Провадження №: 1-кп/752/1550/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0002610, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 186 КК України,

з участю сторін та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ,

законних представників неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 27.03.2019 року, близько 22.45 годин, перебував неподалік будинку № 13в, що по вул. Глушкова в м. Києві та помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_10 , у якого на плечі була сумка.

Діючи умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_5 під приводом попросити цигарку, підійшов до ОСОБА_10 та шляхом ривка, відкрито заволодів майном потерпілого, а саме сумкою-рюкзаком, в якому були зарядний пристрій, вартістю 509 грн.11 коп. та в гаманці сто доларів США, що у перерахуванні відповідно до курсу становило 2698 грн.02 коп., після чого з місця вчинення злочину втік.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.1 ст. 186 КК України, -відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним. Зазначив, що в дійсності 27.03.2019 року в темну пору доби на вул. Глушкова і м. Києва перебував з дівчиною. Помітив незнайомого чоловіка, у якого на плечі була сумка. Підійшов, зірвав сумку і втік. Кошти використав на власні потреби. У вчиненому щиро кається, потерпілому усе відшкодовано.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні в своїх показаннях повідомив, що вечором з товаришем поверталися додому, перед цим випивали. До них підійшов обвинувачений ОСОБА_5 , який просив закурити, після чого зірвав у нього з плеча сумку та втік. В сумці був зарядний пристрій та 100 доларів США. Збитки відшкодовано, претензій немає, просить не карати обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_11 в своїх показаннях зазначив, що разом з потерпілим ОСОБА_12 після роботи поверталися додому, випили. Вів ОСОБА_13 під праву руку, а сумка у нього була на лівому плечі. Підійшли обвинувачений, якого впізнає, і дівчина, попросили закурити. Він витяг пачку сигарет і протягнув їм. У цей час ніби чимось шикнули в обличчя, відчув різь в очах і на якусь мить втратив орієнтацію. Почув як ОСОБА_14 крикнув, - сумка. Через певний час до них підійшли пішоходи, викликали швидку. Як з`ясувалося, зникала сумка ОСОБА_14 , в якій були гроші та особисті речі.
Вищезазначені докази суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання обвинуваченого винуватими, у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.

При прийнятті кінцевого рішення по кримінальному провадженню, суд враховує ступінь тяжкості злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, який віднесено кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та навчання, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, про які детально відображено у досудовій доповіді, яка на виконання ухвали суду підготовлена інспектором сектору ювенальної пробації м. Києва, і згідно висновку якої, виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи позицію сторони обвинувачення висловлену в судових дебатах та по суті повністю підтриману стороною захисту, думку потерпілого, враховуючи особу неповнолітнього обвинуваченого, який вчинив злочин середньої тяжкості, а також обставини того, що в ході судового розгляду по суті визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки обвинувачений на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, на підставі ст. 105 КК України, ОСОБА_5 слід звільнити від покарання та застосувати примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тривалістю до досягнення повноліття, вважаючи такий вид примусового заходу виховного характеру щодо неповнолітнього необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Аналіз положень частин 4 і 5 ст. 74 та ч.1 ст. 105 КК України на противагу ст.ст.75,79,104 КК України, а також ст. 78 КК України, дає підстави стверджувати те, що у випадку звільнення особи від покарання, вона звільняється від усіх покарань, вичерпний перелік яких визначений у ст. 51 КК України. Тобто, у випадку наявності підстав та прийняття судом рішення про звільнення особи від покарання із підстав, передбачених законом, як в даному випадку, будь-яке із покарань передбачених зазначеною вище нормою закону, особі не призначається.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 497 КПК України, ст. ст.100,105 КК України -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та звільнити від покарання, на підставі ч.1 ст. 105 КК України, із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тривалістю до досягнення повноліття.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_15