Справа № 161/5592/18
Провадження № 1-кп/161/93/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003717 від 11 серпня 2017 року, №0004290 від 16 листопада 2018 року, № 0004671 від 22 грудня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працює, раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання із випробуванням та встановленням 2 (двохрічного) іспитового строку,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працює, раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання із випробуванням та встановленням 2 (двохрічного) іспитового строку,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 11 серпня 2017 року, близько 01 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку, що за адресою АДРЕСА_3 , повторно, таємно викрав, демонтувавши за допомогою газового ключа, належну ОСОБА_8 газову двоконтурну колонку, вартістю 4000 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду в сумі 4000 грн.
Крім того, він же, 03 лютого 2018 року, близько 00 год. 30 хв., перебуваючи на перехресті вул. Герої УПА та вул. Безіменній у м. Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав у потерпілого ОСОБА_9 його мобільний телефон марки "Xiomi Redmi 4A", ринкова вартість якого згідно висновку експерта від 01 березня 2018 року № 81, на момент викрадення складає 2327 грн. 50 коп., чим завдав потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, він же, 14 листопада 2018 року, близько 11 год. 00 хв., умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні Волинської обласної інфекційної лікарні, що за адресою м. Луцьк, вул. Шевченка, буд. 30, повторно, таємно, викрав перфоратор марки "Зенит", моделі "ЗП-1100DFR", чим спричинив підприємству ТзОВ "Волбуд" майнову шкоду на суму 779 грн. 17 коп.
Крім того, він же, 14 листопада 2018 року, близько 16 год. 00 хв., діючи за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_4 , умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна перебуваючи у вагончику, що розташований на території Волинської обласної інфекційної лікарні, що за адресою м. Луцьк, вул. Шевченка, буд. 30, повторно, таємно, викрали перфоратор марки "Бош", моделі "CSH11E", чим спричинили підприємству ТзОВ "Волбуд" майнову шкоду на суму 4300 грн.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, в тому числі, за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Також, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та вартості викраденого майна, про які зазначено в обвинувальних актах, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 11 серпня 2017 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку, що за адресою АДРЕСА_3 , викрав газову колонку у знайомого, а також те, що 03 лютого 2018 року на перехресті вул. Герої УПА та вул. Безіменній у м. Луцьку викрав у знайомого ОСОБА_9 мобільний телефон марки "Xiomi Redmi 4A", як і не заперечив крадіжку 14 листопада 2018 року з приміщення Волинської обласної інфекційної лікарні перфоратора.
При цьому, допитані обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, за фактом таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, вину визнали частково та показали, що не погоджуються із даною органами досудового розслідування кваліфікацією вчинених їх дій, зазначивши, що 14 листопада 2018 року, близько 16 год. 00 хв., дізнавшись про те, що їх вигнали з роботи, вирішили забрати свої особисті речі з вагончику, до якого мали ключ. Ввійшовши всередину, виявили відсутність їхнього одягу, однак побачили у ньому перфоратор марки "Бош", після чого вирішили його викрасти, оскільки їм не заплатили гроші за виконану роботу. У вчиненому розкаювались, просили суворо не карати.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, в частині епізодів про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Разом з тим, незважаючи на часткове визнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який інкриміновано їм органами досудового розслідування, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні підтверджується їх винність у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Так, представник потерпілого ОСОБА_10 суду показав, що 14 листопада 2018 року виявив крадіжку інструментів у вагончику на території Волинської обласної інфекційної лікарні. Викликав поліцію та повідомив про відсутність перфораторів. Через деякий час, працівники поліції сказали, що інструмент знайдено. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 працювали у його товаристві та виконували будівельні роботи, однак їх робота його не влаштовувала, оскільки вони часто пропускали її, тому з цих підстав з ними було розірвано договір. Вказав, що станом на 14 листопада 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було відомо, що вони вже звільнені та не мають доступу до вагончика з матеріали фірми. Просив покарати обвинувачених на розсуд суду, при цьому, зазначив, що претензій будь якого характеру до обвинувачених немає.
Крім цього, винність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вказаним епізодом, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, заявою ОСОБА_4 про добровільну згоду на огляд житла за адресою: АДРЕСА_2 .
Протоколом огляду місця події від 15 листопада 2018 року, в ході якого зафіксовано обставку квартири АДРЕСА_4 та вилучено у ОСОБА_4 комплект ключів в кількості 3 штуки.
Копією цивільно-правового договору № 8 від 08 жовтня 2018 року, згідно якого ОСОБА_4 та ТзОВ "ВОЛБУД" в особі директора ОСОБА_11 уклали договір про виконання капітального ремонту приміщень Волинської обласної інфекційної лікарні терміном з 08 жовтня 2018 року по 12 листопада 2018 року.
Копією цивільно-правового договору № 9 від 08 жовтня 2018 року, згідно якого ОСОБА_3 та ТзОВ "ВОЛБУД" в особі директора ОСОБА_11 уклали договір про виконання капітального ремонту приміщень Волинської обласної інфекційної лікарні терміном з 08 жовтня 2018 року по 12 листопада 2018 року.
