КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11
при секретарі судового засідання ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора і представника ОСОБА_13 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_14 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 05.07.2019 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000191 від 19.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 липня 2019 року вище вказаний обвинувальний акт повернутий прокурору.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки порушено вимоги положень ст.ст. 480. 481 КПК України щодо вручення підозри обвинуваченому - адвокату ОСОБА_7 прокурором місцевої прокуратури, а не керівником регіональної прокуратури. За висновком суду адвокат ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного, відповідно й обвинувальний акт вручено особі, яка не мала статусу підрозрюваного та ОСОБА_7 не набув статусу обвинуваченого.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження направити до суду першої інстанції для проведення підготовчого судового засідання.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що вказане рішення суду першої інстанції є необґрунтованим і підлягає скасуванню, оскільки органом досудового розслідування додержані положення ст.ст. 480. 481 КПК України щодо вручення підозри адвокату ОСОБА_7 . Адвокат ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного та обвинувальний акт було вручено особі, яка мала статус підозрюваного, а тому ОСОБА_7 набув статусу обвинуваченого.
На думку прокурора, норми законодавства не містять вимоги щодо вручення особисто письмового повідомлення про підозру адвокату Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури. Повідомлення про підозру адвокату ОСОБА_7 було складено та підписано прокурором міста Києва ОСОБА_15 11.06.2018, за дорученням якого в порядку ст. 36 КПК України її в той же день було вручено ОСОБА_7 прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_16 .
Не погоджуючись з ухвалою судді представником ОСОБА_13 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_14 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу скасувати, а обвинувальний акт повернути до Солом`янського районного суду м. Києва для подальшого судового розгляду зі стадії підготовчого провадження.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ухвала суду не відповідає вимогам КПК України, оскільки порушення статей 276-279 КПК України при повідомленні про підозру ОСОБА_7 допущено не було, тому висновок Солом`янського районного суду м. Києва в ухвалі від 05.07.2019 р. про те, що ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного є хибним та не вірним.
Також, повертаючи обвинувальний акт прокурору суд не послався ні на жодну із вимог (пунктів) ст. 291 КПК України та не вказав, в якій частині (в чому саме) повернутий прокурору обвинувальний акт (по формі та змісту) не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
На думку представника апелянта зазначений обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України.
Крім того, в оскаржуваній ухвалі суду не зазначено які недоліки необхідно виправити (усунути) прокурору для того, щоб обвинувальний акт відповідав вимогам законодавства, для його подальшого направлення та судового розгляду.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, підтвердила її доводи та просила задовольнити;
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників, які поклались на думку суду;
обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника, які проти апеляційної скарги прокурора заперечували і просили відмовити в її задоволенні;
вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляцій про те, що вирішуючи у підготовчому судовому засіданні питання про дотримання вимог кримінального процесуального закону при врученні підозри ОСОБА_7 , суд вийшов за межі питань, визначених у ст. ст. 314 та 315 КПК України.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 314 та 315 КПК України питання про перевірку правильності вручення підозри обвинуваченому не може бути розглянуто у підготовчому судовому засіданні.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги щодо обвинувального акту, викладені у ст. 291 КПК України, якою не передбачено будь-яких положень щодо вручення підозри чи приєднання документів щодо вручення підозри.
Отже, будь-які питання, пов`язані з можливим порушенням процесу при складанні та врученням підозри, не можуть впливати на питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, та не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянтів є обґрунтованими, а тому апеляційні скарги прокурора і представника ОСОБА_13 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_14 підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора і представника ОСОБА_13 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_14 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 05.07.2019 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000191 від 19.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України, скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4