Провадження № 11-кп/4820/711/19
Справа № 683/1767/19 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 310 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянула в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 13 червня 2019 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2019 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2019 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22 травня 1986 року Старокостянтинівським районним народним судом за ч. 3 ст. 81, ст. 208, ст. 42, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) на 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна;
- 19 травня 1995 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на 4 роки 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, звільнений 20 липня 1999 року по відбуттю строку покарання;
- 23 травня 2001 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) на 4 роки позбавлення волі із конфіскацією майна, звільнений 6 грудня 2004 року по відбуттю строку покарання;
- 15 березня 2006 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
- 29 листопада 2006 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 188, ст. 70, ст. 71 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі, звільнений 10 вересня 2009 року по відбуттю строку покарання;
- 14 лютого 2011 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 310 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 7 квітня 2011 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі;
- 2 серпня 2011 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 5 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Обрано ОСОБА_7 до вступу вироку у законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою, взято його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 13 вересня 2019 року.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 942 грн. 06 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.
Речові докази: поліпропіленовий мішок, в якому знаходяться 166 рослин роду конопель постановлено знищити.
За вироком суду, ОСОБА_7 на початку вересня 2018 року, маючи злочинний умисел на незаконне вирощування конопель, не маючи спеціального на це дозволу, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», на присадибній ділянці за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 здійснив посів конопель.
В подальшому, упродовж вересня 2018 року - червня 2019 року ОСОБА_7 вчинив умисні активні дії щодо вирощування вказаних рослин конопель, здійснюючи спушування ґрунту, прополювання з метою доведення до стадії дозрівання, тим самим незаконно виростив рослини коноплі, частину яких виривав та вживав шляхом паління.
14 червня 2019 року у період часу з 17 год. 54 хв. по 18 год. 34 хв. під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_1 , працівниками поліції на присадибній ділянці вказаного домогосподарства було виявлено та вилучено 166 рослин, які згідно висновку експерта № 8.6-0374:19 від 20 червня 2019 року є рослинами роду конопель та містять психоактивний компонент тетрагідроканнабінол, які ОСОБА_7 незаконно посіяв та вирощував для власного вживання без мети збуту.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , як видно з її змісту, просить вирок суду змінити та пом`якшити йому призначене покарання в межах санкції ч. 2 ст. 310 КК України. Вважає призначене покарання надто суворим. В обґрунтування своїх вимог вказує, що він хворіє на ряд хронічних захворювань та перебуває на обліку у лікарів, активно сприяв розкриттю злочину та сам вказав працівникам поліції місце посадки конопель, щиро розкаюється у вчиненому, що не було враховано судом першої інстанції при призначенні покарання.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого в підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 310 КК України, при наведених в вироку обставинах підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, ніким з учасників провадження не оскаржуються, тому вирок суду в цій частині відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядається.
Дії ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч. 2 ст. 310 КК України, як незаконний посів та вирощування конопель у кількості п`ятдесят або більше рослин.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 65 КК України, належним чином умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Покарання ОСОБА_7 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_7 , суд вірно врахував ступінь тяжкості злочину, який є тяжким злочином, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 є рецидив злочинів.
Суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий та реально відбував покарання у виді позбавлення волі, скоїв умисний тяжкий злочин при непогашеній судимості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, не працює, не одружений. Врахувавши вищевикладені обставини, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Суд першої інстанції в повній мірі враховував всі обставини, на які посилається апелянт. Навіть з врахуванням тих обставин, що обвинувачений хворіє, в апеляційного суду немає підстав для пом`якшення призначеного йому покарання. Всі встановлені судом обставини, в їх сукупності, давали суду підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 310 КК України в межах санкції цієї частини статті, в розмірі, ближче до мінімального розміру санкції.
Колегія суддів вважає таке рішення є переконливим та вважає, що призначене судом першої інстанції покарання в виді 3 років 6 місяців позбавлення волі є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, підстав для пом`якшення покарання до 3 років позбавлення волі в колегії суддів немає.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з твердженням обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення йому судом явно несправедливого покарання внаслідок його суворості. Призначене покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок постановлений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді