Номер провадження: 11-кп/813/1339/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №003781 від 17.11.2016 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 був продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 30.07.2019 року ОСОБА_8 ,обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, був продовжений строк тримання під вартою до 27.09.2019 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити застосований відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги обвинувачений обґрунтував тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків переховування ОСОБА_8 від суду. Також зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 постійного місця проживання в м.Первомайськ Миколаївської області, а також стан здоров`я, який погіршився в установі виконання покарань та потребує лікування в спеціальному медичному закладі. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 вважає відсутнім ризик впливу на свідків та потерпілого, оскільки вони вже надавали показання в суді.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частиною першою ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал суду першої інстанції щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що Приморським районним судом м.Одеси проводиться судовий розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №003781 від 17.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України, а тому на даному етапі кримінального провадження питання щодо обґрунтованості обвинувачення, оцінки доказів та встановлення вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року до обвинуваченого ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 425 000 гривень.
Оскаржуваною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2019 року обвинуваченому ОСОБА_8 був продовжений строк тримання під вартою, оскільки суд дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та зазначені в ухвалі про застосування запобіжного заходу,не зменшилися, і на сьогоднішній день жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Так, на теперішній час у кримінальному провадженні №003781 судом першої інстанції не вчинені всі необхідні дії, що передбачені процедурою судового розгляду для повного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження, зокрема, не допитаний обвинувачений ОСОБА_8 , з причини того, що Комінтернівським районним судом Одеської області розглядався інший обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , що унеможливлювало у певний період доставку обвинуваченого в судові засідання Приморського районного суду м.Одеси. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово заявляв суду першої інстанції про погане самопочуття, через що судові засідання Приморського районного суду м.Одеси відкладалися.
З матеріалів кримінального провадження №003781 вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років із конфіскацією майна. Таким чином, враховуючи тяжкість покарання у разі доведеності його вини, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду з метою уникнути кримінального переслідування.

Апеляційний суд приймає до уваги і той факт, що до сьогоднішнього дня в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_8 не встановлено місцезнаходження предмета злочину автомобіля, який був викрадений у потерпілого, що має значення у даному кримінальному провадженні. Даний факт розцінюється як підстава розумної підозри того, що в разі незастосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він зможе знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
Також суд першої інстанції вірно врахував та оцінив обставини, які також підтверджують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що, перебуваючи у працездатному віці, ОСОБА_8 не працевлаштований, джерела доходів його невідомі, він не має утриманців, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він являється фізичної особою-підприємцем, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами. Вищенаведене у сукупності з тим фактом, що ОСОБА_8 раніше притягувався Комінтернівським районним судом Одеської областідо кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного умисного злочину, підтверджує наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 іншого аналогічного злочину.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_8 позитивно характеризується та не перебуває у наркологічному або психіатричному обліку, апеляційний суд приймає до уваги, однак наголошує на тому, що за відсутності інших суттєвих обставин вони не підтверджують зменшення існування вищезазначених ризиків.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на факт погіршення стану його здоров`я та необхідності лікування у спеціальних медичних закладах не може бути прийнято до уваги, оскільки не підтверджується відповідними доказами у виді медичних висновків, обстежень та призначеннях тощо.
На думку суду апеляційної інстанції, все вищевикладене в своїй сукупності свідчить про те, що до теперішнього часу не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, а суд першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження з урахуванням даних про особу обвинуваченого дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про відсутність підстав для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а суд першої інстанції дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №003781 від 17.11.2016 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 був продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Звернути увагу суду 1-ї інстанції на необхідність дотримання розумних строків судового розгляду, передбачених ст.28 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4