ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5247/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/758/19 Суддя доповідач ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України за період з 26 серпня 2015 року до 10 червня 2016 року.
В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що з вироку Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2017 року вбачається, що до призначеного покарання було частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком. Тобто, ті часові значення, протягом яких засуджений утримувався під вартою при приєднанні частки невідбутого покарання не повинні враховуватись, оскільки вони були вже відбуті і приєднано було частину того покарання, яке на момент ухвалення останнього вироку не відбуте. Та відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, в зв`язку з чим період тримання під вартою за вироком Балаклійського районного суду Харківської області не підлягає зарахуванню, а тому у задоволенні клопотання засудженого необхідно відмовити.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати, та призначити новий судовий розгляд з приводу зарахування у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26 серпня 2015 року до 10 червня 2018 року.
Наголошує, що суд першої інстанції ухвалив незаконне рішення, оскільки його взяли під варту за попереднім вироком саме 26 серпня 2015 року, а тому належить застосовувати положення ч.5 ст. 72 КК України саме з цієї дати.
Заслухавши доповідь судді думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, думку засудженого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження, а також перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, ОСОБА_7 раніше судимий 10.06.2016 року Балаклійським районним судом Харківської області зач. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді застави залишено без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту виконання вироку. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 27.08.2015 року по 10.06.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.09.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2016 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. З ст. 15, ч. З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, призначеного вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 10.06.2016 року, до покарання призначеного цим вироком, остаточно до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 27.11.2016 року по 25.04.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.09.2018 року вищевказаний вирок залишено без змін та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 27.11.2016 року по 06.09.2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, засудженому покарання призначалися за сукупністю вироків - за правилами ч.1 ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015 року) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Редакція вказаного закону втратила чинність 21 червня 2017 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №511/37/16-к від 25 червня 2018 року Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Таким чином, зважаючи на той факт, що покарання засудженому призначалося за правилами ч.1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, а не за сукупністю злочинів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 ..

Часові значення, протягом яких засуджений утримувався під вартою при приєднанні частки невідбутого покарання не повинні враховуватись, оскільки вони були вже відбуті і приєднано було частину того покарання, яке на момент ухвалення останнього вироку не відбуте, в зв`язку з чим період тримання під вартою за вироком Балаклійського районного суду Харківської області не підлягає зарахуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -