УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України щодо визнання незаконним затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 02 серпня 2019 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в порядку ст.206 КПК України щодо визнання незаконним затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

У вищевказаній скарзі порушується питання про з`ясування підстав затримання ОСОБА_3 , а також визнання такого затримання незаконним, оскільки воно було проведено за відсутності захисника, не забезпечена можливість повідомлення про затримання близьких родичів, не відображено порядок, хід і результати проведеної процесуальної дії.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_3 утримувався в ізоляторі тимчасового тримання за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили та за відсутності інших правових підстав для позбавлення його свободи.

Вивчивши матеріали скарги, а також матеріали надані на запит суду детективом Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Зі змісту скарги адвоката ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_3 фактично був затриманий 25 липня 2019 року.

Згідно повідомлення детектива Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_4 за №0442/202/25774 від 05.08.2019 року, 25.07.2019 року о 7 годині 26 хвилин па підставі п.3 ч.1 ст. 208 КПК України було затримано громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, про що було складено відповідний протокол. Цього ж дня ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000785 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та поміщено в ITT ГУНП в м. Києві.

26.07.2019 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 винесено ухвалу у справі 760/21469/19, якою до підозрюваного ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Отже, враховуючи ту обставину, що станом на момент надходження вказаної скарги до слідчого судді та її вивчення, ОСОБА_3 не утримувався під вартою в ізоляторі тимчасово тримання, а відносно останнього обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, отримані слідчим суддею відомості не створюють обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, а тому не знаходить правових підстав для доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі.

Окрім того, зі змісту скарги адвоката ОСОБА_2 вбачається, що останній оскаржує законність затримання ОСОБА_3 та наявність підстав затримання, передбачених ст.208 КПК України.

Так, відповідно до ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Главою 26 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, до переліку, яких не віднесено скарги на незаконне затримання.

Частиною 2 ст.303 КПК України, передбачено, що інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 36, ч.5 ст. 40 КПК України прокурор або слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже КПК України не наділяє слідчого суддю повноваженнями щодо визнання затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, незаконним.

При вирішенні даного питання, слідчий суддя враховує також і правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно якої положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Тобто відповідно до проаналізованого вище кримінального процесуального законодавства, законність затримання особи окремому оскарженню, поза межами розгляду питання про застосування запобіжного заходу, не підлягає.

Таким чином, наведене свідчить про те, що така скарга адвоката ОСОБА_2 про визнання затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконним, не може бути предметом розгляду в порядку ст.206 КПК України.

Крім того, слідчим суддею враховується, що аналогічна скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про незаконне затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже була предметом контролю з боку слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_6 , яка в своїй ухвалі від 26 липня 2019 року зазначила про те, що затримання підозрюваного ОСОБА_3 неможна вважати законним, тобто фактично визнала таке затримання незаконним.

Враховуючи наведене, слід відмовити у негайній доставці ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи, що стосується питання про визнання незаконним затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то вказане питання виходить за межі компетенції слідчого судді та окремому вирішенню під час досудового розслідування, як на підставі ст. 206 КПК України так і на підставі ст. 303-307 КПК України, не підлягає, а тому скарга разом з матеріалами підлягає поверненню захиснику.

Керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Матеріали скарги повернути захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1