Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3399/18
Провадження № 1-кс/572/1142/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №00001211 за ч.1.ст.115 КК України -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, у якій просить скасувати постанову слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про закриття кримінального провадження № 00001211 за ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, спільно зі своїм захисником, було з`ясовано, що під час проведення досудового слідства слідчі дії проведено не в повному обсязі, обставини події не встановлено, а встановлені не підтверджуються фактичними матеріалами справи. З оскаржуваною постановою не погоджується, оскільки прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим. Вважає, що слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та прийняв рішення, яке належним чином не мотивував та не навів достатніх підстав для його прийняття.

Скаржниця у судове засідання не з"явилась, надіславши на адресу суду заяву в якій скаргу підтримала, з мотивів викладених у ній, просить її задоволити.

Слідчий Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області у судове засіданні не з"явився.

Дослідивши докази надані скаржником, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 1 частини 1 статті 284КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 28.04.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001158 від 22.06.2017 року, на підставі п. 1 ч. 1 ст.284КПК України закрито вказане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови, підставами для закриття кримінального провадження послужило те, що відсутній речовий доказ, це унеможливлює встановлення вартості викраденого майна, тобто предмету злочинного посягання.

Процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки така підстава є не обґрунтована матеріалами кримінального провадження. Слідчим не в повному обсязі проведено досудове розслідування та закрито кримінальне провадження, не обґрунтувавши належним чином причин.

Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не було проведено достатнього та необхідного за даних умов обсягу слідчих дій, необхідних в даному кримінальному провадженні, зважаючи на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, а тому оскаржувана постанова не може вважатися такою, що відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що сама постанова містить посилання на обставини, які суперечать одна одній, зокрема «… виявила свого чоловіка на землі, та вирішила, що останній спить, оскільки сидів у кріслі…». Вказується, що ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що категорично заперечується ОСОБА_3 , посилання на докази, які підтверджують перебування у стані алкогольного сп`яніння у постанові відсутні. Не є зрозумілим слідчому судді категоричний висновок слідчого про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_5 отримані виключно внаслідок самопадіння, який зроблений в результаті вільного та однобічного тлумачення слідчим результатів судово-медичної експертизи №245 від 20 листопада 2018р.

Відповідно до частини 2 статті 307КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, не здійснено всіх необхідних слідчих дій, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №00001211 за ч.1.ст.115 КК України - задоволити.

Постанову слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській ОСОБА_6 від 19.09.2019р. про закриття кримінального провадження № 00001211 - скасувати..

Ухвалу скерувати до Сарненського ВП ГУ НП у Рівненській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя