У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000082 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_5 на вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2018 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варюшино Веселинівського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_5 просить вирок змінити, задовольнити цивільний позов у повному обсязі, збільшити суму стягнення та стягнути з ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн та судові витрати 5300 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 2500 грн та процесуальні витрати у сумі 1526 грн 67 коп. У решті вимог цивільного позову відмовлено.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає вирок суду незаконним і необґрунтованим. Апелянт не погоджується із рішенням суду щодо вирішення цивільного позову. Зазначає, що суд першої інстанції неправильно визначив розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 2500 грн і при цьому не навів обгрунтування. Він отримав ножові поранення в шию та голову, боявся за своє життя, потім проходив стаціонарне лікування 9 днів, а тому вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 10 000 грн.

На думка апелянта, при прийнятті рішення стосовно понесених ним судових витрат на правову допомогу суд безпідставно послався на кількість хвилин проведених судових засідань. Вважає, що неправильно визначив розмір понесених витрат на правову допомогу. Зазначає, що розмір таких витрат становить 5300 грн.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

21 лютого 2018 року ОСОБА_6 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , взявши предмет, зовні схожий на ніж, наніс ним один удар в область голови та один удар в область шиї ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді колото-різаної рани потилично-шийної ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого на підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який просив суд прийняти рішення за апеляційною скаргою на розсуд суду, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд дійшов до наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, є правильними та апелянтом в цій частині не оспорюються.

Також і не оспорюється призначене ОСОБА_6 покарання, яке йому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Стосовно визначення судом першої інстанції розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд встановив наступне.

Відповідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Даних вимог суд першої інстанції не дотримався.

Суд першої інстанції при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому належним чином не врахував обставини вчиненого злочину, характер заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень. Так, достатньо не враховано, що ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження небезпечним для життя та здоров`я потерпілого способом, шляхом нанесення ударів гострим предметом у життєво важливі органи: у голову та шию потерпілого.

Також, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_5 після отримання поранень від ОСОБА_6 лікувався 9 днів стаціонарно.

Суд, з урахуванням цих обставин, вважає обгрунтованими доводи апелянта про те, що він ( ОСОБА_5 ) внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 зазнав значного фізичного болю та страждань у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями.

Також потерпілий зазнав значних душевних страждань, оскільки хвилювався за своє життя та здоров`я, отримав негативні емоції, був змушений проходити курс лікування. Ці обставини судом першої інстанції при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому належно не враховані.

Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції визначено занадто малий розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 , що не відповідає вимогам розумності і справедливості.

На думку суду, з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_5 , розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 слід збільшити та стягнути моральну шкоду у межах, як просить апелянт.

Стосовно рішення суду першої інстанції щодо відшкодування судових витрати, суд зазначає наступне.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат виходив з того, що вони не доведені у повному обсязі та є неспівмірними із виконаною роботою адвоката. Крім того, розраховуючи розмір судових витрат, суд вдався до арифметичних розрахунків, які не є такими, що заслуговують на увагу.

Суд не погоджується з висновком суду першої інстанції з визначеним розміром судових витрат, зважаючи на наступне.

У позовній заяві потерпілий ОСОБА_5 просив стягнути суд з ОСОБА_6 на його користь процесуальні витрати. В обгрунтування таких витрат ОСОБА_5 надав суду договір про надання юридичних послуг, квитанції, акти прийому - передачі виконаних робіт (а.п. 110, 132). В актах зазначений перелік робіт, які виконано адвокатом (складання позовної заяви, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, участь у слідчих діях, транспортні витрати та інше).

Аналізуючи зазначений в актах прийому - передачі виконаних робіт перелік робіт, з урахуванням складності кримінального провадження, обставин кримінального провадження, суд вважає, що такі роботи дійсно проводилися та зазначені в актах витрати дійсно були понесені. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою, часом витраченим адвокатом на виконання відповідної роботи, обсягом наданих адвокатом послуг.

Підстав вважати, що в акті зазначений перелік робіт, які в дійсності не виконувалися, у суду немає. Зазначений потерпілим розмір процесуальних витрат доведений у повному обсязі у сумі 5300 грн, оскільки підтверджений відповідними квитанціями (а.п. 36, 109, 129, 130, 131).

Враховуючи викладене, вирок підлягає зміні у зв`язку із збільшенням сум, що підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого (на відшкодуванням моральної шкоди та процесуальних витрат).

За такого, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 424, 425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2018 року у відношенні ОСОБА_6 змінити в частині вирішення цивільного позову та судових витрат.

Збільшити суму стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди та судових витрат, та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн, а на відшкодування судових витрат - 5300 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3