ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/2965/19 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

перекладача - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А:

УхвалоюКомінтернівського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів до 01 листопада 2019 року.

Цією ж ухвалою продовжений строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 . Однак в цій частині ухвала суду не оскаржується.

Не погодившись з ухвалою суду, обвинуваченийОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалуКомінтернівського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.Апелянт вказує, що ухвала судді є необґрунтованою, оскільки вважає недоведеним існування ризиків, вказаних у клопотанні, а також суддею не вказано чому не можливо обрати більш м`який запобіжний захід. Також зазначає про те, що суд вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою не в повній мірі врахував, що він одружений на громадянці України, має дитину, позитивно характеризується за місцем проживання в м.Харкові, страждає на ряд захворювань, ОСОБА_11 з міжнародною правовою організацією МПЦ готовий взяти його на особисту поруку та після звільнення з-під варти працевлаштувати. Водночас посилається на відсутність доказів висунутого обвинувачення, окрім ч.1 ст.358 КК України, яке є незаконним, у зв`язку з чим не може бути предметом судового розгляду.
Також адвокатОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалуКомінтернівського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.Вважає недоведеним існування ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, а також суддею не вказано чому не можливо застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід. Також зазначає, що суд вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою не в повній мірі врахував, що обвинувачений раніше не судимий, з постійним місцем проживання, одружений, має дитину, міцні соціальні зв`язки, незадовільний стан здоров`я, який за час перебування під вартою значно погіршився, не має наміру перешкоджати розгляду справи або іншим чином уникати від правосуддя.
Вислухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.258-5, ч.1 ст.263, ч.ч.1, 4 ст.358 КК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд врахував тяжкість інкримінованого обвинувачення правопорушення, дані про особу обвинуваченого, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, дані щодо працевлаштування, продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали суду про застосування запобіжного заходу, що виправдовує подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, погоджується з висновком суду першої інстанції, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі застосування до ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 цього Кодексу.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, серед яких є особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років. До апеляційних скарг не додано даних про захворювання, які перешкоджають або унеможливлюють перебування обвинуваченого під вартою. Також апеляційному суду не надано письмового зобов`язання про особисту поруку поручителя.
За таких обставини, враховуючи практику ЄСПЛ, викладену у рішенні "Харченко проти України", тримання під вартою в даному випадку є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про особу обвинуваченого, спростовують доводи апеляційних скарг про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи обвинуваченого щодо відсутності доказів його вини, окрім ч.1 ст.358 КК України, які досліджуються судом першої інстанції, не стосуються процесуальної компетенції суду апеляційної інстанції при перегляді ухвали щодо продовження запобіжного заходу. Вказаними доводами обвинувачений обґрунтовує свою незгоду з триманням під вартою, а колегія суддів апеляційного суду позбавлена можливості надати оцінку доводам щодо його невинуватості.

Судова колегія своєю відповідною ухвалою звертає увагу на тривалість строків розгляду справи.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді