Дата документу 30.09.2019 Справа № 320/331/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 320/331/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1278/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула 30 вересня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2019 року про відмову у відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про перегляд вироку Запорізького обласного суду від 4 листопада 1996 року та ухвали Запорізького обласного суду від 30 червня 2000 року за нововиявленими обставинами.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

Вироком судової колегії у кримінальних справах Запорізького обласного суду від 04 листопада 1996 року ОСОБА_8 було засуджено за п. «в» ст. 93, ст. 190-1, ч. 2 ст. 196-1, ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК України (в ред. 1960 р.) до остаточного покарання за сукупністю злочинів у вигляді смертної кари розстрілу.
Ухвалою судової колегії з кримінальних справ Запорізького обласного суду від 30 червня 2000 року, на підставі Закону України від 22.02.2000 року та ст. 58 Конституції України і ст.ст. 6, 54 КК України (в ред. 1960 р.), призначене ОСОБА_8 покарання за вироком судової колегії у кримінальних справах Запорізького обласного суду від 04 листопада 1996 року у виді смертної кари розстрілу, замінено на довічне позбавлення волі з відбуванням покарання у в`язниці.
15 січня 2019 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява адвоката ОСОБА_7 , який діє на підстав доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, засудженій до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, в інтересах ОСОБА_8 про перегляд вироку Запорізького обласного суду від 04.11.1996 року та ухвали Запорізького обласного суду від 30.06.2000 року по справі № 2-136-1996 за нововиявленими обставинами.

Суд, відмовляючи у відкритті провадження за заявою захисника, прийшов до висновку, що дана заява має бути подана саме до Запорізького апеляційного суду, оскільки зазначена заява подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обстави, крім того, заява адвоката ОСОБА_7 не містить нововиявлених обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України та їх обґрунтування з посиланням на докази, які б дали підстави до відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, а також адвокатом не зазначено про початок перебігу строку для звернення із зазначеною заявою, що може свідчити про його пропуск.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає, що суд першої інстанції незаконно відмовив у відкритті провадження по справі про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на даний час апеляційні суди діють виключно як суди апеляційної інстанції, і не вправі проводити судовий розгляд за правилами, передбаченими ст. 463 КПК України, що передбачає перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами місцевими судами за місцем скоєння злочину.

Крім того, посилаючись на те, що в даній заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ставиться питання про скоєння засудженим саме менш тяжкого кримінального правопорушення, тому застосування судом першої інстанції положень ч.1 ст. 461 КПК України є незаконним.

Просить ухвалу суду скасувати та зобов`язати Мелітопольський міськрайонний суд відкрити провадження за даною заявою.

Позиції учасників судового провадження.

Адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні висловила заперечення вимогам апеляційної скарги, вказавши, що суд першої інстанції вірно відмовив у відкритті провадження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Із матеріалів провадження слідує, що до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , звернувся із заявою про перегляд вироку Запорізького обласного суду від 04.11.1996 року та ухвали Запорізького обласного суду від 30.06.2000 року по справі № 2-136-1996 за нововиявленими обставинами.

Прийнявши рішення про відмову у відкритті провадження за вищенаведеною заявою, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, зокрема про те, що дана заява має бути подана саме до Запорізького апеляційного суду, оскільки зазначена заява подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обстави.

За змістом положень ч. 1 ст. 463 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, тобто йдеться про інстанційну підсудність кримінальних проваджень за правилами ст. 33 КПК України.

Згідно із ч. 5 ст. 33 КПК України кримінальне провадження за нововиявленими обставинами здійснюється судом, який ухвалив рішення, що переглядається.

Водночас, у зв`язку зі зміною чинного законодавства України, на даний час апеляційні суди діють виключно, як суди апеляційної інстанції, тому слід дійти висновку, що Запорізький апеляційний суд не вправі проводити судовий розгляд за правилами, передбаченими для кримінального провадження в суді першої інстанції, відповідно до ст. 466 КПК України.

Отже, висновок місцевого суду про вирішення питань, пов`язаних із переглядом вироку Запорізького обласного суду від 04.11.1996 року та ухвали Запорізького обласного суду від 30.06.2000 року по справі № 2-136-1996, прийнятних у порядку КПК 1960 року, за нововиявленими обставинамиапеляційним судом на підставі положень КПК суперечить правилам інстанційної підсудності, визначеним статтями 33 і 463 КПК, що відповідно до п. 6 ст. 412 КПК є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_7 зокрема у зв`язку із тим, що ця заява не підсудна цьому районному суду, не може вважатися такою, що відповідає вимогам ст. 370 КПК і постановлена з порушенням закону.

Вищенаведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.06.2019 року ЄУ № 1-19/11 (провадження №51-1134км19).

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

При цьому, з огляду на зміст оскаржуваного рішення, слід врахувати, що на стадії відкриття провадження за відповідною заявою суд не може вирішувати її сутність, зокрема чи відповідають заявлені обставини критеріям нововиявлених чи виключних. Підлягає з`ясуванню лише відповідність поданої заяви вимогам ст. 462 КПК України щодо змісту.
Наведені висновки апеляційного суду базуються на правових висновках, викладених у рішеннях касаційної інстанції, які згідно ч.5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (ухвала ВССУ від 03.09.2915 р. у провадженні № 11-о/785/17/14; постанова ВС від 28.02.2019р. у справі № 2117/1-578/11; постанова ВС від 05.02.2019р. у справі № 756/13825).

Вимога апелянта щодо зобов`язання Мелітопольського міськрайонного суду відкрити провадження за його заявою є неспроможною, апеляційний суд, згідно ст. 407 КПК України, не наділений повноваженнями вирішувати питання зобов`язального характеру. Питання відкриття провадження в порядку ст. 464 КПК України за законом є прерогативою, в даному випадку, суду першої інстанції. Наведене обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. 404, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2019 року про відмову у відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про перегляд вироку Запорізького обласного суду від 4 листопада 1996 року та ухвали Запорізького обласного суду від 30 червня 2000 року за нововиявленими обставинамискасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4