233 № 233/5663/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000754 від 15 червня 2019 року стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ленінакан Вірменія, громадянина Вірменії, має базову середню освіту, не працює, холостий, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-03.11.2003 року Антрацитівським міським судом Луганської області за ст. 186 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-01.12.2006 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі;

-15.01.2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-20.03.2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 187 ч. 1, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 3, 309 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000754 від 15 червня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 3, 309 ч. 1 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 28 жовтня 2019 року.

У судовому засіданні судом в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено на обговорення з учасниками судового розгляду питання щодо доцільності продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк його застосування спливає 28.10.2019 року.

Прокурор вважав за доцільне продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 строком ще на 60 днів, оскільки, на його думку, ризики, які існували при обранні та продовженні такого виду запобіжного заходу до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.

Потерпілий ОСОБА_9 підтримав думку прокурора, вважав за доцільне залишити обвинуваченого під вартою.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки, на її думку, ризики нічим не підтверджуються, а обвинувачений потребує медичної допомоги та має стійки соціальні зв`язки.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2019 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 28 жовтня 2019 року.

Необхідність продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовувалася наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що пов`язувалося з необхідністю забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду; незаконно впливати на потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 перебуває на стадії судового розгляду.
Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 28 жовтня 2019 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_8 , дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам та приймаючи до уваги наявність наступних ризиків:

- передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду і не виконувати законні вимоги суду, суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, може бути визнана ним більш небезпечною ніж втеча. Крім того, слід врахувати, що через Донецьку область проходить лінія розмежування з тимчасово непідконтрольною територією України, і обвинувачений має реальну можливість перетину вказаної лінії, що зробить неможливим його прибуття до суду за кожною вимогою;

- передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що останній, достовірно знаючи, що відносно нього у суді розглядаються кримінальні провадження, будучи неодноразово засудженим за скоєння умисних корисливих злочинів, знову вчинив новий особливо тяжкий злочин проти власності, що свідчить про те, що він схильний до скоєння злочинів та продовження злочинної діяльності та може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Судом враховано також особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який є працездатний, але офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, в диспансерах м. Костянтинівка на медичних обліках не перебуває, перебуває на обліку в Бахмутській медичній частині з діагнозом: «Хронічний персистуючий вірусний гепатит С», за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.

За таких обставин, суд вважає, що застосований стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.

Суд вважає, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який існував раніше, перестав існувати, оскільки в судовому засідання був допитаний потерпілий, прокурор відмовився від допиту свідків судовому засіданні.

Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , що на даний час виключає можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності перелічених вище ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_8 судом на теперішній час не встановлено.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Отже, з урахуванням вищенаведеного та вимог ст. 183 КПК України, суд вважає, що є підстави для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , та не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ленінакан Вірменія, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 21 грудня 2019 року.

У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3