ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5981/19
провадження № 1-кс/753/2384/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваної ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0007688 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Потсдам Федеративної Республіки Німеччина, українка, громадянка України, має вищу освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює на посаді директора ТОВ «Камасана Релакс», раніше не судима, підозрювана у вчиненні діяння, передбаченого ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України.
ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 , про обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007688 від 07.09.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України.
В клопотанні зазначені ризики, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста по даній справі, оскільки одне із правопорушень відноситься до злочину середньої тяжкості. Оскільки ризики, зазначені вище, мають високий ступень, у зв`язку з чим інша міра запобіжного заходу, окрім тримання під вартою не зможе забезпечити дотримання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та усунути вказані ризики, слідчий просив клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання з підстав зазначених в ньому.
Підозрювана та її захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу, як тримання під вартою, вказавши, що ні переховуватись, ні впливати ні на кого підозрювана не збирається, оскільки підозрювана, має постійне місце проживання, реєстрації, раніше не судима, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити у повному обсязі.

Крім того, ОСОБА_5 пояснила, що 29.08.2019 року до неї підійшло шестеро чоловіків, які почали стверджувати, що вони мають ухвалу суду на її затримання, проте пред`явити вказану ухвалу суду ОСОБА_5 вони не змогли. Після чого, цього ж дня, ОСОБА_5 самостійно звернулась до суду із письмовою заявою для з`ясування вказаних обставин, де зокрема вона і дізналась про наявність зазначеного клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу. Також повідомила, що під час її ознайомлення з матеріалами клопотання у кабінеті помічника та секретаря слідчого судді ОСОБА_1 , до вказаного кабінету зайшло шестеро осіб чоловічої статі (зі слів ОСОБА_5 це були саме ті особи, які намагались її затримати), які почали вести себе зухвало, не надавши свої повноваження, почали кричати на помічника судді та секретаря, внаслідок чого, побоюючись за своє житття та здоров`я, ОСОБА_5 була змушена неодноразово викликати загін поліції.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 (яка є матір`ю ОСОБА_5 ) надала позитивну характиристику ОСОБА_5 вказавши, що остання їй допомагає фінансово, купує ліки, крім того, свідок повідомила суду, що ОСОБА_5 від органів слідства не переховується, оскільки жодних листів від слідчого ОСОБА_5 не отримувала, співробітники поліції до ОСОБА_5 не приходили.
Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, 24.07.2015 ОСОБА_5 вирішила виїхати разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кордон до Королівства Іспанії, не повідомивши та не узгодивши вказане рішення з батьком дитини ОСОБА_10 , з яким вона розлучена. У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 не бажала щоб ОСОБА_10 знав про виїзд їх спільної дитини за кордон у її супроводі, у останньої виник злочинний умисел щодо вивозу малолітнього ОСОБА_9 за кордон, шляхом підробки офіційного документу, який надає особі певні права та подальшого використання даного завідомо підробленого документу - нотаріально посвідченої заяви батька щодо згоди на вивезення за межі України неповнолітнього ОСОБА_9 , для незаконного переправлення останнього через державний кордон.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 вступивши, в невстановлений досудовим розслідування час та місці, у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, (яка працює приватним нотаріусом) і уповноважена на здійснення нотаріальних дій (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, склала завідомо підроблений офіційний документ, а саме, здійснила підроблення від імені ОСОБА_10 заяви щодо надання згоди на тимчасову поїздку за кордон до Королівства Іспанії для відпочинку та відкриття «Шенгенської» візи, строком з 24.07.2015 по 31.08.2015 їх спільної дитини малолітнього ОСОБА_9 у супроводі його матері ОСОБА_5 .

Вказана заява здійсненана бланку серії НАН № 943173 від 24.07.2015 та зареєстрована в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів за №1205 без відома та безпосередньої присутності ОСОБА_10 .

Під час складання завідомо підробленого офіційного документа, невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження), яка працює приватним нотаріусом і уповноважена на здійснення нотаріальних дій, зазначила у заяві серію та номер паспорта « НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який видано Жовтневим РУ ГУМВС України в м. Києві від 10.06.1999, і який відповідно до довідки Дарницького районного відділу Головного Управління Державної міграційної служби в м. Києві №03/10171 від 08.09.2015 є недійсним, оскільки ОСОБА_10 25.12.2014 отримано паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Дарницьким РВ ГУДМ України в м. Києві.

