Справа № 697/973/18
Провадження № 1-кп/697/14/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазірці, Канівського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_5 , 19.05.2017, близько 01 години, керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI L200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 та згідно додаткової судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/195 від 19.03.2018, знаходився у працездатному стані, рухаючись по автодорозі Р-19 сполученням Фастів-Митниця-Обухів-Канів, в порушення пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 - керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, неподалік села Лазірці, Канівського району Черкаської області, відповідно до висновку судової авто технічної експертизи № 4-386 від 26.04.2018, порушив вимоги лінії дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, перетинати яку забороняється та виїхав на зустрічну смугу руху, всупереч вимог пункту 10.1. - перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 12.1. - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку; 12.2. - не врахував, що в темну пору доби швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; 12.6. г) - рухався із швидкістю близько 160-180 км/год, незважаючи на те, що поза населеним пунктом на всіх дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю не більше 90 км/год, внаслідок чого, рухаючись по зустрічній смузі руху, допустив виїзд на ліве узбіччя та перекидання автомобіля, в результаті чого пасажир ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1135 від 04.07.2017 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому дванадцятого грудного хребця без ушкодження спинного мозку, що відноситься до категорії ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2190 від 19.12.2017 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови із забоєм головного мозку тяжкого ступеня; травми грудної клітки з численними переломами ребер зліва, забоєм лівої легені, розривом діафрагми зліва; травми черевної порожнини з розривом селезінки та крововиливом в черевну порожнину; травми тазу з переломом кісток тазу з двох сторін, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

II. Пояснення учасників кримінального провадження

У ході судового розгляду справи ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що проживає в с.Лазірці, Канівського району. Час від час підробляє у знайомого ОСОБА_9 , який проживає в м.Кагарлик Київської області. Останній дозволяв йому користуватися своїм автомобілем MITSUBICHI L200, при цьому він зазначає, що посвідчення водія не має, проте транспортним засобом керувати вміє. 18.05.2017, близько 22 год., після вживання спиртних напоїв, а саме пива взяв автомобіль MITSUBICHI L200, заїхав забрав знайому ОСОБА_7 та вони з м. Кагарлик спочатку поїхали до м. Ржищів, а потім в с. Лазірці, Канівського району. Перебуваючи в селі, до них приєднались друзі: ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та вони всі разом вирішили поїхати до м. Канева в магазин АТБ скупитися. Вони купили пива та продукти харчування. Повертаючись з м. Канева, він перебував за кермом автомобіля, ОСОБА_7 - біля нього на передньому пасажирському сидінні, за нею на задньому сидінні - ОСОБА_11 і позаду нього на задньому сидінні - ОСОБА_10 . По дорозі він вживав пиво. Під час руху та здійснення маневру, щодо обгону мопеда, який рухався в попутному напрямку, вхопив по обочині щебінь і авто почало нести, він не втримав кермо і авто почало перекидатись. Коли автомобіль зупинився, то він з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вийшли з нього і побачили, що ОСОБА_7 лежить на землі поруч автомобіля та важко дихає. Хто викликав швидку не пам`ятає. Після того, як швидка поїхала, він залишився біля авто сам. Забравши з бардачка речі, які належали ОСОБА_9 , він заховав їх у напівзруйнованій будівлі, яка була поруч місця ДТП та після цього пішов додому, де продовжив вживати алкогольні напої та потім ліг спати. Зранку, 19.05.2017 до нього прийшли працівники поліції, яким він розповів про всі обставини ДТП. У вчиненому щиро розкаюється, однак заявлений цивільний позов ОСОБА_7 визнає частково.

