ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3317/19
Провадження № 1-кс/362/1127/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 22.05.2019 року
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову від 22.05.2019 року слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0002228 від 23.12.2017 року.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 23.12.2017 року, тільки завдяки ухвалі слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області, щодо зобов`язання слідчого внести до Єдиного реєстру відомостей наданих у заяві заявника про те, що гр.-ка ОСОБА_6 самовільно зайняла частину приватизованої земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 та самовільно побудувалана ній об`єкти нерухомостіслідчий СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 розпочав досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, хоча вказані дії гр. ОСОБА_6 підпадають під дію кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

З цього дня, заявниця постійно зверталася з письмовими та усними вимогами до слідчого ОСОБА_5 визнати її потерпілою по справі,але ніяких відповідей на її звернення нею не отримувалось.

В жовтні 2018 року ОСОБА_4 знову звернулася зі скаргою на бездіяльність слідчого ОСОБА_5 до слідчого судді.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 19 жовтня 2018 року № 362/5832/18 її скарга була задоволена і суд зобов`язав слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 вчинити процесуальні дії, передбачені ч.2 та ч.5 ст.55 КПК України і ч.1,2 ст. 220 КПК України.

Слідчий ОСОБА_5 у відповідь на цю ухвалу, 23 жовтня 2018 року, своєю постановою відмовив ОСОБА_4 у клопотанні про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні.

Заявниця вказує, що в черговий раз змушена була оскаржувати в суді цю незаконну постанову.

Своєю ухвалою, від 23 листопада 2018 року № 362/6493/18, слідчий суддя постанову слідчого ОСОБА_5 скасував.

Суд, при розгляді скарги встановив, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, що слідчим ОСОБА_5 неправомірно відмовлено у визнанні заявниці потерпілою.

Також суд вказав, що права і обов`язки потерпілого у даному кримінальному провадженні виникли у ОСОБА_4 з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Проте, слідчий не видав їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого в кримінальному провадженні.

Ухвала набрала законної сили 24 листопада 2018 року, але слідчий, ОСОБА_5 до теперішнього часу умисно не виконує ухвалу суду, на всі її щоденні звернення не реагує, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого в кримінальному провадженні не видає, на клопотання заявниці не реагує.

У той же час вбачається, що під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Зокрема, з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви та порушення кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Адже, слідчим СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 не визнав ОСОБА_4 потерпілою по справі позбавивши її використати її права передбачені КПК України, взагалі не провів огляд місця злочину, не призначив судову експертизу з метою визначення нанесених їй збитків, не були вчинені інші процесуальні дії спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Єдине, що зробив слідчий (згідно до постанови про закриття кримінального провадження), так це допитав заявницю в якості свідка та зробив посилання на рішення Васильківського міськрайонного суду по цивільній справі 2012 року, яке взагалі не має відношення до справи, що явно не свідчить про всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та законність оскаржуваної постанови.

Твердження слідчого, щодо відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, нівелюється протилежними твердженнями мене, як заявника, наданих мною письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи і яким слідчим взагалі не надана ніяка правова оцінка, щодо протилежного.

Відтак, рішення слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 22.05.2019 року є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає. завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просила у задоволенні скарги відмовити, оскільки вбачається цивільно-правовий спір, який вже вирішено судом, а рішення суду набрали законної сили.

Слідчий СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, однак згідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність такої особи не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0002228 від 23.12.2017 року, приходжу до висновку про задоволення скарги виходячи з наступного.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф 1 ст.ст. 303-308 КПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено в тому числі рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області проводилося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002228, внесеному 23.12.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України (а.с.2).

Постановою слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП України в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 22.05.2019 року закрито кримінальне провадження №0002228, яке внесена в ЄРДР 23.12.2017 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України (а.с. 140-143).

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

В силу ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Положенням ч. 2 ст. 91 КПК України встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу
Глава 20 КПК України містить положення про слідчі (розшукові) дії, які слідчий зобов`язаний вчинити у конкретному кримінальному провадженні, з метою отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів, зокрема шляхом допиту потерпілого та свідків.

Тривалість та неефективність досудового розслідування по кримінальним провадженням вже багаторазово були предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України та у більшості випадків судом констатовано порушення статей 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мащенко проти України" від 11.06.2015 р. встановлено, що розслідування кримінальної справи протягом тривалого часу, яке є неефективним, поверхневим у зв`язку з недостатністю вжитих слідчим заходів, труднощами заявника в отриманні інформації про хід розслідування та участі у прийнятті процесуальних рішень, є порушенням ст. 2 Конвенції та на державу покладено обов`язок сплатити грошові компенсації.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 16.07.2018 року, в порядку ст.36 КПК України, прокурором Васильківського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 слідчому СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002228 від 23.12.2017 року надано вказівки, що слід було виконати, а саме: дотримуючись ст.ст.223-224 КПК України допитати як свідка ОСОБА_4 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; дотримуючись ст.ст.223-224 КПК України допитати як свідка ОСОБА_6 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; витребувати з ГУ Держгеокадастру у Київській області документацією із землеустрою на земельні ділянки з кадастровим номерами 0:13:016:0101 та :13:016:0022; слідчим шляхом з`ясувати наявність судових спорів між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з приводу оформлення та користування земельними ділянками, які належать їх на праві приватній власності. Долучити відповідні судові рішення до матеріалів кримінального провадження; у відповідності до ст. 237 КПК України провести огляд місцевості земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , що відповідно до правовстановлюючих документів належить ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , залучити до проведення вказаної слідчої дії геодезиста та заявника та виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність яких виникне під час досудового розслідування (а.с. к.п. 80-81).

Проте досліджуючи матеріали кримінального провадження №№0002228 від 23.12.2017 року, під час досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим, були виконані певні слідчі дії, але в не повному обсязі відповідно до вказівок прокурора, а саме: не було допитано як свідка ОСОБА_6 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; не було проведено огляд місцевості земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , що відповідно до правовстановлюючих документів належить ОСОБА_6 та ОСОБА_4 із залученням до проведення вказаної слідчої дії геодезиста та заявника.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до положень ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Відтак, проаналізувавши доводи скарги та дослідивши її матеріали, матеріали кримінального провадження №0002228, яке внесена в ЄРДР 23.12.2017 року, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною та ґрунтується не неповно з`ясованих обставинах справи, в зв`язку з тим, що досудове розслідування проведено неповно, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 9, 22, 91, 93, 110, 284, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 22.05.2019 року - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП України в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 22 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002228 від 23.12.2017 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0002228 від 23.12.2017 року повернути до СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 21.06.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8