Справа № 357/7710/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у судовій справі за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол Полтавської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, , призваного в лютому 2019 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом розвідник-номер обслуги розвідувального взводу 1 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду розвідника-номера обслуги розвідувального взводу 1 механізованого батальйону, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду 18.06.2019 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 та по 11.07.2019 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 09 вересня 2019 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 4 ст. 407 КК України як не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині 2 ст. 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_4 буде призначене покарання заза ч.4 ст.407 КК України у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України буде звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76КК України, а саме:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 63КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд також визнає як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Матеріальну та моральну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 09 вересня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.407 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України , а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1