Справа № 296/5109/19
УХВАЛА
Іменем України
25 травня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Данилівка, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, українця, не одруженого, працюючого в тренінг-центрі «Пріорітет», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України раніше несудимий,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.2, 3 ст.146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2019 старший слідчий звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 07.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.146 КК України.

Вказала, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму вступив в злочинну змову із жителями Донецької області та Луганської області, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, з якими організував на території м. Житомира та Житомирського району декілька закладів закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції осіб вказаної категорії.

Так, 24.10.2017 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з метою вчинення злочинної діяльності, зареєстрували Громадську організацію «Інформцентр «Пріоритет»», що за адресою м. Вінниця, вул. Скалецького, 15а, офіс 4, а також створили реабілітаційні центри, для розміщення яких підшукали та орендували приватні домоволодіння в Житомирському районі за адресами: Житомирський р-н, с. Ліщин, вул. Лісок 1Б, АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , які призначені для тривалого чи короткострокового спільного проживання наркозалежних, хворих на алкоголізм з обмеженням особистої свободи, а саме позбавлення права на самостійне залишення цих закладів, що забезпечувалось організованою ними системою охорони, здійсненням цілодобового контролю за поміщеними до цих центрів мешканцями реабілітантами.

При цьому, ними незаконно були встановлені для мешканців реабілітаційних центрів режим позбавлення волі, обмеження прав на особисту недоторканність, невтручання в особисте життя, свободу пересування і права на вільний вибір місця проживання, позбавлення лікарської допомоги, звичайного повноцінного харчування, нелюдського та такого, що принижує гідність поводження.

Крім того, 23.05.2019, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання потенційного «реабілітанта» ОСОБА_11 , а саме, в АДРЕСА_5 , який перебував в алкогольній залежності, де всупереч його волі, примусово, застосовуючи психологічний та фізичний вплив, вивели з приміщення квартири, посадили в автомобіль та привезли у заклад закритого типу, що в АДРЕСА_3 , який діяв під виглядом реабілітаційного центру для хворих від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму, де утримували потерпілого проти його волі за вказаною адресою.

23.05.2019 о 17 год. 44 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.146 КК України, ОСОБА_4 затримано у порядку ст.208 КПК України.

24.05.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3 ст.146 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає про ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання може переховуватись від суду оскільки офіційно не працює, зареєстрований на непідконтрольній Україні території. Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки має тісні зв`язки серед жителів м. Житомира та Житомирської області.

А також, з урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки слідчий вважає, що доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав із зазначених у ньому підстав, при цьому посилався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання. Захисник вказав, що зазначені в клопотанні ризики та оголошена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованими та недоведеними належними доказами. Доказів щодо застосування насильства чи будь-яких погроз відносно потерпілих слідчим не надано. Посилався на неправильну кваліфікацію злочину. При цьому вказав, що ОСОБА_4 не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, має постійне місце проживання.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наявність вказаних обставини відповідають критерію "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Так, слідчий суддя приймає до уваги процесуальну позицію захисника, та враховує, що на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування зібрано докази, які вказують на можливу причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст.146 КК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, на даній стадії досудового розслідування існує ризик переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, а також можливість продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення.

Водночас, під час розгляду клопотання прокурором не доведено зв`язок між діями підозрюваного ОСОБА_8 та вчинення насильства щодо потерпілих, що призвело до настання тяжких наслідків та матеріали клопотання суперечать викладеним у ньому обставинам.

Отже, за наявності обгрунтованої підозри та ризиків, встановлених ст.177 КПК України, посилання на підозру у вчиненні особою кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею враховуються обставини, визначені ст.178 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, ч.3 ст.146 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а також слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, як тимчасово переміщена особа за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимий.

Тому слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 немає, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, конкретні обставини вчинення злочину, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком шістдесят днів, який на думку слідчого судді є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, які покладаються на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193-197, 202, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів, строк якого рахувати з часу фактичного затримання підозрюваного з 17- 44 год. 23.05.2019 року і до 22.07.2019.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, підозрюваними у кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження;

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

5) носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії обов`язків до 22.07.2019 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити Тогола Жорж Сейду, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти.

Виконання ухвали доручити СУ ГУНП в Житомирській області та органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03.06.2019.

Слідчий суддя ОСОБА_1