Справа №195/1765/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2019 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.10.2019 року за № 0000369 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Китайгородка, Томаківський район, Дніпропетровська область, громадянина України, неодруженого, з середньо-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , -
В С ТА Н О В И В :
В середині вересня 2019 року ОСОБА_3 знаходився на вулиці Центральній в с. Китайгородка, Томаківського району, Дніпропетровської області, де на узбіччі дороги, біля домоволодіння № 91 по цій же вулиці залишив без нагляду належний йому велосипед «Україна», про який забув та не забирав впродовж двох днів. В подальшому вказаний велосипед «Україна», належний ОСОБА_3 , знайшла ОСОБА_5 та з метою його збереження перемістила велосипед до гаражу належного їй домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та здійснювала пошуки власника велосипеду шляхом опитування місцевих мешканців.

Так, на початку жовтня 2019 року (точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_3 дізнався від мешканців с. Китайгородка Томаківського району про те, що забутий ним велосипед «Україна» зберігається на території домоволодіння АДРЕСА_2 .

03.10.2019, приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 прийшов до території домоволодіння належного ОСОБА_5 , однак виявив, що володільців домоволодіння немає вдома, одразу після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на проникнення до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у приватній власності ОСОБА_5 з метою відшукання на території вказаного домоволодіння велосипеду «Україна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, ОСОБА_3 в цей же день, тобто 03.10.2019, приблизно о 15 годині 00 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, не маючи жодних правових підстав, без дозволу володільця домоволодіння, шляхом відчинення металевих воріт, незаконно проник на територію огородженого домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого шляхом відкручування гвинтового замка, відчинив ворота гаражу, розташованого на території вказаного домоволодіння, та незаконно проник у приміщення вказаного гаражу, звідки забрав належний йому велосипед «Україна». Своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив конституційне право ОСОБА_5 на недоторканість житла передбачене ст. 30 Конституції України.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 162 КК України порушення недоторканності житла, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.
В судовому засіданні обвинувачений погоджуючись з вищенаведеними обставинами, вину визнав, розкаявся в скоєному. Пояснив , що від односельців дізнався про те що ОСОБА_5 знайшла його велосипед та за для збереження закотила його на територію свого домоволодіння. Хотів просто забрати свій велосипед, через відсутність будь-кого та номеру телефону господарів, самостійно зайшов на територію домоволодіння, де через щілину в гаражі побачив велосипед. Відкривши гараж забрав велосипед свій і поїхав Просить суворо його не карати. Попросив вибачення в потерпілої за незаконне проникнення на територію її домоволодіння.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що виявила біля власних воріт невідомий велосипед, який з метою збереження перемістила в гараж та повідомила односельців про знахідку, щоб повернути велосипед власнику. Від сусідки дізналась про те що її односельчанин ОСОБА_3 , який відомий поганою репутацією в селі, без дозволу перебував на території її домоволодіння. Побоюваючись, викрадення речей, повідомила про це в поліцію. Претензій до обвинуваченого не має. На жорсткому покаранні для нього не наполягає. Вибачення ОСОБА_3 в судовому засіданні прийняла.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснити обмеження, щодо оскарження таких обставин, суд визнав у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин справи та обмежитись лише допитом обвинуваченого, дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого та допитом потерпілої. Окрім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 К. (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі його самовикриття.
Судом встановлено, що обвинувачений на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується по місцю проживання, що підтверджується відповідними довідками лікарів та характеристикою з органів місцевого самоврядування.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.
До обставин, пом`якшувальних покарання ОСОБА_3 суд відносить його активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочинів, які згідно ст. 12 КК України є невеликою тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 який негативно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Вчинив злочин з корисливих мотивів. Обвинувачений є суб`єктом інкримінованому йому злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою. Позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має та просить обрати йому міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, у виді штрафу що буде достатнім для його перевиховання та упередження у скоєні ним злочинів в подальшому.
Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України,
Питання щодо процесуальних витрат, суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1