02 вересня 2019 р. подав до апеляційного суду заяву такого ж змісту з проханням перенести судове засідання на листопад 2019 р. В обох випадках заявником не представлено суду жодних підтверджуючих документів про наявність захворювання і пов`язану з цим необхідність у лікуванні, яка б виключала можливість його участі в судовому засіданні. З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги вимоги ст.28 КПК України щодо необхідності забезпечення судом розумних строків розгляду справ, враховуючи при цьому поведінку учасників провадження, колегія суддів вважає, що непідтверджений документально факт захворювання ОСОБА_6 не може бути підставою для довготривалих відкладень розгляду справи за поданою ним же заявою про виправлення описок в судовому рішенні. У цьому колегія суддів вбачає недобросовісність процесуальної поведінки заявника, спрямовану на перешкоджання своєчасному розгляду судом справи. А тому, неявка ОСОБА_6 за викликами суду і непредставлення ним документів, які б офіційно підтверджували поважність причин такої неявки, на думку апеляційного суду, не перешкоджає розгляду справи за відсутності заявника на підставі ч.2 ст.379 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить у задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовити.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_6 про виправлення описок в ухвалі апеляційного суду є необґрунтованою і до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

При цьому, за змістом закону описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Як встановлено апеляційним судом, у даному випадку застереження у заявника викликають узагальнені формулювання апеляційного суду, зроблені при посиланні на об`єкт нерухомого майна, яким, як стверджує ОСОБА_6 , незаконно заволоділи треті особи, що, на його думку, не дозволяє визначити, про яке майно йдеться.

Однак, такі твердження заявника є безпідставними, адже з тексту ухвали Львівського апеляційного суду від 14 червня 2019 р. вбачається, що колегія суддів чітко ідентифікувала майно, з приводу якого ОСОБА_6 звертався до органу досудового розслідування стосовно його незаконного відчуження.

Так, в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду при описі змісту звернення ОСОБА_6 до органу досудового розслідування про вчинений злочин, а також проведених в ході досудового розслідування слідчих і процесуальних дій судом однозначно стверджено, що заявником заявлено і перевірка проводилась по факту можливого незаконного заволодіння двоповерховим будинком ОСОБА_6 , площею 137,3 м2, розташованим по АДРЕСА_1 .

Таке формулювання вжито по тексту ухвали неодноразово при посиланні на встановлені судом обставини. А тому, жодних сумнівів щодо того, про яке нерухоме майно зазначено в ухвалі суду, не може виникати.

У свою чергу, епізодичне вживання словосполучень «його будинок, житловий будинок, такий будинок» не є опискою і зумовлено необхідністю дотримання правил стилістики, уникнення зайвих повторів і тавтологій у судовому рішенні. В іншому випадку, за умов постійного повторення у тексті такого рішення фрази «двоповерховий житловий будинок площею 137,3 м2», ухвала суду буде надмірно громіздкою, містити безліч недоречних повторень і, як наслідок, стане складною для сприйняття.

За таких обставин наведені заявником формулювання, наявні в ухвалі апеляційного суду, не можна вважати описками, а тому, заява ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.379 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні заяви ОСОБА_6 про виправлення описок в ухвалі Львівського апеляційного суду від 14 червня 2019 р. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4