Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/848/2019 Справа № 641/9751/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001662 від 13.07.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Куйбишеве, Куйбишевського району Запоріжської області, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, розлученого, має доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.07.2019 року близько 14-30 год., ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, підійшов до велосипеда, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №16355 від 19.09.2019р. - 13110 грн., який знаходився біла дерева за адресою: АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , сів на нього та почав віж`їзжати. В цей час його дії були помічені ОСОБА_6 , який намагався зупинити ОСОБА_4 , який розумів, що його дії були помічені потерпілим, але незважаючи на вимоги останнього повернути належне йому майно, ОСОБА_4 покинув місце події разом з вказаним викраденим майном, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 13110 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав повністю, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся, визнав заявлений цивільний позов, який зобов`язався відшкодувати у повному обсязі. Витрати на проведення експертиз не оспорював.

Потерпілий ОСОБА_6 та законний представник потерпілого ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти розгляду справи у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочину, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважать недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не працює, має постійне місце проживання, розлучений, має малолітню доньку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства і ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання обвинуваченому, на думку суду буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також під час досудового розслідування потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у загальному розмірі 16 110 грн.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт завдання неправомірними діями обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди потерпілому у розмірі 16 110 грн.

Судові витрати по відшкодуванню вартості проведених по справі експертиз у розмірі 3140 грн., суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку протягом 2 (двох) років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, понесені при провадженні судових експертиз у загальному розмірі 3140 (три тисячі сто сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої скоєнням кримінального правопорушенням 16 110 (шістнадцять тисяч сто десять) грн. .

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1