Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/5920/19
Провадження № 1-кс/711/2459/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси - ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,
за участю заявника ОСОБА_3
представника заявника адвоката ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6
заінтересованих осіб (потерпілі за кримінальним провадженням) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна. Зазначено, що ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09 листопада 2018 року задоволено апеляційну скаргу прокурора та потерпілого ОСОБА_9 , якою скасовано ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 серпня 2018 року, за якою відмовлено в повному обсязі у задоволенні клопотання начальника відділу слідчого управління ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_11 по кримінальному провадженню №0000404, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.209 КК України, про накладення арешту на майно ОСОБА_12 та ОСОБА_3 та заборони на його відчуження, в тому числі, - належний на праві приватної власності ОСОБА_3 житловий будинок Б-ІІ за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для прийнятого рішення, як зазначено, колегія суддів в ухвалі посилається на вимоги п.п.3,4 ч.2 ст.170 КПК України. Крім того, зазначено, що підставою для арешту належного ОСОБА_3 майна, в частині заборони його відчуження, - є остаточне з`ясування можливої причетності або непричетності подружжя ОСОБА_13 до скоєння кримінальних правопорушень або на причетність до вчинення дій, направлених на легалізацію майна, отриманого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 злочинним шляхом, в результаті вчинення злочинів відносно вкладників спілок «Благо» та «Рушник».

ОСОБА_3 вважає, що з 09.11.2018 року змінилися обставини, які були предметом дослідження апеляційним судом, а тому є потреба у скасуванні арешту майна.

Вказує, що у клопотанні органів досудового розслідування за погодженням з прокурором зазначалось, що метою накладення арешту на майно є мета забезпечення відшкодування матеріальної шкоди в сумі близько 17,5 млн.грн., завданої внаслідок кримінального правопорушення та мета запобігання реалізації чи імітації зміни власника нерухомого майна.

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_16 своєю ухвалою від 16 серпня 2018 року відмовила органу досудового розслідування у накладенні арешту на майно.

В апеляційній скарзі на дане судове рішення, прокурор зазначив, що необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_3 та ОСОБА_12 полягає у недопущенні відчуження майна і забезпечення в подальшому виконання вироку суду в частині конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої більш ніж 600 вкладникам кредитних спілок «Благо» та «Рушник», внаслідок вчинених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_15 злочинів.

Отже, як вказує ОСОБА_3 , вбачаються різні підстави для накладення арешту, що мають на меті різне правове обґрунтування, викладене в диспозиції ст.170 КПК України.

При цьому, на його думку, апеляційний суд наклав арешт на майно виключно до з`ясування причетності чи непричетності ОСОБА_3 та його дружини до цього злочину.

ОСОБА_3 у клопотанні вказує, що станом на 14.03.2019 року у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття кримінального провадження для ознайомлення. Досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене і ОСОБА_3 не було повідомлено про підозру та не складено відносно нього обвинувальний акт. Його статус свідок. А отже, вважає, що з`ясовано його непричетність до кримінальних правопорушень, що були предметом розслідування, а тому й відпала мета, задля досягнення якої був накладений арешт як обмеження права приватної власності.

Згідно із повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 12 березня 2019 року ОСОБА_14 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.209 КК України. За даним процесуальним документом він не є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. ОСОБА_3 також не пред`явлено підозру ні за ст.209, ні за ст.358 КК України. Станом на 12.03.2019 року, коли слідчий зібрав усі достатні докази для складання обвинувального акту, його процесуальний статус не змінився.

Крім того, ОСОБА_3 вважає підставою для скасування арешту на належне йому майно - правомірність набуття права власності на нього, яке відбулось на підставі рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 26.04.2010року у справі №2-3261-10, і це право власності ніяким чином не пов`язане з ОСОБА_17 . На підставі вказаного рішення суду, яке є чинним, було зареєстровано право власності в реєстрі права власності, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності від 27.05.2010 року.

ОСОБА_3 вважає, що не можна брати до уваги в якості доказу необхідності існування подальшого арешту на майно показання свідка ОСОБА_17 , які останній давав в апеляційному суді та, які були покладені в основу ухвали від 09.11.2018 року, адже з часу надання цих показів і до теперішнього часу його процесуальний статус змінився - 12 березня 2019 року ОСОБА_14 отримав статус підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.209 КК України.

У зв`язку із завершенням досудового розслідування кримінального провадження №0000404, внесеного до ЄРДР 26.02.2014 року, ОСОБА_17 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.209 КК України, що свідчить про відсутність інших об`єктивних умов для притягнення його до відповідальності за вчинення злочину, згідно фабули, що міститься у витягу в ЄРДР від 28.08.2018 року. Незаконність набуття права власності на нерухоме майно не було спростовано досудовим розслідуванням, спільність дій та злочинний характер із ОСОБА_17 також не доведено. А тому, вважає, що існування арешту на теперішній час, фактично відпало.

Таким чином, ОСОБА_3 просить суд, - скасувати арешт майна, належного йому на праві приватної власності, а саме: житловий будинок Б-ІІ, площею 478,5 кв.м з мансардою та прибудовами - п/д,б,м/с, навіс В1,Ж, літній душ Д, туалет И, огорожа №3,4,5, замощення ІІІ за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції внести дані до відповідних Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно для зняття заборони на відчуження (продаж, дарування, передача в користування третім особам, тощо) належного ОСОБА_3 нерухомого майна.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 повністю підтримала доводи клопотання та просила його задовольнити. Крім того, зазначила, що на даний час підозра ОСОБА_3 не повідомлена, він є свідком за кримінальним провадженням та особою, відносно майна якої накладено арешт. На даний час слідчим виконуються вимоги ст. 290 КПК України, а тому вважає, що органом досудового розслідування використані всі заходи щодо виконання ухвали апеляційного суду від 09.11.2018р. щодо перевірки на предмет причетності чи непричетності до вчинених злочинів ОСОБА_3 і така причетність останнього жодними доказами не підтвердилась. Що стосується кримінального провадження щодо злочину, передбаченого ст. 358 КК України, то прийнято рішення про закриття в цій частині кримінального провадження і дана постанова є чинною. Вважає, що апеляційним судом незаконно накладено арешт на майно, належне ОСОБА_3 і на даний час відпала й мета накладення такого арешту. Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом, не була досліджена постанова про визнання нерухомого майна речовим доказом. При цьому, вважає, дана постанова не доводить, що нерухоме майно є доказом за вказаним кримінальним провадженням. Вважає, що апеляційний суд не мав права накладати арешт на майно, належне добросовісному набувачу - власнику ОСОБА_3 , як на майно підозрюваного, оскільки він таким не був і не є на даний час. Також, на думку представника, на даний час відпала й потреба у арешті майна. Зазначила, що державні органи незаконно втручаються у право ОСОБА_3 володіти, користуватися та розпоряджатися його нерухомим майном.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав доводи клопотання, погодився із аргументами його представника та просив клопотання задовольнити. Крім того, надані письмові пояснення по суті його клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання і просив відмовити. Зазначив, що ухвала апеляційного суду Черкаської області від 09.11.2018р. про накладення арешту на майно є чинною на сьогодні. Заявник та його представник не мають права оспорювати законність даного судового рішення і слідчий суддя також не може його аналізувати. Вважає, що при прийнятті апеляційним судом рішення, вже була постанова про визнання нерухомого майна речовими доказами. Крім того, слідчим суддею ОСОБА_19 вже розглядалось клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в порядку ст. 174 КПК і у його задоволенні відмовлено. На даний час, ОСОБА_3 не навів нових обставин, які б не були враховані слідчим суддею ОСОБА_19 при прийнятті попереднього рішення. Вважає, що дане клопотання не є доведеним та є безпідставним. Зазначив, що у підозрі ОСОБА_20 вказано про те, що будинок будувався за кошти вкладників ОСОБА_21 . Крім того, ОСОБА_14 надав показання про те, що будинок побудував він. В даному випадку, накладений арешт на нерухоме майно забезпечує збереження речового доказу, яким є, зокрема й будинок, належний на праві власності ОСОБА_3 . Факт правомірності набуття ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно, не є предметом дослідження під час досудового розслідування кримінального провадження, але дані обставини можуть бути з`ясовані при розгляді судом кримінального провадження щодо ОСОБА_22 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 209 КК. Зазначив, що при розгляді судом кримінального провадження, нерухоме майно, яке є речовим доказом може бути оглянуте, щодо нього можуть призначатись експертизи, а тому відсутні підстави для скасування арешту майна.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора, просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що на даний час з учасниками кримінального провадження виконуються вимоги ст. 290 КПК України, строк досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000404 продовжено до 6-ти місяців і мається невикористаний строк слідства близько двох-трьох тижнів (враховуючи норми ст. 219 ч.3 КПК). Постанова від 01.10.2018р. про визнання нерухомого майна речовим доказом, є чинною. На даний час підозра щодо ОСОБА_3 за вказаним кримінальним провадженням, відсутня. Жодних кримінальних проваджень не було виділено в окремі провадження з кримінального провадження №0000404.

