справа № 462/3478/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0001534 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із освітою 9 класів, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 13.09.2018 року Галицьким районним судом м.Львова за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України на три роки три місяці позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 22.04.2019 року, близько 18.25 год., перебуваючи в роздягальні приміщення СЗШ № 65, яка знаходиться на вул.Роксоляни, 35 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав із рюкзака мобільний телефон марки «Lenovo VIBE P1m», вартістю 1288 грн., в чохлі, вартістю 200 грн., із сім-картою оператора «Київстар», вартістю 100 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 20 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 1608 грн.
Також, 22.04.2019 року, близько 18.25 год., ОСОБА_4 перебуваючи в роздягальні приміщення СЗШ № 65, яка знаходиться на вул.Роксоляни, 35 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав із рюкзака мобільний телефон марки «Apple Iphone 5S», вартістю 2800 грн., із сім-картою оператора «Київстар», вартістю 30 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 10 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 2840 грн.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив, що не оспорює фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. При цьому, від давання показань відмовився. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Відповідно до ч.3 ст.32 КК України вчинення двох або більше злочинів, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Згідно примітки 1 ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.
Обвинувачений ОСОБА_4 до вчинення даного злочину був засуджений 13.09.2018 року Галицьким районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України, отже, в даному випадку має місце така кваліфікуюча ознака крадіжки, як повторність, пов`язана із засудженням ОСОБА_4 за раніше вчинений злочин.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд, враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно роз`яснення, даного у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» (далі - Постанова №7) визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненими умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше неодноразово судимий (матеріали кримінального провадження, арк.104-105), неодружений, офіційно непрацевлаштований, на обліку не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк.109), згідно наданої характеристики за місцем проживання скарг і заяв від мешканців не поступало, негативні характеризуючі дані відсутні (матеріали кримінального провадження, арк.114).

Також суд бере до уваги досудову доповідь органу пробації, відповідно до висновків якої виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюються як високі, а небезпеки для суспільства - як середні.
Виходячи з наведеного, враховуючи позицію потерпілих, викладену в поданих кожним з них на адресу суду заявах, що при обранні виду і міри покарання вони покладаються на розсуд суду, а також те, що заподіяна потерпілим шкода ОСОБА_4 не відшкодована, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, з огляду на відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і за переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_4 вироком Галицького районного суду м.Львова від 13.09.2018 року був засуджений за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на три роки три місяці позбавлення волі (матеріали кримінального провадження, арк. 116-118), проте до повного відбуття покарання він вчинив новий злочин, тому до призначеного покарання за новим вироком слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком суду, згідно з вимогами ст.71 КК України.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Галицького районного суду м.Львова від 13.09.2018 року у виді шести місяців позбавлення волі, обравши остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Речовий доказ диск CD-R із відеозаписом з камер відеоспостереження СЗШ № 65 від 22.04.2019 року (матеріали кримінального провадження, арк.78) залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1