Провадження №: 1-кп/752/700/19
У Х В А Л А

23.05.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
в ході судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28 ч. 2, 111 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження і в ході судового розгляду представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на те, що застосування іншого запобіжного заходу, окрім такого виняткового як тримання під вартою, відносно обвинуваченого не передбачено нормами кримінального процесуального закону, оскільки йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК України, за яке кримінальним законом передбачено покарання до 15 років позбавлення волі. Також прокурор зазначив, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, встановлені ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду, чинити вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, продовжувати свою злочинну діяльність та перешкоджати судовому розгляду вказаного кримінального провадження іншим чином.
Представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на необгрунтованість обвинувачення, пред`явленого його підзахисному, оскільки у розпорядження суду не було надано будь-яких доказів на ствердження обставин, викладених у обвинувальному акті, а досліджені в ході судового розгляду матеріали кримінального провадження жодним чином не підтверджують причетність ОСОБА_8 до подій та обставин справи, які були поставлені йому у вину, тому враховуючи відсутність ризиків у даному кримінальному провадженні, просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника, просив суд звернути увагу на те, що прокурором не було надано у розпорядження суду жодного доказу на ствердження його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування ризиків у даному кримінальному провадженні, посилався в тому числі на те, що судом порушуються розумні строки розгляду кримінального провадження, оскільки фактично у кожному судовому засіданні суд розглядає лише клопотання сторони обвинувачення про продовження заходу забезпечення кримінального провадження. Також звернув увагу суду на зміст клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, який постійно повторюється, та у якому не зазначено фактично існуючі у даному кримінальному провадженні ризики, адже вони лише формально перераховані.
Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.
Так, при вирішенні клопотання прокурора суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо необгрунтованості та безпідставності пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, оскільки вказане питання може бути вирішено судом лише в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті даного кримінального провадження.
Що стосується відсутності у розпорядженні суду доказів факту невиконання обвинуваченим ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків, то дійсно, такого факту судом встановлено не було, однак на даний час сама по собі ця обставина не може бути підставою для зміни запобіжного заходу особі, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, з урахуванням характеру пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення.
Щодо доводів самого обвинуваченого про те, що зміст клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу постійно повторюється та у якому відсутні фактично існуючі у даному кримінальному провадженні ризики, суд роз`яснює, що вимоги до відповідного клопотання сторони обвинувачення встановлені ст. 184 КПК України, і прокурором відповідно до зазначених вимог процесуального закону викладено у клопотанні саме ті обставини та ризики, які на його думку продовжують існувати у конкретному кримінальному провадженні, після чого суд приймає відповідне рішення щодо клопотання сторони обвинувачення, тобто кримінальним процесуальним законом покладено обов`язок на сторону обвинувачення викласти відповідні обставини та ризики у своєму клопотанні і такий обов`язок прокурором було виконано, однак оцінку викладених прокурором обставинам надає виключно суд в нарадчій кімнаті при вирішенні відповідного клопотання.
Доводи обвинуваченого щодо порушення судом принципів розумних строків розгляду кримінального провадження та безперервності судового розгляду, суд не приймає до уваги та роз`яснює, що враховуючи складність кримінального провадження, специфіку та обсяг процесуальних дій у даному крмінальному провадженні, а також поведінку учасників та спосіб здійснення прокурором своїх повноважень, суд не вбачає наявність будь-яких порушень вказаних принципів, адже кримінальне провадження щодо особи, яка утримується під вартою, розглядається першочергово.
При вирішенні клопотання прокурора, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, направленого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, і відповідно до вимог ст. 176 ч. 5 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого, в тому числі ст. 111 КК України.
Так, протягом судового розгляду даного кримінального провадження ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійсно зменшились у зв`язку з тривалістю розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , однак на даний час судовий розгляд ще триває, тому ризики мінімізовані не настільки, щоб надійти до висновку про факт їх відсутності у даному кримінальному провадженні, що могло б бути підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.
Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Клоот проти Бельгії» від 12.12.1991 року, серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про тримання особи під вартою з метою запобігання спробі вчинення нею подальших правопорушень, тому суд зобов`язаний враховувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та перешкоджати судовому розгляду даного кримінального провадження іншим чином, адже йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке кримінальним законом передбачено покарання до 15 років позбавлення волі.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд керується практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому, враховуючи пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, яке має високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, суд надходить до висновку про наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який на даний час переважає принцип поваги до особистості обвинуваченого ОСОБА_8 .
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року, зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які виправдовують ув`язнення принаймні протягом певного періоду часу, тому, враховуючи викладене, суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 350 КПК України задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст. 350 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання представника державного обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_8 продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21.07.2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3