Протоколом проведення слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_4 з доданим диском від 21 листопада 2018 року, який досліджено в судовому засідання, в ході якого за участю понятих обвинувачений відтворив обставини, які слугували вчиненню крадіжки разом із ОСОБА_3 , де зазначив, що намір викрасти речі у нього виник будучи в приміщенні вагончика.
Рапортом інспектора ЧЧ Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 16 листопада 2018 року ОСОБА_12 , згідно якого 16 листопада 2018 року о 10 год. 34 хв. в чергову частину Луцького ВП ГУНП у Волинській області з диспетчерського центру лінії 102 засобами електронного зв`язку надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про крадіжку електроінструментів на території інфекційної лікарні.
Повідомленням директора ТзОВ "ВОЛБУД" ОСОБА_11 , згідно якого, 14 листопада 2018 року на об`єкті по капітальному ремонту приміщень інфекційної лікарні, яка знаходиться в м. Луцьк, вул. Шевченка, 30, виявлено крадіжку інструментів.
Заявою ОСОБА_13 на добровільний огляд металевого вагону сірого кольору, що являється власністю ТзОВ "ВОЛБУД".
Протоколом огляду місця події з доданими фототаблицями від 16 листопада 2018 року, якими зафіксовано розташування вагончика, обстановку у вагоні та вилучено сліди пальців рук.
Протоколом огляду місця події від 19 листопада 2018 року з доданими фототаблицями, в ході якого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 добровільно надали для вилучення в приміщенні кабінету № 407 Луцького ВП ГУНП у Волинській області електродрель чорного та зеленого кольорів, білого кольору на ній, пластикову коробку чорного кольору та надписом на ній, в якій знаходиться електровідбійник.
Протоколом проведення слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_3 з доданим диском від 21 листопада 2018 року, який досліджено в судовому засідання, в ході якого обвинувачений пояснив з якою метою вони з ОСОБА_4 зайшли у вагончик та продемонстрував, як ними було здійснено крадіжку інструмента, а саме, де зазначив, що намір викрасти речі у нього також виник будучи в приміщенні вагончика.
Висновком експерта № 706 від 06 грудня 2018 року, згідно якого, ринкова вартість перфоратора марки "ЗЕНИТ" моделі "ЗП-1100DFR", чорного кольору, станом на 14 листопада 2018 року, могла складати 779 грн. 17 коп. Вартість перфоратора марки "BOSCH" моделі "GSH11E", станом на 14 листопада 2018 року могла складати 4300 грн.
Судом з врахуванням прав особи на справедливий суд, у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, забезпечено дотримання ст.ст.22, 23, 94 і 95 КПК України під час судового розгляду, а саме: змагальності кримінального провадження; дослідження доказів безпосередньо судом; оцінку кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; обґрунтування висновків суду лише на показання, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано, як вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто, умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, проте така кваліфікація його дій не знайшла свого належного підтвердження в ході судового розгляду.
Однак, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд виходить за межі обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки це покращує становище обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що відповідає вимогам ч. 3 ст. 337 КПК України та кваліфікує дії останніх як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до вимог п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року N 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності", вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке. Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.
Враховуючи те, що обвинувачені мали ключ він вагончику та зайшли у дане приміщення з метою повернення особистих речей, а умисел на викрадення перфоратору марки "Бош", моделі "CSH11E" виник після того, як вони опинились у вагончику, тобто вже під час перебування в приміщенні, а тому суд перекваліфіковує такі дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, та приходить до висновку про винуватість обвинувачених, у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Разом з цим, в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вину по даному епізоді визнали та їх покази повністю узгоджуються із іншими доказами у кримінальному провадженні, зокрема, протоколами слідчих дій та дослідженими в судовому засіданні дисками з проведених слідчих експериментів, а тому суд покладає їх в основу обвинувального вироку.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорій середньої тяжкості, дані про їх особи та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує відомості про їх молодий вік, стан здоров`я, які не перебувають на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертались, дані про вчинення нових злочинів під час іспитового строку за попередніми вироками, інформацію про те, що збитки завдані діями ОСОБА_3 потерпілим відшкодовано частково, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 представнику потерпілого відшкодовано повністю, шляхом повернення майна працівниками поліції, думки потерпілих та представника потерпілого, які викладені, у тому числі у письмових заявах, щодо міри покарання, які у вирішенні даного питання покладались на розсуд суду.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання, в межах санкції частини статті, за якими їх засуджується та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попередніми вироками, остаточно їм до відбуття визначає покарання у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попередження вчинення ними нових злочинів, так і іншими особами.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, суд вирішує долю речових доказів та на підставі ст. 122 КПК України приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертиз, які слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2016 року, та остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2018 року, та остаточно ОСОБА_4 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 лютого 2019 року, тобто з моменту його затримання.
Речові докази: три ключі повернути за належністю представнику потерпілого ОСОБА_10 , перфоратор марки "Bosch", моделі "GSH11E", та електрошуруповерт марки "Зеніт" залишити за належністю ОСОБА_10 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2018 року, а саме, на перфоратор марки "Bosch", моделі "GSH11E", та електрошуруповерт марки "Зеніт" скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн., в рівних долях з кожного по 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1