В судовому засіданні заінтересована особа (потерпілий) ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що будинок був побудований ОСОБА_14 ще в 2008 році, а Кононенки на підставі фіктивних договорів оформили право власності на нерухоме майно, на себе. Показання ОСОБА_20 , які він дав за вказаним кримінальним провадженням, а також інші докази, вказують на те, що до вчинення злочинів причетні Кононенки. Вважає, що орган досудового розслідування неналежно розслідує кримінальне провадження.

В судовому засіданні заінтересована особа (потерпілий) ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна. Зазначив, що ОСОБА_3 хоче «відбілити» злочину, вчинені ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Шеленговський побудував нерухоме майно за незаконні кошти, зокрема за кошти вкладників кредитних спілок, про що є докази.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали та матеріали кримінального провадження №0000404, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити за таких підстав:

встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000404 від 26.02.2014 року за підозрою ОСОБА_17 за ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_18 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_15 за ч. 5 ст.191 КК України, ОСОБА_23 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_24 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_25 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні №0000404 завершене, сторонам кримінального провадження, відповідно до вимог ст.290 КПК України, повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення. Отже, учасники кримінального провадження знайомляться із матеріалами вказаного кримінального провадження.

Крім того, встановлено, що строк досудового розслідування на даний час продовжено до шести місяців і, враховуючи пояснення сторони обвинувачення, а також положення ч.3 ст. 219 КПК України, строку досудового розслідування залишилося близько двох-трьох тижнів.

Також, за матеріалами кримінального провадження, постановою слідчого від 01.10.2018 року нерухоме майно, а саме: житловий будинок Б-II, площею 478,5 кв.м. з мансардою та прибудовами п/д, м/с, навіс, В1, Ж, літній душ Д, туалет И, огорожа № 3, 4, 5, замощення III, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду Черкаської області від 16.08.2018 відмовлено у задоволенні клопотання начальника відділу слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно ОСОБА_12 та ОСОБА_3 .

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09.11.2018 року скасовано вказану ухвалу від 16.08.2018 року та постановлено нову, якою накладено арешт на майно, в частині заборони його відчуження, яке на праві приватної власності належить: ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_12 житловий будинок А-ІІІ, площею 519,9 кв.м. з мансардою та прибудовами п/д, б, м/с, навіс, Г,В, літній душ Д, туалет И, огорожа №1-5, замощення І, ІІІ, басейн ІІ, за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 житловий будинок, Б-ІІ площею 478,5 кв.м. з мансардою та прибудовами п/д, б, м/с, навіс, В1, Ж, літній душ Д, туалет И, огорожа № 3, 4, 5, замощення ІІІ за адресою: АДРЕСА_1 ; вбудовано-прибудовані приміщення 1-го поверху з №2-1 по №2-14 та приміщення підвалу І, ІІ, ІІІ, загальною площею 158,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 .

