Справа № 755/3565/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0001437 від 19 лютого 2019 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, неодруженого, працюючого неофіційно прибиральником, без постійного місця проживання, раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 19.02.2019 року, приблизно о 08 годині 40 хвилин, знаходився за адресою: місто Київ, вул. Харківське Шосе, 2, між під`їздами будинку №4 та АДРЕСА_1 біля припаркованого автомобіля марки «Рено Меган», у якого було розбите праве переднє скло дверей, при цьому у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, взяв з вищезазначеного автомобіля магнітолу марки «Соні», чорного кольору, вартістю 2000 гривень, яку помістив до поліетиленового пакету жовтого кольору з надписом «Billa».

В подальшому, ОСОБА_5 виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 був затриманий власницею автомобіля ОСОБА_6 з майном, яким останній намагався таємно заволодіти.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що 19.02.2019 року, приблизно о 08 годині 40 хвилин, він знаходився за адресою: місто Київ, вул. Харківське Шосе, 2, між під`їздами будинку №4 та №5 біля припаркованого автомобіля марки «Рено Меган», у якого було розбите праве переднє скло дверей, при цьому, він, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв із автомобіля магнітолу чорного кольору, яку поклав до поліетиленового пакету жовтого кольору, однак був затриманий власницею автомобіля, з майном, яким він намагався таємно заволодіти.

Свою винність ОСОБА_5 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, послався на те, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні, в тому числі з вартістю викраденого майна, що зазначена в обвинувальному акті згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Крім того, зазначив, що майно повернуто потерпілій, яка будь-яких матеріальних претензій до нього не має.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також даних протоколу огляду місця події, даних товарного чеку на майно, яким ОСОБА_5 намагався заволодіти, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, при цьому виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неофіційно працює, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, майно потерпілій повернуто.

Обставинами, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлені.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, працює неофіційно прибиральником, враховуючи, що ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, потерпілій майно повернуто, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу із застосуванням ст.69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, ніж передбачено санкцією ч.1 ст.185 КК України, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Речові докази у справі: магнітолу сіро-чорного кольору, марки «Соні», яка передана на зберігання потерпілій під зберігальну розписку - слід залишити у володінні та розпорядженні потерпілої.

Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу, у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень в доход держави.
Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого у виді особистого зобов`язання закінчився.
Речові докази у справі: магнітолу сіро-чорного кольору, марки «Соні», яка передана на зберігання потерпілій під зберігальну розписку - слід залишити у володінні та розпорядженні потерпілої.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: