Провадження № 1-кп/161/1012/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 28 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002234, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 20.09.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, судимого,

1.27.11.2012 Луцьким міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк 1 рік;

2.11.12.2013 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 25.03.2019 звільнений по відбуттю строку покарання;
3.03.09.2019 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 23.06.2019 близько 17.05 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Мікс», за адресою: м.Луцьк, пр.Соборності, 42А, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись неуважністю потерпілої, відкрито викрав три тканинні сумки із написами «Nike» загальною вартістю 450 грн, належні потерпілій ОСОБА_7 , чим спричинив майнової шкоди.

Він же, повторно, 25.06.2019 близько 04.45 год., перебуваючи поблизу будинку №16 по вул.Кравчука м.Луцька, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_5 , відкрито викрав належний їй мобільний телефон марки «Iphone 8Plus Gold» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 20 000 грн, спричинивши майнової шкоди.

Він же, повторно, 25.06.2019 близько 07.50 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Червоний Маркет» за адресою: м.Луцьк, пр.Грушевського, 31, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгової полиці годинник жіночий з маркувальним позначенням «Tenwei», вартістю згідно висновку експерта №504 від 28.08.2019 - 98,80 грн, годинник чоловічий з написом «CAFE de la TOUR» вартістю 99,90 грн, годинник жіночий із маркувальними позначенням «Geneva», вартістю згідно висновку експерта №504 від 28.08.2019 - 108 грн, годинник жіночий із маркувальним позначенням «QUARTZ», вартістю згідно висновку експерта №504 від 28.08.2019 - 229,67 грн, годинник чоловічий із маркувальним позначенням «PINBO» вартістю 188 грн, та два годинники чоловічих із маркувальним позначенням «ShiKai» вартістю по 139 грн кожен, що належать потерпілій ОСОБА_8 , спричинивши останній майнової шкоди на загальну суму 1002,37 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, спрямованими на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.186 КК України. Своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно та у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно (по епізоду 23.06.2019 потерпіла ОСОБА_7 ), визнав повністю та не оспорюючи фактичні обставини суду дав показання, що влітку 2019 року йшов в магазин поблизу гіпермаркету «Там-там», побачив три сумки, які стояли, а біля них нікого не було, тому він підбіг, схопив їх та побіг до зупинки, після чого поїхав в центр міста. Кількості та вартості викраденого майна не заперечує. Збитки потерпілій ОСОБА_7 не відшкодовані.

Влітку 2019 вранці, перебував по пр.Грушевського в приміщенні магазину «Червоний маркет», де з торгової полиці, скориставшись відсутністю продавця, викрав годинники: побачив, що ніхто не дивиться, взяв їх в «жменю» і пішов. Після чого їх викинув. Кількості та вартості викраденого не заперечує. Збитки потерпілій ОСОБА_8 не відшкодовані.

Причини вчинення таких дій пояснити не може. У вчиненому розкаявся та просив суворо не карати.
Письмовими заявами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожної зокрема, стверджується факт невідшкодування завданих їм збитків, однак цивільного позову вони заявляти не бажають. Щодо міри покарання обвинуваченого покладаються на розсуду суду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторнота у відкритому викраденні чужого майна по епізоду 23.06.2019 підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, у цій частині обвинувачення, не проводиться їх дослідження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно, по епізоду 25.06.2019 не визнав, суду дав показання, що 25.06.2019 був дома, спав (дома були мама ОСОБА_10 та тато), вранці поїхав на роботу, де перебував на протязі дня. Велосипеда у нього не було ніколи. По АДРЕСА_2 25.06.2019 не був, злочину не вчиняв, а тому просив його виправдати за даним обвинуваченням.

Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_11 за ч.2 ст.186 КК України, зокрема по епізоду 25.06.2019 - вчинення грабежу щодо потерпілої ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 суду дала показання, що в червні 2019 в період 4.00-5.00 год., поверталась додому разом з подругами з нічного клубу, де святкувати день народження. В парку зупинились з подругами, пили каву, на лавочку поклали телефон та слухали музику. До них на велосипеді під`їхав хлопець (на ньому була футболка коричнево-оранжевого кольору типу «поло», особливістю його зовнішніх рис були западені очні яблука), хотів познайомитись, однак вони відмовились з ним розмовляти і він поїхав. Через кілька хвилин той підбіг до лавки, схватив її мобільний телефон, та побіг. Вона намагалась його наздогнати, однак той втік. На впізнанні точно вказала на особу, яка викрала у неї мобільний телефон. Збитки їй не відшкодовані, однак цивільного позову заявляти не бажає, просить його суворо не карати.
Показання потерпілої ОСОБА_5 судом беруться до уваги, оскільки вони спростовують показання обвинуваченого, які суд вважає неправдивими та такими, що дані виключно з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення. Такі показання потерпілої об`єктивно підтверджуються іншими здобутими та всебічно, повно дослідженими у справі доказами.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дала показання, що в ніч з 24 на 25.06.2019 близько 4.00 ранку вони з подругами поверталась додому з нічного клубу, зупинились в парку. Потерпіла ОСОБА_5 поклала свій телефон на лавку, увімкнула музику. Згодом на велосипеді під`їхав хлопець (темно-русяве волосся, одягнений в футболку типу «поло»: коричневі і оранжеві полоски, спочатку був в кепці, а потім без неї), хотів познайомитись, представився « ОСОБА_13 », однак вони йому сказали їхати далі. Через кілька хвилин він повернувся, підбіг, почав кричати, що когось ріжуть, вони розгубились, а він в цей момент схопив мобільний телефон потерпілої і втік. Ствердила, що тим хлопцем є саме обвинувачений ОСОБА_4 , окрім того, вказала на нього і на впізнанні.
Показання свідка ОСОБА_12 судом, згідно ст.23 КПК України, беруться до уваги, оскільки вони є послідовними, підтверджують показання потерпілої та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Окрім того, такі показання свідка об`єктивно підтверджуються іншими письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання 12.07.2019 потерпіла ОСОБА_5 серед пред`явлених осіб, вказала на особу під №4 ( ОСОБА_4 ), як такого, що бачила 25.06.2019 близько 05.00 год., поблизу будинку №16 по вул.Кравчука м.Луцьк, який викрав її мобільний телефон марки «Iphone 8Plus Gold».

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання 12.07.2019 свідок ОСОБА_12 серед пред`явлених осіб, вказала на особу під №3 ( ОСОБА_4 ), як такого, що 25.06.2019 поблизу будинку №16 по вул.Кравчука м.Луцька, викрав у її подруги ОСОБА_5 мобільний телефон.

Вказані докази, на підставі ст.85,86 КПК України, суд вважає належними та допустимими оскільки вони прямо підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відносно потерпілої ОСОБА_5 .

З протоколу огляду місця події від 25.06.2019 вбачається, що було оглянуто територію парку, за адресою: м.Луцьк, вул.Кравчука, 16, де вилучено велосипед, який оглянуто та опечатано.
Постановою слідчого від 25.06.2019 оглянутий велосипед визнано речовим доказом у даному провадженні.
Вказаним також стверджуються показання потерпілої та свідка щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та опосередковано підтверджують винуватість ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_10 (мати обвинуваченого), допитана за клопотанням сторони захисту, суду дала показання, що до затримання ОСОБА_14 проживав з разом нею, до липня 2019 працював. Ствердила, що велосипеда у нього не було, як і не було футболки з полосками.
Однак дані показання ані спростовують, ані підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, оскільки пояснення щодо відсутності у нього дома велосипеда не є фактом того, що 25.06.2019 ОСОБА_4 не міг бути на ньому (міг взяти у знайомих, друзів або ж банально викрасти у іншому місці). Що стосується пояснення по відсутності футболок у полоску, то вона могла і не знати про наявність таких речей, так як син повнолітній, сам собі придбаває речі, а вона, окрім нього, має ще 3 дітей, двоє з яких є малолітніми. Таким чином, до показань даного свідка, в цій частині суд відноситься критично та вважає їх такими, що дані з метою можливого пом`якшення міри покарання обвинуваченому, який є її сином.
Таким чином, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не викрадав мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 , а також свідка ОСОБА_10 , оскільки вони є суперечливими (суперечать дослідженим доказам у справі), не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинене ним кримінальне правопорушення, а показання свідка ОСОБА_10 як сприяння в уникненні обвинуваченим від відповідальності, в зв`язку з перебуванням у родинних відносинах.

Враховуючи, що показання потерпілої ОСОБА_5 відповідають обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які, відповідно до ст.85, 86 КПК України, є належними та допустимими, стверджуються показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, по епізоду 25.06.2019.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винного.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.ст.66, 67 КК України, суд не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, має постійне місце проживання, потерпілі не наполягали на його суворій мірі покарання, вчинені ним кримінальні правопорушення, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії, відповідно, середньої тяжкості та тяжких злочинів, при цьому, збитки потерпілим не відшкодовані, зважаючи на його особу, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість не знята та непогашена у встановленому законом порядку, на даний час відбуває покарання по вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.186 ч.2, ст.185 ч.2 КК України, із застосуванням ч.1, ч.4 ст.70 КК України.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_4 в строк основного покарання, термін перебування під вартою за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.09.2019 з 04.07.2019 по 28.11.2019.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даному провадженні не обирався, оскільки він відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.09.2019 та, відповідно до ухвали від 01.10.2019, тимчасово залишений в Луцькому слідчому ізоляторі на час розгляду справи.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законному володільцеві, знищити та звернути в дохід держави (в зв`язку з невстановленням власника майна).

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ст.185 ч.2, ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання:
-за ст.185 ч.2 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;
-за ст.186 ч.2 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та невідбутого покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.09.2019, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 28.11.2019, тобто з дня винесення вироку.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) грн. 08 (вісім) коп. судових витрат у справі за проведення товарознавчої експертизи.
Речові докази:
-велосипед чорно-сірого кольору із надписами «DH 7Bulls Big Free», який поміщено до камери схову речових доказів Луцького ВП ГУНП у Волинській області звернути в дохід держави;
-змиви із керма велосипеда, що поміщені до паперового упакування знищити;
-годинник жіночий з маркувальним позначенням «Tenwei», годинник чоловічий з написом «CAFE de la TOUR», годинник жіночий із маркувальними позначенням «Geneva», годинник жіночий із маркувальним позначенням «QUARTZ», годинник чоловічий із маркувальним позначенням «PINBO», два годинники чоловічі із маркувальним позначенням «ShiKai» - залишити за належністю законному володільцеві потерпілій ОСОБА_8 .
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк основного покарання, термін перебування під вартою за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.09.2019 з 04.07.2019 по 28.11.2019, з розрахунку один день перебування під вартою за один день позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд, а обвинуваченим ОСОБА_4 у той же строк, з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1