З показів потерпілої ОСОБА_7 , які дані нею в судовому засіданні встановлено, що вона проживає в м. Кагарлик з мамою ОСОБА_8 . Так як в цьому ж місті проживає її тітка ОСОБА_12 , то періодично вона бувала в неї та залишалася там на ніч. 18.05.2017 її забрав від тітки ОСОБА_5 та вони поїхали разом до с.Лазірці, Канівського району. Далі події в ніч з 18.05.2017 на 19.05.2017 не пам`ятає взагалі. Про обставини ДТП їй розповіла мама, після того, як вона вийшла з коми в листопаді 2017 року. Вказує, що внаслідок отриманих травм від ДТП стала інвалідом. До того ж, ОСОБА_5 за весь час ніякої матеріальної допомоги не надавав, а тому просить суд покарати ОСОБА_5 , призначивши йому реальну міру покарання, а також задовольнити заявлений цивільний позов в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_10 в судові засідання не з`являвся. До початку розгляду кримінального провадження по суті, через канцелярію суду залишив заяву про небажання приймати участь у судових засіданнях так, як претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 немає.

Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_11 суду дала покази про те, що вона являється дівчиною брата ОСОБА_5 . Вночі, 18.05.2017, ОСОБА_5 приїхав в с.Лазірці на автомобілі MІTSUBICHI L200, разом із своєю дівчиною ОСОБА_7 , яка була з м. Кагарлика. Здому вони всі разом поїхали до ОСОБА_10 . У подальшому вирішили поїхати до м.Канева, щоб скупитися в магазині. Повертаючись з м.Канева, за кермом авто перебував ОСОБА_5 , біля нього на передньому пасажирському сидінні сиділа ОСОБА_7 , а вони з ОСОБА_10 сиділи на задньому сидінні. Пам`ятає, що вони їхали доволі швидко, а потім автомобіль скинуло з проїзної частини вліво до поля, при цьому авто почало перекидатися дуже багато разів. Коли авто зупинилося, вона вийшла із салону та побачила, що ОСОБА_7 лежить на землі непритомна, швидко і часто дихала, при цьому хрипіла. Більше про обставини ДТП не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона є тіткою ОСОБА_7 . Обставин ДТП, яка сталася 19.05.2017 не знає, але зазначає, що 18.05.2017 у неї перебувала її племінниця ОСОБА_7 , яка ввечері попросилася піти погуляти та поїхала з кимось на автомобілі, при цьому їй відомо, що ОСОБА_7 спілкувалася з хлопцем на ім`я ОСОБА_13 . Про те, що сталася ДТП дізналася від працівників поліції, які зателефонували їй зранку.

Допитаний в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_9 суду дав покази про те, що він проживає в м.Кагарлик Київської області та має свою пилораму, де інколи по найму працює ОСОБА_5 . Також він має власний автомобіль «MITSUBISHI L200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким періодично дозволяв керувати ОСОБА_5 18.05.2017, близько 21 год. ОСОБА_5 попросив у нього автомобіль, щоб поїхати до свого товариша. Зазначає, що в автомобілі зберігалися його особисті речі та документи. Близько 09 год. ранку 19.05.2017 йому на мобільний телефон зателефонували працівники поліції Канівського ВП та повідомили, що за участю його автомобіля скоєно ДТП поруч с. Лазірці Канівського району.

III. Докази, які підтверджують пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показами потерпілої та свідків.

Крім цього, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- витягом з ЄРДР від 19.05.2017 про те, що 19.05.2017, близько 01 години на автодорозі сполученням Фастів-Митниця-Обухів-Канів, неподалік с.Лазірці, Канівського району Черкаської області сталася ДТП за участю автомобіля «MITSUBISHI L200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого пасажир даного автомобіля ОСОБА_7 була травмована (т.2 а.с.1);

- рапортом оперативного чергового Канівського ВП від 19.05.2017 про те, що від швидкої допомоги Канівської ЦРЛ надійшло повідомлення про ДТП між с. Лазірці та с. Піщальники, Канівського району Черкаської області (т.2 а.с.2);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.05.2017 з планом-схемою ДТП та фото таблицею до нього, з якого вбачається, що огляд здійснювався при штучном освітленні, без опадів, при температурі повітря +5 градусів в напрямку від с.Грищенці, Канівського району до с.Лазірці Канівського району; під час огляду було виявлено та зафіксовано на автодорозі Фастів-Митниця-Обухів-Канів, в полі автомобіль MITSUBICHI L200, на відстані 20 м. від проїжджої частини та без номерних знаків (т.2 а.с.3-11);

