ун. № 759/7640/19
пр. № 1-кп/759/835/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002580 від 08.04.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Рокитне, Київської області, неодруженого, з повною середньою освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; перебуває в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», раніше судимого: 26.12.2017 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки, виконується самостійно; 20.03.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді арешту на строк 3 місяця, звільнений по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 08.04.2019, приблизно о 14 годині, перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину «Бершка», який розташований по вул. Берковецька, 6-Д в м. Києві, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення майна на свою користь, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з торгівельного стелажу, належний ТОВ «Бершка Україна», товар, а саме: штани чоловічі, артикул 0240/388/427/42, вартістю без ПДВ 599 грн. 20 коп., штани чоловічі, артикул 0239/043/428/42, вартістю без ПДВ 519 грн. 20 коп., на загальну суму без ПДВ 1118 грн. 40 коп., які сховав у рюкзак, який мав при собі. В подальшому ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, із вищевказаним товаром, не розрахувавшись на касі, направився до виходу з приміщення магазину «Бершка», тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки поза межами касової зони, на виході з торгівельного залу був затриманий працівниками охорони разом з майном, яке він намагався викрасти.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висунутого проти нього в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, підтвердив викладені в ньому обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Суду пояснив, що дійсно 08.04.2019 року, вдень зайшов до магазину «Бершка», де в торгівельному залі побачив штани, які йому сподобались. Він вирішив їх вкрасти, взяв 2 пари штанів та поклав їх собі у рюкзак. Після чого пішов до виходу, однак не через касу, а з боку входу у торгівельний зал. Однак прозвучав сигнал системи проти крадіжок та до нього підійшов охоронець магазина, який знайшов у його рюкзаку 2 пари штанів.

Враховуючи, що ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у висунутому проти нього кримінальному обвинуваченні визнав повністю, суд, розцінюючи його показання як об`єктивні, та такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, з`ясувавши правильність розуміння змісту цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції учасників судового провадження та роз`яснивши їм про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, розглянув справу за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитавши обвинуваченого, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини справи, а саме те, що претензій матеріального характеру від потерпілої сторони немає, оскільки майно повернуто власнику, особу обвинуваченого, який до повноліття перебував в дитячому будинку, постійного місця проживання не має, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, вчинив даний злочин в період іспитового строку, не працює, неодружений, на утриманні осіб не має, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, тому його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, обставини, яка пом`якшує покарання, досудової доповіді, позиції прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також попередження можливості вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає покарання у межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у виді одного року позбавлення волі.

Вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 26.12.2017 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75, 76 КК України до чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком три роки.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20.03.2018 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, та ухвалено, що вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 26.12.2017 року щодо ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Оскільки засуджений ОСОБА_3 після постановлення вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 26.12.2017 року, в період іспитового строку вчинив новий злочин, суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Оскільки суд призначає засудженому покарання у виді позбавлення волі та для забезпечення кримінального провадження щодо виконання вироку, відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України, суд вважає необхідним залишити засудженому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. При залишенні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховую позицію Європейського суду з прав людини у рішенні від 04 червня 2015 року (остаточне 04 вересня 2015 року) по справі «Руслан Яковенко проти України», в якому Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити та національне законодавство України чітко передбачає, що суд, який постановляє вирок, повинен вирішити, який запобіжний захід застосовуватиметься до засудженого до набрання вироком законної сили. ( п. 46, п. 62)

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 необхідно рахувати з дня його фактичного затримання, а саме з 08 квітня 2019 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: штани чоловічі, артикул 0240/388/427/42, штани чоловічі, артикул 0239/043/428/42, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого, необхідно залишити ТОВ «Бершка Україна», диск «VIDEX» з відеозаписом відео спостереження, необхідно зберігати при матеріалах кримінального провадження прокурора.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 26.12.2017 року, у виді трьох років одного місяця позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 08 квітня 2019 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: штани чоловічі, артикул 0240/388/427/42, штани чоловічі, артикул 0239/043/428/42, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого, залишити ТОВ «Бершка Україна», диск «VIDEX» з відеозаписом відео спостереження, зберігати при матеріалах кримінального провадження прокурора.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1