Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа №480/205/19
Провадження №1-кп/480/226/19
ВИРОК
Іменем України

30 вересня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №0000025, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Снігурівка Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 19.07.2010 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 с.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 16.11.2010 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 31.05.2011 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.122, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ст.ст.70, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.02.2018 року за відбуттям строку покарання;
- 12.03.2019 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Луганськ Луганської області, українки, громадянки України, з технічною середньою освітою, по спеціальності технолога, не працюючої, не заміжньої, раніше судимої:
- 17.01.2019 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у ромірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимий та маючи не зняту і не погашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не став і вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах.
Так, 20.12.2018 року у денний час, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , навмисно з метою таємного викрадення чужого майна, через незачинену хвіртку, проникли до двору будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_11 та підійшли до приміщення гаражу. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачивши суспільно небезпечні наслідки такого діяння та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, через відсутні гаражні двері, проникли до приміщення гаражу, звідки таємно викрали поперечину навіски ЮМЗ в зборі з буксирувальною провушиною, після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 474 гривні.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_8 .
Обвинувачена ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала у повному обсязі, щиро каялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Позиція потерпілого ОСОБА_11 .
Потерпілий ОСОБА_11 надав заяву про розгляд справи без його участі; матеріальний збиток відшкодований у повному обсязі; цивільний позов не заявляв. Просив суд обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому, з`ясував те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винними у вчиненні якого визнаються обвинувачений ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_8 .
Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Протиправні дії обвинуваченої ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .
В ході розгляду справи судом встановлено, що обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлені.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 .
В ході розгляду справи судом встановлено, що обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 судом не встановлені.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й домірністю, яка є проявом справедливості.

У відповідності до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.75 КК України , якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше пяти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч.1 ст.19 КК України, однак вчинив злочин середньої тяжкості.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який офіційно не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, стан його здоров`я, його соціально - психологічні риси, який неодружений, непонолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується добре, а також дані досудової доповіді Миколаївського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області від 16.07.2019 року, яким визначений високий ризик вчинення ним повторного злочину; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється, як дуже високий.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, його наслідки для потерпілого ОСОБА_11 , якому завданий матеріальний збиток відшкодований повністю, щире каяття ОСОБА_7 та його активне сприяння розкриттю злочину, ставлення обвинуваченого до скоєного, який шкодує про те, що сталося, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства та його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_13 , суд враховує, що остання є осудною в розумінні ч.1 ст.19 КК України, однак вчинила злочин середньої тяжкості.
Суд також враховує умови життя обвинуваченої, її соціальне та матеріальне становище, яка офіційно не працює, раніше судима, стан її здоров`я, її соціально - психологічні риси, яка незаміжня, неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується добре, а також дані досудової доповіді Миколаївського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області від 16.07.2019 року, яким визначений середній ризик вчинення нею повторного злочину; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , враховуючи тяжкість злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, його наслідки для потерпілого ОСОБА_11 , якому завданий матеріальний збиток відшкодований повністю, щире каяття ОСОБА_8 та її активне сприяння розкриттю злочину, ставлення обвинуваченої до скоєного, яка шкодує про те, що сталося, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченої, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства та її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовим доказом у даному кримінальному провадженні визнано поперечина навіски ЮМЗ в зборі з буксирувальною провушиною. Вказаний речовий доказ передано на зберігання потерпілому ОСОБА_11 , під розписку. Рішення щодо речового доказу слід прийняти на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення товарознавчої експертизи (висновок експерта №10 від 28.01.2019 року) вартістю 858 грн оо коп.
Вказані витрати є підтверджені документально та підлягають стягненню в солідарному порядку з обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 .

У даному кримінальному провадженні запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався.

У даному кримінальному провадженні запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_8 не застосовувався.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.03.2019 року остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку терміном на 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

ОСОБА_14 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку терміном на 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України основне покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17.01.2019 року, яким ОСОБА_8 призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп, складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи, які підтверджені документальному розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 00 коп (Миколаївський НДЕКЦ МВС України р/р 7675 Банк ДКСУ м.Києва, МФО 820172, ).

Речовий доказ поперечину навіски ЮМЗ в зборі з буксирувальною провушиною, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_11 вважати поверненим останньому за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_15

30.09.2019