Справа № 738/1883/19
№ провадження 1-в/738/207/2019
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№ 91)» в залі судових засідань Менського районного суду клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства та звільнення від призначеного покарання , -

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2019 року захисник ОСОБА_5 звернувся з клопотанням до Менського районного суду Чернігівської області в інтересах засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства та звільнення від призначеного покарання.
Клопотання мотивоване тим, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2011 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 112, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 208 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі:
- по ч. 3 ст. 212 КК України на 7 років і 6 місяців з позбавленням права займати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки з конфіскацією всього особисто йому належного майна;
- по ч. 2 ст. 364 КК України на 5 років з позбавленням права займати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки;
- по ч. 2 ст. 366 КК України на 3 роки з позбавленням права займати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки;
- по ч. 2 ст. 209 КК України на сім років з позбавленням права займати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки, з конфіскацією грошових коштів та іншого майна, отриманих злочинним шляхом з конфіскацією всього особисто належного майна;
- по ч. 2 ст. 208 КК України на 4 роки з позбавленням права займати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки, з конфіскацією валютних цінностей, які знаходяться на вказаних рахунках.
На підставі ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання по ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 208 КК України в зв`язку із спливом строків давності.
Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.08.2011 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду відносно ОСОБА_4 змінено, виключено з покарання за ч. 2 ст. 209 КК України додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права займати посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки. Виключено з вироку застосування судом ст. 70 КК України конфіскацію валютних цінностей, які знаходяться на вказаному у змісті вироку валютних рахунках.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.02.2012 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2011 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.08.2011 року щодо ОСОБА_4 в частині його засудження за ч. 2 ст. 208 КК України скасовано, справа в зазначеній частині закрита на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України через відсутність складу злочину.
За ч. 3 ст. 212 КК України невідбуте ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців замінено на штраф в розмірі 372776,00 грн.
На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, та ч. 2 ст. 364 КК України, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, у вигляді позбавлення волі строком на 7 років. Вважати ОСОБА_4 засудженим за вищевказаною сукупністю злочинів ще й до додаткових покарань у виді позбавлення права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 3 роки, конфіскації всього майна, яке є його власністю, конфіскації валютних цінностей, які знаходяться на вказаних розрахункових рахунках, зокрема на банківських рахунках ОСОБА_4 та конфіскації майна і грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.
07.04.2011 року Законом України № 3207-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення», в новій редакції було викладено поняття суб`єкту злочину (ч. 3 ст. 18 КК України) та в примітці до ст. 364 КК України посадові особи юридичних осіб приватного права були виключені із переліку суб`єктів цього злочину. А тому вважає, що ОСОБА_4 не може бути визнано спеціальним суб`єктом злочину передбаченого ст. 364 України, так як не являвся службовою особою, яка постійно, тимчасово чи за спеціальними повноваженнями здійснювала функції представників влади чи місцевого самоврядування та іншого у відповідності до вимог ч. 3 ст. 18 КК України, а тому вважає, що оскільки ОСОБА_4 не може бути суб`єктом злочину кваліфікованого за ч. 2 ст. 364 КК України, а тому він повинен бути виправданим за цією статтею, а як наслідок у його діях не може міститися склад злочину, передбачений ст. 209 КК України.
Просить привести вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду від 08.04.2011 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до чинного законодавства та звільнити останнього від призначеного покарання за ч. 2 ст. 209 та ч. 2 ст. 364 КК України та вважати ОСОБА_6 засудженил за ч. 3 ст. 212 КК України.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання свого захисника підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні з вимогами клопотання погодився частково. Заперечив проти негайного звільнення засудженого ОСОБА_4 з під варти, в решті з вимогами клопотання погодився.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2011 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 208 КК України. На підставі ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді 7 (семи) років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням право обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, з конфіскацією всього особисто належного майна, з конфіскацією грошових коштів та іншого майна, отриманого злочинним шляхом, з конфіскацією валютних цінностей, які находяться на указаних розрахункових рахунках. Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.08.2011 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2011 року у відношенні ОСОБА_4 змінено, виключено з ч. 2 ст. 209 КК України додаткову міру покарання у виді позбавлення права обіймати посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 роки. Виключити з вироку застосування судом на підставі ст. 70 КК України конфіскацію валютних цінностей, які знаходяться на указаних розрахункових рахунках. В решті вирок відносно ОСОБА_4 залишено без змін. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.02.2012 року Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2011 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.08.2011 року щодо ОСОБА_4 в частині його засудження за ч. 2 ст. 208 КК України скасовано, справу в зазначеній частині закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України через відсутність складу злочину. За ч. 3 ст. 212 КК України знижено невідбуте ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців до штрафу в розмірі 372 776 грн. На підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 та ч. 2 ст. 364 КК України, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, - у виді позбавлення волі строком на сім років з додатковими покараннями у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на 3 роки, конфіскацією всього майна, яке є його власністю, конфіскацією валютних цінностей, які знаходяться на вказаних розрахункових рахунках, та конфіскацією майна і грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.
Станом на дату розгляду справи вирок відносно ОСОБА_4 набрав законної сили та останній відбуває покарання у ДУ «Менська виправна колонія № 91».
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, зокрема, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Під законом про кримінальну відповідальність тут розуміється не тільки Кримінальний кодекс України в цілому, а й його окремі структурні елементи (норми): розділи, статті, частини статей, пункти, абзаци, речення, словосполучення, слова і цифри.
Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом а) скасування норм Особливої частини КК, б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК; г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту.
Законом України № 3207-VI від 07 квітня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» були як внесені зміни до низки статей Кримінального кодексу України так і включено нові статті, щодо відповідальності за корупційні злочини.

Проаналізувавши зміни, що були внесені Законом України № 3207-VI від 07 квітня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» до Кримінального кодексу України та вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2011 року в частині кваліфікації злочинних дії ОСОБА_4 , суд не вбачає декриміналізації діяння, а приходить до висновку, що дії засудженого мають кваліфікуючі ознаки іншої статті КК України (яка була включена до КК України Законом України № 3207-VI від 07 квітня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення»).
Окрім того, з досліджених в судовому засіданні копії ухвали колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.08.2011 року та копії ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.02.2012 року вбачається, що вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2011 року переглядався в апеляційному та касаційному порядку вже після набрання чинності змінами відповідно до Закону України № 3207-VI від 07 квітня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» і суди як апеляційної так і касаційної інстанції не знайшли підстав для звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства та звільнення від призначеного покарання - відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1