У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030, зареєстрованого в ЄРДР 05.07.2019, за фактом незаконного зберігання з метою збуту, транспортування з цією метою, а також збутом громадянином ОСОБА_4 незаконно виготовлених підакцизних товарів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.07.2019 року на підставі добровільної згоди громадянина ОСОБА_5 працівниками податкової міліції проведено огляд автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 311 CDI» із державними номерними знаками НОМЕР_1 , який на праві власності належить останньому, де виявлено та вилучено товарно-матеріальні цінності, а саме прозору рідину із запахом спирту, алкогольну продукцію марковану марками акцизного податку на алкогольні напої невстановленого взірця та тютюнові вироби, без марок акцизного податку.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що алкогольні напої, які зберігалися за вищевказаною адресою постачалися громадянином ОСОБА_4 у торгівельні кіоски, магазини, розташовані на території Івано-Франківської області.

Будучи допитаним ОСОБА_5 показав, що діяв на прохання ОСОБА_4 .

Так, 27 листопада 2019 на підставі добровільної згоди громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками податкової міліції проведено огляд нежитлового приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить їй, у ході якого. ОСОБА_6 добровільно видано товарно-матеріальні цінності, а саме:

- 2 (дві) скляні пляшки об`ємом 0,5 л повністю заповнені прозорою рідиною, з наклеєною етикеткою горілки торгової марки «Пшенична горілка», марковані марками акцизного податку на алкогольні напої невстановленого зразка з серіями і номерами: 20 АААЄ 172145, 20 АААЄ 172157;

- 1 (одну) скляну пляшку об`ємом 0,5 л, повністю заповнену прозорою рідиною, з наклеєною етикеткою горілки торгової марки «Франківчанка», марковану маркою акцизного податку на алкогольні напої невстановленого зразка з наступними серією та номером: 17 АААВ 261509.

Будучи допитаною ОСОБА_6 показала, що вищевказані фальсифіковані напої вона придбала у чоловіка на ім`я ОСОБА_7 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву відповідно до якої просив клопотання про арешт майна слухати без його участі.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Речі на яке слідчий просить накласти арешт вилучено 27 листопада 2019 року під час проведення огляду нежитлового приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

Вищевказані речі постановою слідчого від 27 листопада 2019 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Слідчий обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на всю алкогольну продукцію, виявлену та вилучену в ході огляду нежитлового приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1