Справа №463/9963/19
Провадження №1-кс/463/5196/19
У Х В А Л А

25 листопада 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, погоджене з прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення огляду місця події, а саме автомобіль марки Volkswagen моделі Jetta, 2007 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ключ до вказаного авто, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Клопотання мотивує тим, що СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002731 від 21.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В ході проведення досудового слідства встановлено, що ОСОБА_3 , яка на підставі доручення власника вправі розпоряджатись згаданим вище автомобілем, після знайомства з гр. ОСОБА_4 в квітні 2019р. запропонувала останньому придбати згаданий автомобіль. Узгодивши суму, яка становить 7000 доларів США, які ОСОБА_4 повинен сплачувати частинами у розмірі 1000 доларів США щомісяця, ОСОБА_3 передала автомобіль у фактичне користування ОСОБА_4 , а 03.05.2019р. оформила на його ім`я довіреність. Оскільки ОСОБА_5 не повертав коштів за автомобіль, її мама яка є власником цього автомобіля скасувала основну довіреність, що потягнуло за собою скасування довіреності від 03.05.2019р. Однак, ОСОБА_5 продовжує користуватись вказаним автомобілем. 20.11.2019р. було проведено огляд місця події, в ході якого вилучено згаданий вище автомобіль, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Оскільки такі речі мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, просить накласти арешт на таке майно.

В судове засідання слідчий, а також власник автомобіля ОСОБА_6 не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Перший причин неявки не повідомив, друга подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності. Проти обґрунтованості клопотання заперечує та просить в його задоволенні відмовити. В силу вимог ч. 1 ст. 172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За змістом ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Доказів про те, що вказаний автомобіль визнавався речовим доказом слідчий не подав, крім того, сам власник зазначеного автомобіля, якого слід вважати потерпілим заперечує проти обґрунтованості обмеження її права власності, що в сукупності, свідчить про відсутність принципу співмірності при накладенні даного арешту, а також про невиправдане обмеження права власності.

Крім того, як уже зазначалось вище, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Однак, слідчий не надав жодних доказів про існування таких ризиків.

Тому, клопотання слід визнати необґрунтованим і в його задоволенні відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 9,131,132,170-173, 309 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002731 від 21.11.2019 року відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1