Крім того, 17.08.2015 ОСОБА_5 з метою виїзду разом із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_9 за кордон, прибули до міжнародного пункту пропуску авіарейсів «Бориспіль-D», який розташований за адресою: Київська обл., м. Бориспіль. Під час здійснення паспортного контролю громадян України, ОСОБА_5 пред`явила свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та документу, який надає право виїзду дитини за кордон серії НОМЕР_3 з проставленими в них «шенгенськими» візами.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення сина через державний кордон України у незаконний спосіб, надала органам прикордонного контролю, як підставу для перетину державного кордону її малолітнім сином, завідомо підроблений документ нотаріально посвідчену заяву від 24.07.2015, виконану на бланку з серійним номером НОМЕР_4 , про згоду батька малолітньої дитини ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на вивезення за межі України сина у супроводі одного з батьків, а саме матері ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_9 у супроводі матері ОСОБА_5 з України авіарейсом «Київ-Барселона» направився до міста Барселона Королівства Іспанії, перетнувши державний кордон України у міжнародному пункті пропуску для авіарейсів «Бориспіль- D», що на території обслуговування Державної прикордонної служби України.

Крім того, ОСОБА_5 17.08.2015р. о 08 годині 28 хвилин, діючи з прямим умислом, всупереч вимогам Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р., здійснила незаконне переправлення малолітнього ОСОБА_9 через державний кордон України.

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у підробленні офіційного документу, який посвідчується приватним нотаріусом, і надає певні права, за попередньою групою осіб, у використанні завідомо підробленого документа та у незаконному переправленні особи через державний кордон України.

Вказані протиправні дії ОСОБА_5 кваліфікуються як вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України.

23 березня 2017 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України.

На неодноразові виклики до слідчого ОСОБА_5 не з`явилась, причини не явки не повідомила, за місцем мешкання та прописки відсутня, місцезнаходження останньої органам досудового розслідування не відомо, в зв`язку з чим виникли підстави вважати, що остання переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та/або суду.

Постановою старшого слідчого Дарницького УП ГУ НП у м. Києві 22.08.2018 ОСОБА_5 було оголошено у розшук.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.03.2019 старшому слідчому СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою її приводу до зали судових засідань Дарницького районного суду м. Києва для участі у розгляді клопотання про застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, 29.08.2019 року ОСОБА_5 самостійно звернулась до суду із письмовою заявою для з`ясування вказаних обставин, де зокрема вона і дізналась про наявність зазначеного клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу стосовне неї та була ознайомлена з матеріалами клопотання особисто у приміщенні суду.
Відповідно до п. 21 ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора.
Телефонограмою від 29.08.2019 року прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 було повідомлено про добровільне з`явлення підозрюваної ОСОБА_5 до слідчого судді та про призначення на 30.08.2019 року розгляду клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , про обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007688 від 07.09.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України.
Разом з тим, захисником ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомлено суду та надано, як доказ, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, який було складено органами слідства, 27.09.2017 року затверджено прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 та подано до суду.

Однак, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області вказаний обвинувальний акт було повернуто прокурору на доопрацювання.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Чеботарь проти Молдови»), яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що зазначені в клопотанні обставини підозри ОСОБА_5 в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях мають місце та підтверджується сукупністю достатніх для цього етапу розслідування доказів.
Разом з тим, у відповідності до статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про практику Суду як джерело права. У ч.5 ст.9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При цьому рішення Європейського суду з прав людини містять положення відносно того, що посилання на тяжкість обвинувачень як головний чинник при оцінці ймовірності того, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини - є недостатнім.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваній, характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, характеризуючи дані підозрюваної, які є позитивними, її майновий та сімейний стан (постійне місце проживання у м. Києві та місце реєстрації, має постійне місце роботи та джерело доходу, раніше не судима), слідчий суддя вважає, що підозрюваній слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В той же час, згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Оскільки, прокурором та слідчим у клопотанні не були доведені обставини, зазначені у п. 3 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Перевіривши доводи клопотання на предмет наявності ризиків, вважаю, що одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу про те, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатнім. За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому, враховуючи дані про особу підозрюваної в їх сукупності, з урахуванням вказаних обставин, вважаю за необхідне, застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 206, 369-372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий судя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: - прибувати до органів досудового слідства та суду за першою вимогою; - повідомляти органи досудового слідства та суду про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.
Обов`язки покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 28.10.2019 року.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 2.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: