н/п 1-кп/640/955/19
"10" грудня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,-
При цьому, ОСОБА_7 , маючи на меті затримання ОСОБА_9 та доставлення його до відповідних правоохоронних органів, діючи з мотивів захисту охоронюваного законом та Конституцією України права власності від суспільно-небезпечного посягання (тяжкого злочину), перевищив заходи, необхідні для і затримання злочинця та умисно заподіяв ОСОБА_9 тяжку шкоду, яка явно відповідає небезпечності посягання та обстановці затримання злочинця за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 , викривши ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які проникли на територію домоволодіння, що було огороджене парканом, усвідомлюючи, що дії зазначених осіб були спрямовані на викрадення його майна, з метою затримання злочинців, здійснив декілька попереджувальних пострілів в повітря з належної йому та зареєстрованої у встановленому законом порядку газової зброї (пістолету). Зрозумівши, що їхні дії викриті власником домоволодіння, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не реагуючи на вимоги ОСОБА_7 зупинитися, з метою уникнення затримання з його боку почали втікати з території домоволодіння.
Після цього, ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_9 та в ході затримання, після демонстрації останнім цеглини, яку він тримав у руці, з метою подолання опору з його боку та припинення спроб ухилитися від затримання, діючи умисне в умовах очевидності вчинюваного злочину, усвідомлюючи при цьому суспільне небезпечний характер і наслідки своїх дій у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, свідомо допускаючи їх настання, маючи реальну можливість без серйозної небезпеки для себе та інших осіб здійснити затримання ОСОБА_9 без заподіяння останньому тяжкої шкоди, усвідомлюючи, що останній не має над ним явної фізичної переваги, маючи змогу утримувати злочинця без заподіяння значної кількості тілесних ушкоджень, діючи в умовах очевидної невідповідності цінності блага, на яке вчиняється посягання (металева труба) до заподіюваної шкоди, почав наносити ОСОБА_9 удари по різним частинам тіла та завдав останньому множинні удари (не менше 16 ударів) невстановленим слідством предметом по голові та тулубу, де знаходяться життєво важливі органи людини.
У результаті умисних дій ОСОБА_7 , згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №48 від 04.07.2017 року, ОСОБА_9 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: забійні рани голови: дві - в лівій тім`яній, одна - в потиличній, одна - в ділянці лівої вушної раковини на фоні синця; крововиливи у м`які покрови голови: у лівій тім`яній, скроневих та у потиличній ділянках; садні на шкірі ділянок: одна - правої лобно-скронево-виличної, дві - лівої лобної, одна -в лівій скроневій, дві - груднини на фоні синця, вісім - 3-10 межребір`я зліва по передній поверхні на фоні синців, одна - правого підребір`я, одна - 7 межребір`я справа по передній поверхні, одна - тіла лопатки справа, чотири - 9-12 межребір`і зліва по задній поверхні з переходом на поперекову ділянку, одна - задньої поверхні правого передпліччя, одна - тильної поверхні правої кисті на фоні синця одна - передньо-внутрішньої поверхні правого стегна у верхній третині; два синці на шкірі передньої поверхні правого передпліччя у верхній третині; крововиливи; м`які тканини ділянки грудини, переломи 3-10 ребер зліва по середньо-пахвовіі лінії з масивними крововиливами та розтрощенням підшкірно-жирової клітковині та оточуючих м`язів, 2-5 ребер зліва та 3,4 ребер справа по середньо-ключичній лінії, 10-12 ребер зліва по навколохребтовій лінії з крововиливами у оточуючі м`яв тканини, розриви паренхіми легенів у прикореневих відділах, лівобічниі гемоторакс (400 мл рідкої крові зі згортками), розрив паренхими та фіброзне капсули лівої нирки по задній поверхні з крововиливом у жирову капсулу та лівій наднирник. При цьому сукупна травма органів грудної клітки та заочеревинного простору має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; рани та крововиливи в м`які тканини голови має ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; садна та синці на обличчі, та кінцівках відносяться до легких тілесних ушкоджень, тобто спричинивши тяжку шкоду, яка явно не відповідає небезпечності посягання та обстановці затримання злочинця.
З метою уникнення настання негативних наслідків для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 самостійно викликав на місце події працівників міліції та швидку медичну допомогу.
Внаслідок тяжкої сукупної травми у ОСОБА_9 розвинувся травматични шок, який став причиною смерті останнього. Між діями ОСОБА_7 спрямованими на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, та наслідком у вигляді тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_9 , внаслідок якого настала смерть останнього, є прямий причинний зв`язок.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця.
У судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання обвинуваченого про закриття провадження по даній справі на підставі ст.284 КК України, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України закінчився строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності, про що подав письмове клопотання, наслідки відомі.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання, просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, про що надав відповідну заяву, прокурор проти задоволення даного клопотання не заперечував, потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представник потерпілої ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, оскільки обвинувачений навмисно затягував розгляд справи та не вживав заходи для відшкодування завданої шкоди, наполягали на неправильній кваліфікації його дій та необхідності задоволення їх цивільних позовів.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України, відноситься, згідно ст.12 КК України до категорії невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі, тому особи, які їх вчинили, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України, звільняються від кримінальної відповідальності по закінченню трьох років з моменту їх вчинення.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 скоєно, згідно обвинувального акту, 20.09.2013 р., тобто, з часу його закінчення пройшло більше трьох років. Даних про зупинення або переривання строків давності під час досудового розслідування не встановлено.
У відповідності до частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що закінчення строків давності, відповідно до вимог ст.49 КК України, є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України.
Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У зв`язку із закриття кримінального провадження, цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілим, що у відповідності до ч.7 ст.128 КПК України вони мають право пред`явити цивільні позови в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 128, 284, 286, 288, 371, 372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.
Цивільні позови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без розгляду, роз`яснивши їм право на пред`явлення позовів в порядку цивільного судочинства.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя -