Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1443/18

Номер провадження: 1-кп/511/30/19

06 листопада 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області матеріали кримінального провадження №0000390 від 09.04.2018 року на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Волгодонськ Ростовської області РФ, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 30.05.2001 року Котовським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 101, ст. 42 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.11.2007 року замінено невідбуту частину призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке у вигляді виправних робіт на строк 1 рік з відрахуванням 20% в дохід держави, покарання не відбуто,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Роздільна Одеської області, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
08.04.2018 року біля 22 години ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 після вживання алкогольних напоїв, з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_10 , який розпиваючи з ними спиртні напої викрав гроші у ОСОБА_5 , прийшли до будинку по АДРЕСА_3 , в якому проживав ОСОБА_11 , батько ОСОБА_10 .

Знаходячись на подвір`ї зазначеного домоволодіння та з`ясовуючи у ОСОБА_11 де знаходиться його син, у ОСОБА_5 та у ОСОБА_4 , які знаходились в стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт з потерпілим, так як останній не повідомив їм про місцезнаходження сина. Після чого, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки спільно почали наносити чисельні удари ОСОБА_11 руками в голову та по тулубу.

Далі, не знайшовши ОСОБА_10 по місцю його проживання, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продовжили його пошуки по сусідам, при цьому примусили ОСОБА_11 ходити разом з ними, продовжуючи узгоджені дії щодо нанесення ударів руками та ногами по тулубу та голові. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 почав падати, однак ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тягли його за собою по землі.

В результаті умисних множинних ударів руками та ногами потерпілому ОСОБА_11 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка поєднує: значні поширені крововиливи під м`які оболонки головного мозку, численні ссадна ділянки волосистої частини голови і обличчя з масивними розлитими крововиливами (гематомами) у м`які тканини волосистої частини голови, закриту травму шиї з численними синцями та ссаднами переважно на лівій бічній поверхні шиї і на підборідді з переломом лівого верхнього ріжка, щитоподібного хряща, закриту травму грудної клітини у вигляді переломів бічних відділів 7-10 лівих ребер і задніх відділів 8-го, 11-12 правих ребер, а також численні ссадна у ділянках тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, поодинокі синці у ділянках передпліч.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер, а його смерть знаходиться в прямому причинному зв`язку із отриманою черепно-мозковою травмою у вигляді численних масивних крововиливів під м`які оболонки головного мозку з його набряком.

В той же день 08.04.2018 року в 22 годині 30 хв. після спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залишили потерпілого на галявині поблизу домоволодіння по АДРЕСА_3 .

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину не визнали та заперечували свою причетність до заподіяння потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 08.04.2018 року він приїхав в гості до ОСОБА_4 , у нього вдома вони на протязі дня вони відпочивали, у них в гостях був знайомий ОСОБА_12 - ОСОБА_13 . Ввечері цього дня він повинен був розрахуватися за таксі, на якому до нього їхала з м. Одеси дівчина, а тому вирішив перевірити власні гроші і виявив, їх зникнення. Вони з ОСОБА_4 зрозуміли, що гроші вкрав ОСОБА_13 , який на той час вже пішов додому, в зв`язку з чим почали його шукати. Телефон у ОСОБА_14 був вимкнутий, тоді вони пішли його шукати по селі. Максим підняв лише один раз телефон і вони зрозуміли, що він від них ховається. Вони вирішили його пошукати у нього вдома, а тому пішли до його помешкання. Прийшли до будинку ОСОБА_14 біля 22 години вечора, вийшов батько ОСОБА_15 та повідомив їм, що сина вдома не має вже 4 дні і він може бути у мешканки смт Лиманське ОСОБА_16 і сам пішов з ними показати місце її проживання. Втрьох вони пішли до ОСОБА_16 , однак ОСОБА_16 сказала, що ОСОБА_14 у неї не має. Тоді він сказав ОСОБА_11 , щоб той знайшов сам сина, забрав у нього гроші та приніс їх додому до ОСОБА_4 . Після цього поки він поговорив по телефону, ОСОБА_11 вже пішов додому, а вони з ОСОБА_4 пішли до своєї домівки. По дорозі вони зустріли знайому ОСОБА_4 - ОСОБА_17 та запросили її в гості. У ОСОБА_4 його вже чекало таксі та дівчина, він взяв свою сумку з речами та поїхав в м. Одеса біля 22 години 30 хвилин. Затриманий був на наступний день в м. Одеса по місцю проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , також не визнаючи свою провину у вчинені злочину, дав в суді покази, аналогічні показам ОСОБА_5 . Суду пояснив, що з 07.04.2018 року в нього в гостях був його знайомий ОСОБА_5 , вони смажили шашлик, випивали пиво. 08.04.2018 року саме він запросив в гості ОСОБА_18 , який як потім вияснилось вкрав гроші у ОСОБА_5 . Він запропонував ОСОБА_5 піти до ОСОБА_10 та забрати кошти. Біля 22 години прийшли до додому ОСОБА_10 на пров. Світлий, вийшов батько ОСОБА_14 і вони повідомили ОСОБА_11 , що ОСОБА_14 вкрав гроші у ОСОБА_5 . ОСОБА_11 вийшов до хвіртки, і коли ОСОБА_5 хотів зайти в подвір`я, то він не пустив та сказав, що сина не має вдома і він може бути у сусідки ОСОБА_16 та запропонував показати її будинок. Прийшли втрьох до ОСОБА_16 додому, остання вийшла з будинку та сказала також, що ОСОБА_14 у неї не має. Після цього вони пішли втрьох він, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 від ОСОБА_16 . По дорозі ОСОБА_5 відійшов говорити по телефону, а він продовжив розмову з ОСОБА_11 за його сина, після чого розійшлись по домівкам. Підтвердив, що по дорозі вони зустріли та запросили в гості ОСОБА_19 і в цей же вечір за ОСОБА_5 приїхала його дівчина на таксі і він поїхав до м. Одеси.

На уточнюючі питання пояснив, що на стадії досудового розслідування вину у вчиненого злочину він визнавав, давав покази щодо причетності до вчинення злочину і його, і ОСОБА_5 , однак ці покази спростував в суді, та пояснив, що він оговорив себе та ОСОБА_5 , так як робив це за вказівкою працівників поліції.
Однак незважаючи на повне невизнання вини обвинуваченими у вчиненні злочину в суді, суд вважає, що провина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм злочину підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так за підозрою у вчиненні вказано злочину 09.04.2018 року був затриманий спочатку ОСОБА_4 .

Згідно протоколу слідчого експерименту від 14.04.2018 року затриманий 09.04.2018 року ОСОБА_4 в ході даної слідчої дії в присутності захисника, понятих показав, що він причетний до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 і даний злочин вчинив разом з ОСОБА_5 . При цьому показав, що він з ОСОБА_5 прийшли до помешкання потерпілого на АДРЕСА_3 , з двору будинку повели ОСОБА_11 шукати його сина ОСОБА_14 на АДРЕСА_4 . Далі, коли його там не знайшли, ОСОБА_11 повідомив, що його син може ховатися біля німецького кладовища, куди вони і потягнули ОСОБА_11 під руки. Прибувши знову на пров. Світлий до будинку № 9 він наніс правою рукою удар кулаком ОСОБА_11 в область ребер, так як останній сказав, що не буде шукати свого сина і сів на дорогу, а він тягнув його за одяг і одяг знімався з ОСОБА_11 . Далі ОСОБА_4 показав, як він наніс потерпілому ще декілька ударів кулаком в область ребер, від чого потерпілий впав, а тому він його за ноги волік по ґрунтовій дорозі. При цьому повідомив, що ОСОБА_5 не бив ОСОБА_11 , це робив лише він в його присутності. Потерпілий став кричати, що посадить їх до тюрми, а він забрав речі ОСОБА_11 сорочку в клітинку, штани, синю футболку і вони з ОСОБА_5 пішли до його помешкання по АДРЕСА_2 . З метою приховування злочину вдома він відкрив металеві круги в печі і сховав там одяг потерпілого, після чого залишився вдома, а ОСОБА_5 викликав таксі, на якому поїхав до м. Одеса. (а.с.39 т.2)

При проведенні даної слідчої дії були присутні поняті ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які в суді підтвердили свою участь в даній слідчій дії та показали наступне.

Так свідок ОСОБА_20 в суді показав, що він був запрошений в якості понятого працівниками поліції під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 . Окрім нього був ще один понятий та захисник. ОСОБА_4 в його присутності розповідав та показував, місце де вони побили ОСОБА_11 , потім як тягли його на вулицю, як знімали одежу та показав піч, в якій він хотів ці речі спалити. ОСОБА_4 говорив, що він з ОСОБА_5 вживали алкоголь в той вечір разом з сином потерпілого ОСОБА_14 . Під час проведення слідчого експерименту до ОСОБА_4 фізичне або психологічне насилля не застосовували, він сам розказував та показував, як він бив ОСОБА_11 по ребрам.

Свідок ОСОБА_21 по обставинам його участі у слідчому експерименті в суді показав, що був присутній в якості понятого при проведенні слідчого експерименту від 14.04.2018 року за участю ОСОБА_4 . Суду повідомив, що під час слідчого експерименту ОСОБА_4 показував на ньому, як саме він наносив удар в правий бік ОСОБА_11 , підтвердив власний підпис на протоколі слідчого експерименту, при цьому заявив, що він не чув повністю покази ОСОБА_4 , а тому не може повідомити про їх зміст суду.

Суд вважає, що саме покази ОСОБА_4 та повідомлені ним факти під час слідчого експерименту, є найбільш правдивими, так як вони підтверджуються іншими доказами по справі, дослідженими судом.

Так допитана по справі потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 09.04.2018 року біля кладовища в смт. Лиманське було знайдено її безпритомного сина ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями, який невдовзі на цьому ж місці помер. Засвідчила в суді, що останній раз бачила свого сина живим о 19 годині 08.04.2018 року вдома по АДРЕСА_3 . Син був одягнений в спортивні штани та сорочку. Вийшовши з будинку біля 22 години вечора того дня, сина вдома не знайшла, пошукала його по сусідах та лягла спати біля 24 години. Не прийшов в цей день додому ночувати і її онук ОСОБА_13 , з яким вони проживають разом. Біля 5 години ранку проснулась та зателефонувала онуку, який сказав, що зараз прийде додому, а син так додому і не повернувся. Вранці біля 8 години вона виходила з власного подвір`я і побачила, що вирвана одна секція огорожі, побачила плями бурого кольору на землі, а також розкидані по подвір`ю капці її сина. В цей же час прибіг сусідський хлопець та сказав, що її син непритомний лежить біля кладовища. Коли вона прийшла до кладовища, там вже були сусіди, вони знайшли сина ще живого. Син був весь в крові побитий, роздягнений, в одних шкарпетках та трусах. Онук ОСОБА_14 повідомив їй, що до злочину можуть бути причетні ОСОБА_4 та його знайомий, так як 8 квітня 2018 року він вкрав у знайомого ОСОБА_12 гроші та навушники, які сховав у літній кухні.

Відповідно покази потерпілої підтверджуються наявним в матеріалах справи повідомленням від 09.04.2019 року до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, згідно якого саме в ранковий час цього дня було виявлено труп ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 на німецькому кладовищі з ознаками насильницької смерті у вигляді множинних ссадин та забоїв. Побита голова, в області селезінки зчесані рани, роздягнений. (а.с.171, 172 т.1 )

Потерпілого знайшли мешканці смт. Лиманське і одним із перших був свідок ОСОБА_22 , який також в суді показав, що вранці саме 09.04.2018 року біля 8 години до нього прибіг сусідський хлопець ОСОБА_23 та розповів, що на кладовищі знайшли ОСОБА_11 . Вони разом пішли туди, ОСОБА_11 був ще живий, без одягу, побитий, в крові та трусився. Потім вони з сином ОСОБА_11 . Максимом намагались його покласти на килим і той помер.

Протоколом огляду місця події від 09.04.2018 року та долученою до нього схемою підтверджено, що при огляді місця події за участю судмедексперта та при участі понятих дійсно виявлено тіло ОСОБА_11 навпроти будинку АДРЕСА_5 . На тілі з одежі є лише шкарпетки та білизна, на тілі виявлено численні ссадна та ушкодження, в тому числі на голові. На відстані 2, 4, 5 м в різних напрямках від тіла на траві видимі плями бурого кольору зовні схожі на кров, а також на траві та на сухій частині дороги видні сліди волочіння тіла. При цьому з місця події було вилучено плями бурого кольору з фрагментами трави та з землі. Одяг та взуття потерпілого на місці виявлення тіла не виявлено. (а.с.173 т.1)

Наявність тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_11 , що свідчили про вчинення стосовно нього насильницьких дій, підтверджено далі висновком судово-медичної експертизи №33 від 08.05.2018 року, згідно якої на тілі у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження у виді: - закритої черепно-мозкової травми, яка поєднала значні крововиливи під м`які оболонки головного мозку, численні ссадна у ділянках волосистої частини голови і обличчя з масивними крововиливами у м`які тканини волосистої частини голови; - закритої травми шиї з численними саднами та синцями переважно на лівій бічній поверхні шиї і на підборідді з переломом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща; - закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 7-го лівих ребер та 8- го, 11,12 правих ребер; - численних ссаден у ділянках тулуба, верхніх і нижніх кінцівках.

Також експерт зазначив, що дані тілесні ушкодження заподіяні внаслідок багаторазових дій тупими предметами, в тому числі це могли бути кінцівки (руки, ноги), які були спричинені майже одночасно у відносно короткий проміжок часу. Наявні на тілі та тулубі, поверхнях кінцівок наймовірніше спричинені при переміщенні тіла по твердій поверхні.

Далі у висновку експерт зазначив, що смерть ОСОБА_11 знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою закритою черепно мозковою травмою у виді масивних крововиливів під м`які оболонки головного мозку. При цьому вказав, що конкуруючою по відношенню до черепно-мозкової травми причиною смерті могла бути і механічна асфіксія від травматичної у виді здавлення дії тупим предметом у ділянці шиї, про що свідчать наявність виражених глибоких розлитих крововиливів у м`які тканини лівої половини шиї, перелом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща. Час настання смерті з 02 до 06 години 9 квітня 2018 року.

Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження голови та шиї відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Закриті переломи ребер відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Поширені численні ссадна і синці в ділянках тулуба і кінцівок містять ознаки легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, згідно висновку судово-медичної експертизи №33-д характер виявлених у покійного тілесних ушкоджень (зокрема травми голови, шиї і тулуба), їх доволі значна численність та різностороння локалізація вказують на неможливість їх утворення в результаті падіння постраждалого на тверду поверхню з висоти власного росту. (а.с.92 т.2)

Таким чином дані докази в сукупності узгоджуються з показами ОСОБА_4 під час слідчого експерименту, підтверджують і свідчать про те, що смерть ОСОБА_11 настала вранці біля 8 години ранку 09.04.2018 року внаслідок вчинених стосовно нього насильницьких дій, направлених на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень в області голови та шиї. Крім того, наявність слідів волочіння на тілі потерпілого, а також слідів волочіння та плям крові на значній відстані від трупа свідчать про повідомлене ОСОБА_4 переміщення потерпілого до місця заподіяння смерті не за власною волею, а шляхом його волочіння ще до настання його смерті.

Місце, де було виявлено тіло потерпілого знаходилося на відстані 100 м від його власного будинку по АДРЕСА_3 і даними протоколу огляду місця події від 09.04.2018 року, згідно якого було оглянуто за згодою ОСОБА_8 помешкання потерпілого ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , підтверджено, що в подвір`ї на момент огляду виявлено сліди конфлікту між обвинуваченими та потерпілим, зокрема це кров на подвір`ї, пошкоджена огороджувальна металева сітка, розкидані чоловічі капці чорного кольору, які наразі впізнала потерпіла як взуття її сина ОСОБА_24 . При цьому з місця огляду вилучено капці чоловічі, гроші, змиви плям бурого кольору. (а.с.184 т.1)

Згідно висновку імунологічної експертизи №388 від 15.05.2018 року при дослідженні вилучених із подвір`я будинку по АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_11 речових доказів, а саме змивів з двору, зіскобу на твердому фрагменті, пари чоловічих капців, виявлено кров декількох людей виходячи з походження за груповою належністю. Враховуючи дані щодо групової належності крові потерпілого ОСОБА_11 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, ОСОБА_4 - до групи О з ізогемаглютиніном анти-А та анти В, ОСОБА_5 - до групи АВ з супутнім антигеном Н за системою АВО, виявлена кров на капцях та на камінні за груповою належністю до групи В співпадає з групою крові ОСОБА_11 . При цьому на марлевому змиві з двору знайдено кров людини, яка за груповою належністю до групи АВ може належати із вказаних учасників ОСОБА_5 (а.с.97 т.2)

Відтак, даним доказом спростовуються покази обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в суді про те, що потерпілий ОСОБА_11 добровільно пішов з ними шукати в селі сина ОСОБА_14 біля 22 години вечора, а підтверджують версію обвинувачення про те, що конфлікт між обвинуваченими та потерпілим розпочався ще у власному подвір`ї потерпілого, про це свідчать залишки його крові та крові ОСОБА_5 на подвір`ї, а також пошкоджене майно та розкидані речі. Дані докази одночасно підтверджують покази ОСОБА_4 на слідчому експерименті, що вони вивели потерпілого з подвір`я, а в подальшому вели його під руки, тобто під примусом.

Далі, допитана в суді свідок ОСОБА_16 підтвердила, той факт, що ввечері 08.04.2018 року біля 22 години дійсно вона бачила ОСОБА_11 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Суду показала, що всі були напідпитку, ввечері прийшли до її будинку по вул. Погрібній смт Лиманське шукати сина ОСОБА_11 . Максима, тому що той украв гроші. Вона сказала, що в них ОСОБА_14 не має і він може бути на стадіоні. Помітила при цьому, що ОСОБА_4 весь час утримував ОСОБА_11 за одежу. Далі підтвердила в суді, що після візиту до неї, вказані особи втрьох пішли в сторону німецького кладовища. При цьому ОСОБА_4 продовжував тримати ОСОБА_11 за одежу, а коли штовхнув його, то вона чула, як ОСОБА_11 сказав, що він ні до чого не причетний. ОСОБА_11 , коли вона його бачила в останній раз, біля 22 години на той час був одягнений в штанах та сорочці, тілесних ушкоджень вона у нього не бачила.

Також допитаний по справі свідок ОСОБА_10 в суді показав, що потерпілий ОСОБА_11 його батько, якого біля 22 години 08.04.2018 року він бачив разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 біля будинку ОСОБА_16 . ОСОБА_4 його знайомий, а ОСОБА_5 він вперше побачив 08.04.2018 року вдома у ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , куди прийшов в гості. Вони разом сиділи розпивали спиртні напої, а потім ввечері він з сумки ОСОБА_5 викрав 300 грн та навушники, та біля 20 години втік з будинку. ОСОБА_5 телефонував йому біля 10 разів та просив повернути все. Він злякавшись, що його шукають ОСОБА_25 та ОСОБА_4 , почав переховуватись від хлопців, а потім побіг до ОСОБА_16 . Коли він прийшов до ОСОБА_16 , то як раз біля воріт її будинку стояв батько, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Вони його не бачили, а тому він перескочив через огорожу будинку ОСОБА_16 та сховавшись за будинком бачив їх. Потім повідомив, що свідок ОСОБА_16 розповідала йому, що батько просив її не відходити від нього, як начебто боявся за себе, а ОСОБА_4 при ній вдарив батька в грудну клітину, що свідок ОСОБА_16 під час одночасного допиту з свідком ОСОБА_26 не спростувала.

Відтак, дані свідки підтвердили, що в той вечір ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , об`єднані однією метою знайти ОСОБА_18 та повернути гроші, діяли спільно, були разом та примусом утримували біля себе батька ОСОБА_14 - потерпілого ОСОБА_11 , це було саме в той час, в який обвинуваченим інкримінується вчинення злочину і всі разом від свідка ОСОБА_16 пішли в сторону німецького кладовища, а в подальшому вранці було знайдено тіло потерпілого.

Той факт, що обвинувачені були на місці злочину та причетні до побиття потерпілого, крім визнавальних показів ОСОБА_4 на слідчому експерименті підтверджується наявними по справі речовими доказами, на яких міститься слідова інформація, яка спростовує захисні версії обох обвинувачених.

Так по даному кримінальному провадженню згідно протоколу огляду місця події від 09.04.2018 року із ділянки місцевості по АДРЕСА_3 , де було знайдено тіло потерпілого ОСОБА_11 було вилучено зразки ґрунту, каміння та фрагменти рослин з плямами бурого кольору схожими на кров.

Згідно висновку експертизи №377 від 11.05.2018 року частину плям удалось ідентифікувати, експерт встановив, що це кров як найменше двох людей, а при дослідженні її на групову належність, виходячи з даних, що кров потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, кров ОСОБА_4 відноситься до групи О В з ізогемаглютиніном анти-А та анти В, кров ОСОБА_5 до групи АВ з супутнім антигеном Н за системою АВО, не виключається походження знайденої крові на фрагментах землі у вигляді каміння, на фрагментах сухої трави від потерпілого ОСОБА_11 , а на іншій частині фрагментів рослин кров людини, яка співпадає з групою крові ОСОБА_5 (а.с.55 т.2)

Далі, згідно висновку експертизи №376 від 04.05.2018 року виходячи з вищенаведених даних, щодо групової належності крові ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на досліджених ватних тампонах зі змивів правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_5 знайдена кров іншої людини, походження якої за груповою належність до групи В, співпадає з групою крові від ОСОБА_11 (а.с.63 т.2)

Відтак залишки крові на місці злочину, яка співпадає з групою крові обвинуваченого ОСОБА_5 свідчить про те, що обвинувачений був на місці злочину та причетний до побиття потерпілого.

Крім, цього обвинувачений ОСОБА_4 на слідчому експерименті вказував, що саме він забрав речі потерпілого з місця вчинення злочину після його побиття та сховав в печі свого помешкання і ці покази повністю узгоджуються з даними протоколу обшуку від 09.04.2018 року, згідно якого речі потерпілого ОСОБА_11 , в яких він був одягнений в день вчинення злочину, були виявлені під час обшуку помешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 . Так із печі будинку були вилучені речі, серед вилучених речей клітчата сорочка та темні штани належала потерпілому ОСОБА_11 , які під час огляду речових доказів в суді впізнала потерпіла.

Даний обшук проведений на підставі ч.3 ст.233 КПК як невідкладний без згоди його власника, без відео іксації, а в подальшому був легалізований на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року в порядку, встановленому ст. 224 КПК (а.с.17 т.2)

Допитані по справі в якості свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 показали, що вони були понятими під час обшуку помешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 09.04.2018 року, і зазначили, що ОСОБА_4 при обшуку присутній не був.

Свідок ОСОБА_28 зокрема показала, що дійсно в будинку, в якому проводився обшук проживав ОСОБА_4 зі своєю дружиною. Поліцейські, які прибули до будинку, запросили її бути присутньою під час обшуку будинку. Вони почали оглядати будинок, кімнати. Під час обшуку в кухні в печі в будинку біли знайдені речі чоловічі - футболка, штани, шапка, сорочку, рукавиці, які були опечатані в мішку і вона розписалась на пакеті, при ній речі опечатали. Також вони оглянули подвір`я будинку.

Свідок ОСОБА_27 показала, що в будинку по АДРЕСА_2 дійсно жив ОСОБА_4 . Обшук здійснювали два працівника поліції, присутня була також ОСОБА_28 . При ній було оглянуто будинок, кімнати, в кухні було знайдено речі в печі, однак вона не дивилася на ті речі. Свою присутність засвідчила підписами на документах, які надали їй працівники поліції.

Далі, згідно висновку експерта №385 від 17.05.2018 року при дослідженні речових доказів, вилучених під час обшуку в будинку по АДРЕСА_2 , в якому проживав до затримання ОСОБА_4 , виходячи з вищенаведених даних щодо групової належності крові ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , приймаючи, що кров ОСОБА_11 , відноситься до групи В, саме такої групи крові виявлено плями крові людини на вилучених із будинку речах чоловічій сорочці, одній із футболок, спортивних штанах, які належали потерпілому ОСОБА_29 і підтверджують належність йому частини речей. Також плями крові людини виявлені і на інших речах, вилучених з будинку - зокрема на фрагменті махрового рушника знайдено кров людини групи О, що не виключає її походження від ОСОБА_4 , а також згідно висновку експерта кров людини знайдено ще на одній футболці та на джинсових брюках, походження якої не виключається від обох обвинувачених. (а.с.102 т.2)

Наведені судом висновки експертиз є належними та допустимими доказами, експертизи призначені на підставі ухвал слідчого судді. Зібрані для проведення експертиз біологічні зразки від обвинувачених та потерпілого отримані відповідно до норм КПК на підставі винесених у законний спосіб постанов прокурора про відібрання біологічних зразків.

Допитана по справі експерт ОСОБА_30 , будучи повідомленою про відповідальність, за дачу неправдивого експертного висновку, в суді повідомила, що саме вона досліджувала зразки крові по даному кримінальному провадженню, підтвердила в суді, що всі зразки надійшли до експертної установи в опечатаному вигляді за підписами відповідних осіб.

Таким чином, вищенаведені докази на думку суду і свідчать про винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину.

Відповідно до рішення Конституційного суду України №12рп/2011 від 20.10.2011 року визнавати допустимими та використовувати як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення права і свобод людини і громадянина в кримінальному процесу та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Суд, оцінивши всі докази на предмет їх законності, допустимості та належності, прийшов до висновку, що всі вони зібрані відповідно до норм КПК, докази є належними та допустимими, а також такими що в своїй сукупності повністю підтверджують вину обох обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , від яких настала смерть останнього.

Суд вважає, що невизнання вини в учиненні злочину обвинуваченими, зміна показів обвинуваченим ОСОБА_4 , викликанні бажанням кожного з них покращити своє становище по даному кримінальному провадженню і є їх захисною позицією, яка повністю спростована наведеними судом доказами по справі.

Так в ході судового слідства суд в першу чергу ретельно дослідив докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислуобох обвинувачених на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 і встановив, що у обох обвинувачених був умисел на заподіяння потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, так як син потерпілого ОСОБА_14 вкрав у ОСОБА_5 гроші, а потім почав від своїх переслідувачів переховуватись. Суд вважає, що саме потерпілий і став об`єктом помсти вказаних осіб за дії його сина ОСОБА_14 .

Суд вважає, що достовірно встановлено, що даний злочин обвинувачені вчинили в стані алкогольного сп`яніння, так як дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи довідками, виданими Роздільнянською ЦРБ від 09.04.2018 року, від 10.04.2019 року. (а.с.197, 196 т.1)

Крім цього, згідно висновку судово-психіатричної експертизи, обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину хронічним, психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом не страждав, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.47 т.2)

Далі судом встановлено, що і ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , заперечуючи свою причетність до злочину, в своїх показах не заперечували інші події того вечора та їх послідовність, зокрема підтвердили, що обоє ввечері 08.04.2018 року в смт. Лиманське, підтвердили крадіжку ОСОБА_31 грошей у ОСОБА_5 , той факт, що з 22 години разом з потерпілим в смт. Лиманське шукали його сина, щоб повернути гроші.

Однак за висунутою версією захисту в суді у кожного з обвинувачених наявне алібі після 22 год 08.04.2018 року, яка ґрунтується на показах зокрема свідка ОСОБА_32 , котра повідомила в суді, що після 22 години 30 хв 08.04.2018 року ОСОБА_4 був вдома з нею по АДРЕСА_2 , а ОСОБА_5 взагалі поїхав до м. Одеси. Крім показів вказаного свідка, захист посилається на покази свідка ОСОБА_10 в суді, який показав, що він бачив батька живим о 4 годині ранку на подвір`ї власного будинку, коли повертався додому від свідка ОСОБА_16 . Захист вважає, що злочин був вчинений щодо потерпілого з 4 години ранку до 8 години ранку 09.04.2018 року, а в цей час ОСОБА_5 був в м. Одеса, а ОСОБА_4 був зі свідком ОСОБА_33 весь час вдома.

Перевіряючи дану версію, суд прийшов до наступного висновку.

Дослідженими по справі доказами, про що суд вказував раніше, на підставі показів свідків зокрема встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 помер біля 8 години ранку в присутності сина ОСОБА_14 та свдка ОСОБА_34 , відтак він дійсно станом на 4 годину 09.04.2018 року ранку був живий.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звинувачуються у заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, в результаті яких настала смерть потерпілого. Ця смерть не була моментальною, про що в своєму висновку наголосив експерт ОСОБА_35 , він зазначив в експертизі значний проміжок часу, який існував від часу заподіяння тілесних ушкоджень і до часу настання смерті потерпілого.

Допитаний в суді експерт ОСОБА_36 даний висновок підтвердив, і пояснив, що при досліджені трупа та давності заподіяння виявлених на трупі тілесних ушкоджень, він вказав категорично, що всі тілесні ушкодження були заподіянні потерпілому прижиттєво в короткий проміжок часу, що виключає їх спричинення на протязі декількох днів, доби. При цьому експерт зазначив, що від заподіяних тілесних ушкоджень смерть потерпілого не настала моментально, а між цими подіями існував значний проміжок часу, експерт навіть не виключав, що потерпілий в цей прміжок часу міг здійснювати якісь рухи. Експерт вказав у висновку час смерті з 2 години до 6 ранку, тобто від 4 годин до 8 годин з часу заподіяння тілесних ушоджень, а в суді заявив, що похибка настання смерті ще в декілька годин можлива, тобто дійсно смерть потерпілого могла при таких тілесних ушкодженнях настати біля 8 години ранку.

Крім цього, суд вважає, покази свідка ОСОБА_10 стосовно подій ночі з 08.04.2018 року на 09.04.2018 року взагалі сумнівними, оскільки останній їх змінював неодноразово раніше.

Крім цього частково його покази в суді спростовувала свідок ОСОБА_16 , яка послідовно даючи покази з самого початку слідства стверджувала, що в ту ніч ОСОБА_10 у неї вдома не ночував, де він був їй невідомо і підтвердити, що він з її будинку пішов саме о 4 годині ранку і відповідно по дорозі міг бачити батька заперечувала категорично.

Крім цього зі слів потерпілої ОСОБА_37 її онук також не ночував в той день вдома, о 5 годині ранку його вдома не було, лише після її телефонного дзвінка хлопець появився вдома і з його слів розповів їй, що спав всю ніч вдома тільки не в будинку, а в на літній кухні.

Щодо показів свідка ОСОБА_32 , то остання стверджувала, що вона зустріла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вулиці ввечері 08.04.2018 року біля 22 години в смт Лиманське, ОСОБА_4 запросив її в гості, вдома у ОСОБА_12 вони всі ще годину сиділи за столом, після 23 години приїхала на таксі дівчина ОСОБА_5 і вони поїхали до м. Одеси.

Фактично свідок підтвердила, що до 23 год 30 хв ОСОБА_5 був в смт Лиманське, тоді як сам обвинувачений стверджував що поїхав з смт. Лиманське о 22 год 30 хв 08.04.2018 року.

Тому суд вважає, що в частині саме часу, коли свідок зустрілася з обвинуваченими, коли прийшли додому до ОСОБА_4 , час від`їзду обвинуваченого ОСОБА_5 свідок дає покази, які є сумнівними.

Далі в ході судового слідства і на досудовому розслідуванні дійсно безпосередніх очевидців саме заподіяння обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 не виявлено, між тим, суд шляхом оцінки інших доказів, наданих по справі, в їх взаємозв`язку, прийшов до висновку, що вказаний злочин вчинили саме ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

В першу чергу, це покази обвинуваченого ОСОБА_4 під час слідчого експерименту, в яких він визнавав свою вину у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому, із зазначенням часу, місця скоєння злочину, способу заподіяння тілесних ушкоджень, місця знаходження речей потерпілого, які він забрав із місця вчинення злочину і які узгоджуються з фактичними даними, що містяться в протоколах слідчих дій та експертних висновках, а тому, суд обґрунтовано визнає їх такими, що відповідають дійсності.

Сторона захисту ОСОБА_4 просить визнати недопустимим протокол слідчого експерименту, так як вважають, що ця слідча дія проводилася в порушення вимог ч.7 ст.223 КПК України без участі двох понятих, а обвинувачений не підписував протокол слідчого експерименту, крім цього документ містить ряд неточностей при його складанні.

Так відповідно до ч.7 ст.223 КПК України слідчий експеримент проводиться з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Суд вважає, що даний слідчий експеримент був проведений з дотриманням норм процесуального закону, проведений за участю двох понятих, якими були зокрема ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Той факт, що свідок ОСОБА_21 не зміг повідомити про позицію обвинуваченого під час слідчого експерименту, не свідчить про незаконність даної слідчої дії, так як для її законності важлива саме присутність понятих та наявність їх підписів в протоколі.

Суд також вважає, що захисною позицією обвинуваченого ОСОБА_4 є його покази в частині того, що він приймав участь у слідчому експерименті, однак підписи в протоколі даної слідчої дії не його, при цьому належним чином не обґрунтував таку свою версію в кінці розгляду справи, , під час досудового слідства таких клопотань не заявляв, тому суд вважає, що доводи захисту щодо недопустимості даного доказу по цим підставам є надуманими.

Між тим, суд вважає, що викриваючи свої дії та участь у злочині, в своїх показах обвинувачений ОСОБА_4 дає неправдиві свідчення стосовно непричетності до злочину ОСОБА_5 , так як така позиція, коли обвинувачений взяв всю провину на себе за вчинений злочин повністю протирічить всім дослідженим по справі матеріалам.

Зокрема, до такого висновку суд прийшов, вивчивши висновки судово-медичної та судово-імунологічних експертиз.

Так під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню із трьох місць - подвір`я потерпілого ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , з ділянки місцевості біля німецького кладовища та будинку по АДРЕСА_5 , де виявлено труп потерпілого, а також з помешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 було вилучено зразки крові з різних предметів.

Так от виходячи з висновків імунологічних експертиз достовірно встановлено, що у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_11 різні групи крові за системою АВО.

При цьому вилучені зразки крові з подвір`я потерпілого ОСОБА_11 та з місця виявлення його тіла належать двом різним особам з різними групами крові, за груповою належністю ця кров співпадає з групою крові потерпілого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_5 , при цьому на змивах з рук ОСОБА_5 виявлено чужу людську кров, яка за груповою належністю належить потерпілому ОСОБА_11 .

Таким чином судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 був як в подвір`ї потерпілого ОСОБА_11 , так і був присутній на місці, де було виявлено тіло потерпілого, що спростовує його захисну позицію про те, що він не причетний до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

І в підтвердження даного висновку судом приймається до уваги медична довідка, видана Роздільнянською ЦРБ, згідно якої при обстеженні обвинуваченого ОСОБА_5 , який був затриманий 10.04.2018 року, у останнього виявлено ссадна на кисті лівої руки, а не гематомами, як про то повідомляв обвинувачений, і саме ці ссадна суд визнає тими пошкодженнями з зовнішньою кровотечею, про які говорив експерт, коли робив висновок про належність виявлених зразків крові на місці злочину обвинуваченому ОСОБА_5 .

І тут вже зовсім неспроможна захисна позиція обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно того, що виявлена на змивах його рук кров від обробки м`яса тварини, так як згідно експертного висновку на його руках виявлена саме кров людини.

Сторона захисту ОСОБА_4 просить визнати вищенаведені висновки експертиз недопустими доказами, так як недопустими доказами по справі є три протоколи отримання зразків для експертизи від 09.04.2018 року, відібраних у обвинуваченого ОСОБА_4 ( а.с. 206, 207, 208 т.1) та потерпілого ОСОБА_11 (а.с.201, 210 т. 1), оскільки в даних протоколах відсутні важливі складові згідно вимог до оформлення протоколів, передбачених ст.104 КПК України, а також те що ці зразки відбиралися у обвинувачених без понятих.

Так ст.104 КПК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі, а також визначені вимоги до оформлення протоколу та його складові частини.

Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими стю.241 КПК України, тобто на підставі постанови прокурора та за необхідністю за участю судового медичного експерта або лікаря.

Суд вважає, що протоколи про отримання зразків для експертиз від обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_11 є допустимим доказами, оскільки відібрані у обвинуваченого на підставі постанови прокурора від 09.04.2018 року (а.с.205 т.1), а у потерпілого ОСОБА_11 на підставі постанови прокурора від 09.04.2018 року оформлені письмовим протоколом, тобто відповідно до порядку визначеному КПК.

Суд не приймає до уваги доводи захисту щодо недопустимості вказаного доказу у зв`язку з відсутністю під час проведення слідчої дії понятих ОСОБА_38 та ОСОБА_39 оскільки відповідно до вимог ст.241,245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи не відноситься до кола слідчих дій, які обов`язково проводяться за участю двох понятих, це питання віднесено на розсуд слідчого, прокурора.

Крім цього суд вважає, що у законний спосіб були відібрані біологічні зразки від обвинуваченого ОСОБА_5 протоколом отримання зразків для проведення експертиз від 10.04.2018 року (а.с.8 т.2 ) на підставі постанови прокурора від 10.04.2018 року (а.с.10 т.2). Даний протокол підписаний особисто ОСОБА_5 , понятими що свідчить про проведення такої слідчої дії у встановленому законом порядку, в результаті якої були відібрані зразки крові, нігтів з обох рук, змиви з обох рук.

Викладені в протоколі обставини підтвердив допитаний по справі свідок ОСОБА_40 , який показав, що був присутній при відбиранні біологічних зразків у ОСОБА_5 , при цьому підтвердив його підпис у протоколі.

Доводи захисту про те, що всі біологічні зразки, які були відібрані у обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були у належний спосіб опечатані та завірені підписом осіб, які приймали участь у проведення даних слідчих дій в суді спростовані поясненнями експерта ОСОБА_30 , яка повідомила, що весь матеріал для проведення експертиз надійшов в опечатаному та запакованому виді, а також були спростовані в ході огляду речових доказів в залі суду, де було встановлено, що всі пакети з біологічними зразками учасників даного кримінального провадження містили відповідні бірки з підписами, найменуваннями, та були переопечатані після проведення експертиз.

Також сторона захисту просить визнати недопустимими доказ протокол проведення огляду обшуку житла по АДРЕСА_2 , так як даний обшук проводився без участі обвинуваченого ОСОБА_4 , без його згоди, а також без ухвали слідчого судді та без відео фіксації (а.с.189 т.1)

Судом в ході розгляду справи встановлено, не дивлячись на те, що до даного протоколу обшуку не внесені дані про присутність ОСОБА_4 при даній слідчій дії, однак судом достовірно встановлено, що він не був присутній при обшуку, згоди на огляд житла не надавав, що підтверджується відсутністю його підпису в протоколі, а також достовірно даний факт в суді підтвердили свідки ОСОБА_41 та ОСОБА_42 . Також судом встановлено, що на момент проведення обшуку ухвала слідчого судді про його проведення була відсутня.

Між тим, після його проведення в установлені ч.2 ст.233 КПК України строки слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про проведення такого обшуку і його клопотання було задоволено ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року, що свідчить про законність проведення даного обшуку житла, а відтак підстав визнавати його недопустими у суду по цій підставі не має.

Крім цього, відповідно доч.7 ст.223 КПК України обшук житла проводиться з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Обшук був проведений з дотриманням вказаних вимог за участю понятих, якими були зокрема ОСОБА_28 та ОСОБА_43 . Той факт, що поняті не змогли детально розповісти щодо послідовності обшуку, предметів, які були виявлені при обшуку обставини обшуку в будинку ОСОБА_4 , не свідчать про незаконність даної слідчої дії, так як для її законності важлива саме присутність понятих та наявність їх підписів в протоколі.

Посилання ОСОБА_4 та його захисту на те, що носильні речі потерпілого з плямами крові, які були вилучені при обшуку його помешкання, були в незаконний спосіб поміщені під час обшуку працівниками поліції з метою звинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, є надуманими та нелогічними, оскільки судом ретельно були допитані свідки, які перші виявили тіло ОСОБА_11 і які в суді підтвердили, що потерпілий ОСОБА_11 був роздягнений і одежі на місці злочину не було, відповідно працівники поліції, які прибули на місце злочину пізніше за мешканців села не могли знати про місце знаходження одягу потерпілого, а про це міг повідомити лише затриманий першим обвинувачений ОСОБА_4 .
Також суд вважає, що в даному випадку відсутність відео фіксації даної слідчої дії не свідчить про недопустимість даного доказу виходячи з наступного.
Відповідно до ч.10 ст.236 КПК України обшук житла або іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису. Дана норма закону набрала чинності відповідно до Закону України з 07.12.2017 року.
Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла та іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних з врятуванням житла людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий, за погодженням з прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутись з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Оскільки даний обшук проводився в порядку, встановленому ч.3 ст.233 КПК України як невідкладний без ухвали слідчого судді, то відповідно його відео фіксація не здійснювалась і це не є порушенням порядку проведення обшуку і відповідно не тягне недопустимість даного доказу по даному кримінальному провадженню. Також суд наголошує, що законність даного обшуку підтверджена в подальшому ухвалою слідчого судді, а тому цей доказ є належним та допустимим.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що на досудовому розслідуванні його залякували працівники поліції, щоб він давав неправдиві свідчення, судом не перевірялись, так як обвинувачений заяви про застосування недозволених методів розслідування не заявляв.

Таким чином, розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, а також, аналізуючи всі наведені допустимі докази, які в своїй сукупності повно відтворюють картину подій, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і кваліфікує їх дії за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 .

При призначенні покарання обвинуваченим, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обом обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, що пом`якшують покарання обом обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлені.

Також судом встановлено, що раніше ОСОБА_5 вироком Котовського міського суду Одеської області від 30.05.2001 року був засуджений за ч. 2 ст. 140,, ч.3 ст.101, ч.3 ст.142, 42 КК України в редакції 1960 року до 7 років 6 місяців позбавлення волі та відбував покарання реально в місцях позбавлення волі.

Однак постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.11.2007 року йому було замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у вигляді виправних робіт на строк 1 рік виправних робіт з відрахуванням 20% в дохід держави.

Згідно повідомлення Подільського міжрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» від 12.12.2018 року за №4539 даний вирок перебуває на примусовому виконанні у відділенні та до цього часу не виконаний.(а.с.169 т.1)

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року за №7 «Про практику призначення судами кримінально покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин.

Також відповідно до ч.6 ст.82 КК України якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання , вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими статтями 71 та 72 цього кодексу.

Даний злочин ОСОБА_5 вчинив відбуваючи більш м`яке покарання, на яке йому було замінено реальне покарання у виді позбавлення волі, у виді виправних робіт, а тому йому належить призначити покарання за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків, при цьому суд з урахування обставин справи вважає за можливе до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Котовського міського суду Одеської області від 30.05.2001 року за правилами складання покарань ст.72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають три дні виправних робіт, а загалом приєднати невідбуьту частину покарання покарання до призначеного по даній справі у виді 1 (одного) місяціямісяця позбавлення волі.

Стосовно вимог потерпілої за цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд виходить з наступного.(а.с. 61 т.1)

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.128 КПК України особа, кримінальним правопорушенням заподіяно майнової або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, який розглядається судом за правилами КПК, а якщо деякі питання не врегульовані КПК до них застосовуються норми ЦПК , якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В заявленому позові потерпіла ОСОБА_8 , мати потерпілого ОСОБА_11 (а.с.69 т.1) , просить відшкодувати заподіяну їй злочином матеріальну шкоду в розмірі понесених нею витрат на поховання сина ОСОБА_11 в розмірі 18727,50 грн, що підтверджується наданими нею рахунком від 09.04.2018 року щодо ритуальних послуг (а.с. 71 т.1) та накладною від 11.04.2018 року щодо витрат на поминальний обід (а.с.72 т.1).

Дані витрати в заявленому розмірі 18727,50 грн підлягають відшкодуванню в повному розмірі і вказану суму належить стягнути з обох обвинувачених солідарно на користь ОСОБА_8 .

Також суд вважає, що частково належить задовольнити цивільний позов потерпілої щодо відшкодування їй моральної шкоди, заподіяної смертю сина ОСОБА_24 , так як потерпіла вочевидь перенесла нервовий стрес, тривогу від втрати рідної людини, до цього часу переносить моральні потрясіння, так як залишились негативні переживання та спогади від обставин, при яких втратила сина, то суд вважає, що потерпіла має право на відшкодування моральної шкоди, яка з урахуванням усіх вищевказаних обставин у їх сукупності на засадах розумності, виваженості та справедливості, складає 200000 грн, які належить стягнути з обвинувачених на користь потерпілої по 1000000 з кожного.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк тримання під вартою термін перебування під вартою по даному кримінальному провадженню з 09.04.2018 року (а.с.198 т.1), ОСОБА_5 з 10.04.2018 року (а.с.2 т.2).

Питання щодо речових доказі вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
У відповідності до ч.1 ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Котовського міського суду Одеської області від 30.05.2001 року та постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.11.2007 року, перевівши покарання у виді виправних робіт в покарання у виді позбавлення волі у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі відповідно до правил складання покарань п. "б" ч.2 ст.72 КК України та остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді 8 (вісьми) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з - 10.04.2018 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з - 09.04.2018 року.
Залишити запобіжний захід засудженим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди 18727,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди 200000 грн відповідно по 100000 грн з кожного.

Скасувати арешт накладений ухвалами слідчих суддів від 11.04.2018 року: а.с.19 т.2 зіскоб ґрунту з плямами бурого кольору та суху траву з плямами бурого кольору; а.с. 22 т.2 - чоловічі штани чорного кольору, футболку синього кольору, сорочку у клітинку, шапку чорного кольору, джинсові штани, куртку синього кольору, рушник зі слідами бурого кольору, пляшку пластикову два стакани, змив з плями бурого кольору; а.с.24 т. 2 - чоловічі шльопанці чорного кольору, змиви зі слідів бурого кольору на асфальті; навушники чорного кольору, гроші в сумі 74 грн; а.с.26 т.2 - чоловічі штани сірого кольору, спортивну кофту чорного кольору, кросівки, годинник телефон Smart Watch; а.с. 37 т.2 - кофту чорно - червоного кольору, чоловічі спортивні штани темно синього кольору.
Речові докази а.с. 77 т.2 зіскоби з ґрунту зі слідами бурого кольору, фрагменти рослин зі слідами бурого кольору, змиви з двору зі слідами бурого кольору, один непрацюючий мобільний телефон, шльопанці чоловічі, кофту чоловічу, штани чоловічі, шапку чоловічу, 3 склянки, перчатки чоловічі, ключі, чоловічі штани сірого кольору, спортивну кофту чорного кольору, кросівки, 2 зразки зрізів нігтів та змивів з рук, чоловічі штани сірого кольору, спортивну кофту чорно-червоного кольору знищити після набрання вироком законної сили; годинник телефон Smart Watch, мобільний телефон марки "Алькатель" повернути ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили, - навушники чорного кольору, гроші у сумі 74 грн, повернути ОСОБА_5 після набрання вироком законної

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1