- висновком результатів медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння від 19.05.2017, згідно якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.12);

- протоколом огляду місця події від 19.05.2017 з фото таблицею до нього, у ході якого у напівзруйнованому приміщенні колишнього клубу, в с. Лазірці, Канівського району виявлено та вилучено шкіряний гаманець з посвідченням водія на ОСОБА_9 на автомобілі ЗІЛ та MITSUBICHI L200, страховка на авто, паспорт та 2 номерних знаки на авто MITSUBICHI L200, які ОСОБА_5 , від після ДТП переніс та заховав у даному приміщенні (т.2 а.с.13-19);

- постановою слідчого СВ Канівського ВП від 02.06.2017 автомобіль марки «MITSUBISHI L200» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т.2 а.с.24-25);

- висновком експерта № 02-01/1135 від 04.07.2017 за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого у ОСОБА_10 було виявлено: компресійний перелом дванадцятого грудного хребця без ушкодження спинного мозку, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, травму голови зі струсом головного мозку, рану м`яких тканин голови, рани, садна, обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.2 а.с.28);

- висновком експерта № 02-01/2190 від 19.12.2017 за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого у ОСОБА_7 мали місце ушкодження: травми голови із забоєм головного мозку тяжкого ступеня, травми грудної клітки з численними переломами ребер зліва, забоєм лівої легені, розривом діафрагми зліва, травма черевної порожнини з розривом селезінки та крововиливом в черевну порожнину, травму тазу з переломом кісток тазу з двох сторін, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя (т.2 а.с.37-38);

- висновком експерта № 4/1102 від 02.08.2017 за результатами проведення експертизи технічного стан транспортного засобу, згідно якого до моменту ДТП деталі рульового керування автомобіля MITSUBICHI L200, д.н.з. НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані (т.2 а.с.30-34);

- висновком експерта 19/12-1/172-14-2/31-СЕ/17 від 26.01.2018 за результатами проведення металознавчої експертизи з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого руйнування переднього правого колеса та четвертого листа ресори автомобіля MITSUBICHI L200, д.н.з. НОМЕР_1 , відбулось одномоментно, внаслідок дії статичних і динамічних згінних із розтягом навантажень не експлуатаційного (аварійного) походження, які перевищили межу цінності (несучу спроможність) матеріалу деталі, за характером відповідає умовам даної ДТП (виїзду за межі проїзної частини з подальшим перекиданням) (т.2 а.с.44-62);

- висновком експерта № 4/195 від 19.03.2018 за результатами проведення додаткової експертизи технічного стану транспортного засобу, згідно якого до моменту ДТП деталі рульового керування автомобіля MITSUBICHI L200, д.н.з. НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані (т.2 а.с.66-67);

- протоколом огляду місця події від 17.04.2018, у ході якого після проведення експертиз про технічний стан авто, було встановлено кут ухилу автомобіля до моменту ДТП, який становив 1,7 % (т.2 а.с.68);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.04.2018 з фото таблицею до нього із підозрюваним ОСОБА_5 , під час якого останній за допомогою аналогічного авто MITSUBICHI L 200 показав в якому положенні перебував автомобіль до моменту ДТП, з включеним світлом фар та погодніх умовах на момент ДТП; слідчим за допомогою статиста було виміряно відстань видимості елементів проїзної частини дороги з робочого місця водія, яка становила 131 м. (т.2 а.с.69-71);

- висновком експерта № 4/386 від 26.04.2018 за результатами проведення автотехнічної експертизи, згідно якого в дорожній обстановці, що склалась на момент ДТП, водій автомобіля MITSUBICHI L200 ОСОБА_5 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог лінії дорожньої розмітки 1.1 правил ПДР, перетинати яку забороняється, та вимог п.п. 10.1, 12.1, 12.2, 12.6 Правил ПДР. Технічна можливість водія уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, полягала у виконанні ним вимог п.п. 10.1, 12.1, 12.2, 12.6 Правил ПДР (т.2 а.с.76-79).