За змістом ухвали апеляційного суду арешт майна, серед іншого, - житлового будинку Б-ІІ, площею 478,5 кв.м. з мансардою та прибудовами п/д, б, м/с, навіс, В1, Ж, літнього душу Д, туалету И, огорожі № 3, 4, 5, замощення ІІІ, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , був накладений до остаточного з`ясування можливої причетності або непричетності подружжя ОСОБА_13 до скоєння кримінальних правопорушень або на причетність до вчинення дій, направлених на легалізацію майна, отриманого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 злочинним шляхом, в результаті вчинення злочинів відносно вкладників кредитних спілок «Благо» та «Рушник». Крім того, зазначено, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що правоохоронні органи все-таки володіють інформацією щодо можливої причетності подружжя ОСОБА_13 до незаконної діяльності, зокрема, про це свідчать покази ОСОБА_14 , а тому до остаточного з`ясування цих обставин, необхідно накласти арешт на майно, яке на праві власності належить, зокрема ОСОБА_3 , до остаточного з`ясування можливої причетності або непричетності подружжя ОСОБА_13 до скоєння зазначених кримінальних правопорушень.

Слід також зазначити, що ухвалою слідчого судді Придніпровського райсуду м. Черкаси від 14.06.2019 року (справа №711/3255/19) відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_26 , поданого в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна - житлового будинку Б-ІІ, площею 478,5 кв.м. з мансардою та прибудовами п/д, б, м/с, навісу, В1, Ж, літнього душу Д, туалету И, огорожі № 3, 4, 5, замощення ІІІ, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою апеляційного суду від 09.11.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено статтею 124 Конституції України, судове рішення - це акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, оскільки слідчий суддя, здійснюючи свої повноваження з дотриманням положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України, не вправі давати оцінку та аналізувати судове рішення, постановлене вищестоящим судом (ухвала апеляційного суду від 09.11.2018р.), то відповідно відсутні підстави вважати, що арешт на майно ОСОБА_3 накладений незаконно чи необґрунтовано.

Крім того, на час розгляду даного клопотання ОСОБА_3 , слідчим суддею не встановлено обставин, які свідчать про те, що вже відпала потреба в арешті майна. Так, незважаючи на те, що на даний час органом досудового розслідування виконуються вимоги ст. 290 КПК України, досудове розслідування не закінчене (ст. 219КПК), строк досудового розслідування ще мається, а тому у сторони обвинувачення є ще певний час і можливість виконати вказівки ухвали апеляційного суду від 09.11.2018р., провести ряд слідчих та процесуальних дій з метою всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження №0000404 від 26.02.2014 року.

При цьому, під час досудового розслідування, стороні обвинувачення необхідно врахувати всі обставини та доводи, на які посилається ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 .

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Оскільки під час судового розгляду клопотання ОСОБА_3 кожна сторона кримінального провадження по своєму трактує судове рішення апеляційного суду від 09.11.2018р., то слід роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч.6 ст. 9 КПК України).
Отже, як на думку слідчого судді, кожен з учасників кримінального провадження, в т.ч. і заявник, користуючись правами, передбаченими ст.ст.42, 64-2 КПК України, не позбавлений права звертатися до суду із заявою, в порядку ст. 380 КПК.
Сама заява повинна містити зазначення, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення.
При цьому, виходячи з передбачених ст. 380 КПК України вимог, таке роз`яснення не повинне бути обумовлене потребою усунення його формальних чи змістовних недоліків, роз`ясненням норми права.
Таким чином, перевіривши всі доводи осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши докази та матеріали, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09.11.2018 року, слід відмовити в повному обсязі.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 174, 290, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09.11.2018 року, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1