Єдиний унікальний номер 448/1568/19
Провадження № 1-кп/448/187/19
В И Р О К
Іменем України

05.12.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська кримінальне провадження №0000425 від 03.09.2019р. про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого на посаді монтажника у фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 », раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст.126 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 та ОСОБА_7
представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 02.09.2019р. близько 15:30 год., знаходячись на території господарства ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів руками по голові зліва та справа, після чого повалив ОСОБА_6 на землю та наніс йому один удар ногою в область плечей, внаслідок чого спричинив останньому три садна на голові, одне садно на спині, які згідно висновку експерта кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Окрім цього, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 02.09.2019р. близько 15:30 год., знаходячись на території господарства ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_7 , умисно наніс останній два удари руками по голові ззаду, внаслідок чого завдав потерпілій ОСОБА_7 фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, цілковито погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті та оголошеними прокурором. Надав показання, що дійсно вказаного дня порався по господарству та почув крик дружини ОСОБА_9 , яка поверталась із подвір`я ОСОБА_10 та пояснила, що в неї з подружжям ОСОБА_10 виник конфлікт, була заплакана, з носа текла кров, а також отримала укуси собаки, що належить останнім. Прийшовши на подвір`я господарства потерпілих, в нього, обвинуваченого, спочатку виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 , який переріс в шарпанину, в результаті чого він наніс останньому три удари руками по голові. В даний конфлікт втрутилась ОСОБА_7 , якій він, обвинувачений, наніс два удари ладонею руки по затилку голови. В результаті шарпанини між ним та потерпілим ОСОБА_6 , останній впав на землю та він, обвинувачений ОСОБА_3 , наніс йому один удар ногою по спині. Даний конфлікт тривав біля 5 хв., у вчиненому щиро розкаюється, просить суд врахувати, що на час вказаного інциденту його дружина ОСОБА_9 перебувала на третьому місяці вагітності, він має на утриманні двох малолітніх дітей та просить суд його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження, а також за ч.1 ст.126 КК України, оскільки він своїми умисними діями завдав удари потерпілій ОСОБА_7 , які завдали їй фізичного болю, однак не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочини, які згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховується також, що обвинувачений ОСОБА_3 виключно позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його сімейний та матеріальний стан,- є одруженим, має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працевлаштований, раніше не судимий, його роль у скоєних злочинах та поведінку до і після вчинення злочинів, а також думку потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , котрі просить суд суворо обвинуваченого не карати, однак призначити відповідне покарання за його вчинок.

Крім цього, судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді Мостиського районного сектору Філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 а саме, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу.
При визначенні розміру призначеного покарання у виді штрафу судом враховується тяжкість вчинених злочинів,- обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочини невеликої тяжкості, а також майновий стан обвинуваченого.

Покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити відповідно до правил, передбачених ст.70 КК України за сукупністю злочинів, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України - у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;
- за ч.1 ст.126 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 ст.349 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1