IV. Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_5 кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Оцінивши всі докази у сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.

V. Призначення покарання

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Відповідно до п. 20. постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 23.12.2005 р. при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання.

Однак, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро кається в скоєному, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, що згідно ст. 66 КК України, суд визнає, як пом`якшуючі обставини. В якості обтяжуючої обставини згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою в стані алкогольного сп`яніння.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи характеризуючи дані особи обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у скоєному, а отже готовий нести кримінальну відповідальність, зважаючи на обставини скоєння злочину, приймаючи до уваги позицію потерпілої та її законного представника, які наполягали на застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку, що міра покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинна бути призначена в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а вид покарання - позбавлення волі.

Щодо додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зазначає наступне.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Отже, виходячи з вищевикладеного, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 посвідчення водія не отримував, то йому необхідно призначити покарання без застосування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Підстав для застосуванням ст.ст. 75, 69 КК України суд не вбачає.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не обиралася, а тому його необхідно взяти під варту в залі суду негайно.

Термін відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 29.07.2019.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди необхідно задовольнити частково з таких підстав.

За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 56 КПК України потерпілі мають право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у тому числі: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст. 21 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи із зазначених норм Конституції України та ЦК України, суд вважає, що потерпіла має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Позивач та її законний представник заявили цивільний позов про відшкодування на користь ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 500 000,000 грн., мотивуючи тим, що внаслідок скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тяжких і тривалих стражданнях, невимовному фізичному та душевному болю. Так, 19.05.2017, після ДТП, ОСОБА_7 було госпіталізовано до хірургічного відділення Канівської ЦРЛ, де вона проходила курс лікування до 02.06.2017, після чого 02.06.2017 її було госпіталізовано до КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня», де вона проходила курс лікування до 21.06.2017. Далі її було госпіталізовано до Київської обласної клінічної лікарні, де вона проходила курс лікування до 01.12.2017. З 13.04.2018 по 23.04.2018 ОСОБА_7 проходила стаціонарне лікування у КЗ КОР «Київська обласна дитяча лікарня». За цей час, ОСОБА_7 близько шести місяців перебувала в комі та перенесла не одне хірургічне втручання (копії медичної документації надається). Між стаціонарними лікуваннями та по сьогоднішній день ОСОБА_7 перебуває на амбулаторному лікуванні та їй встановлено групу інвалідності. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 має діагноз: церебральний спастичний геміпарез зліва в результаті перенесеної тяжкої ЧМТ, ушиб головного мозку (порушення рух. функцій руки), укорочення лівої ноги. Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда ОСОБА_7 потребує подальшого лікування, постійного медичного спостереження та реабілітації. Більш того, у ОСОБА_7 наявні обмеження життєдіяльності: щодо самообслуговування, пересування, орієнтації, навчання, трудової діяльності. Вона потребує постійного догляду та сторонньої допомоги.

Виходячи із вищезазначеного, враховуючи обставини скоєного кримінального правопорушення, керуючись вимогами розумності і справедливості, суд вважає, що на користь потерпілої ОСОБА_7 з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає стягненню моральна шкода в сумі 400 000,000 грн.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз, які в загальній сумі складають 9 415,20 грн.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, без позбавленням права керування транспортними засобами.

ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду негайно.

Термін відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 29.07.2019.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 400 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз, які в загальній сумі складають 9 415,20 грн.

Речові докази: автомобіль марки «MITSUBISHI L200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , гальмівний диск, моточина переднього правого колеса, переднє праве колесо, другий і четвертий листи ресори заднього лівого колеса автомобіля марки MITSUBISHI U200 д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_9 .

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально-процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально-процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/973/18

Головуючий ОСОБА_1