Справа № 308/5843/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001604 про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм в ДП «Сав сервіс Карпати», з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 25 травня 2019 року близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поряд із приміщенням АВС «Зіна», що за адресою м. Ужгород, по вул. Гагаріна, 2 «Б», керуючись хуліганським мотивом, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві, та маючи на меті перешкодити виконувати повноваження та службові обов`язки працівникам правоохоронного органу, перебуваючи згідно протоколу медичного освідчення №520 від 25.05.2019 року в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись обернутим обличчям до інспектора батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли останній разом із своїм напарником ст. лейтенантом поліції ОСОБА_8 , з`ясовували обставини порушення п. 20.5.в. ПДР України водієм автомобіля марки «Форд С Мах», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, ОСОБА_4 , почав нецензурно виражатись в сторону інспектора поліції нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою та нанесенням тілесних ушкоджень, чим демонстрував неповагу до авторитету Національної поліції України.

Після чого, враховуючи, що ОСОБА_4 своїми діями, почав перешкоджати нормальній роботі працівників правоохоронного органу, які виконували свої функціональні обов`язки відповідно до ст. ст. 36, 37 Закону України «Про Національну поліцію», інспектором УПП в Закарпатській області лейтенантами поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , було повідомлено ОСОБА_4 про необхідність відійти та не заважати в складанні адміністративних матеріалів, на що ОСОБА_4 , різким рухом правої руки стиснутою в кулак наніс лейтенанту поліції ОСОБА_7 , який перебував у форменому одязі працівника патрульної поліції, один удар в область обличчя від чого інспектор патрульної поліції ОСОБА_7 відчув різку фізичну біль в області верхньої губи, чим самим спричинив інспектору патрульної поліції ОСОБА_7 , згідно травматологічної довідки Ужгородської ЦМКЛ №5142/1040 від 25.05.2019 року тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи. Як наслідок, інспекторами патрульної поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , після відповідного попередження, відносно ОСОБА_4 на підставі п.3 ч. 1 ст. 23, ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 з метою припинення правопорушення застосовано фізичну силу та спеціальні засоби. Вказаними діями ОСОБА_4 перешкодив нормальній діяльності правоохоронного органу Національній поліції України, та завдав шкоди авторитету Національної поліції України.

За таких обставин, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Середнє, Ужгородського району, Закарпатської області, українець, громадянин України, тимчасово не працюючий, не одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , в інкримінованому правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.05.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.05.2019, рапортом інспектора УПП ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 25.05.2019, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 25.05.2019, травматологічною довідкою Ужгородської ЦМКЛ №5142/1040 від 25.05.2019, протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_7 від 25.05.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.05.2019, протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 25.05.2019, тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до 5 (п`яти) років або позбавлення волі на той самий строк. Враховуючи вищевказане та аналіз обставин кримінального правопорушення, свідчить про байдуже ставлення підозрюваного до законних вимог працівників правоохоронних органів, будучи байдужим до законних вимог органів державної влади про вчинення тих чи інших дій (наприклад, вимог з`явитися до суду тощо), через що ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання, та будучи раніше не судимим, має можливість вільно покинути межі території України, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи без відповідного нагляду та контролю, може здійснювати тиск на очевидців події, які допитані в якості свідків у даному кримінальному провадженні. Отже, наявний ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого та можливість останнього вчиняти інші злочини, а тому з метою запобігання вказаним ризикам слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в нічний період часу з 20.00 години по 08.00 годину та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та суду за першою вимогою; не залишати місце реєстрації та фактичного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в нічний період часу з 20.00 години по 08.00 годину;

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього відповідні обов`язки.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечив проти обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості і за який йому може бути призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 (п`яти) років або позбавлення волі на той самий строк.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР за №0001604 від 25.05.2019 року, протоколом огляду місця події від 25.05.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.05.2019, рапортом інспектора УПП ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 25.05.2019, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 25.05.2019, травматологічною довідкою Ужгородської ЦМКЛ №5142/1040 від 25.05.2019, протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_7 від 25.05.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.05.2019, протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 25.05.2019.

При розгляді клопотання слідчим суддею оцінено особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є одруженим та офіційно працевлаштованим.

Поряд з вказаними обставинами, слідчий суддя вважає про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 , перебуваючи без відповідного нагляду та контролю, може здійснювати тиск на очевидців події, які допитані в якості свідків у даному кримінальному провадженні. Отже, наявний ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого та можливість останнього вчиняти інші злочини, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

З огляду на викладене, з врахуванням фактичних обставин справи та особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_4 , саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт у певний період доби, без застосування електронних засобів контролю строком на два місяці, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Що стосується часу протягом якого слід обмежити право підозрюваного не залишати місце фактичного проживання, то суд враховує ті обставини, що ОСОБА_4 є офіційно працевлаштованим, а тому з метою не порушення його права на працю, вважає, що буде достатній визначити час протягом якого ОСОБА_4 не вправі залишати своє місце проживання - з 21 год. по 07 год. ранку, що на думку суду буде достатнім для виконання завдань кримінального судочинства.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 , слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 та суду на їх першу вимогу; не залишати місце реєстрації та фактичного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурор та суду, в нічний період часу з 21 год. по 07 год.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм в ДП «Сав сервіс Карпати», з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, заборонивши залишати місце проживання, у період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 та суду на їх першу вимогу;

- не залишати місце реєстрації та фактичного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурор та суду, в нічний період часу з 21 год. по 07. год.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1