КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/198/19
Провадження № 1-кс/534/216/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2019 року місто Горішні Плавні
Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, неодруженого, з неповною вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся старший слідчий відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП ОСОБА_4 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою вмотивовано слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганням спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до органів досудового розслідування.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні низки кримінальних правопорушень проти власності, за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, 18.12.2018 близько 19 год. 30 хв. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 в ході бесіди з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дізнався, що у останнього при собі є мобільний телефон марки «IPhone 7», після чого у нього виник умисел направлений на відкрите заволодіння вказаним мобільним телефоном.

Реалізуючи свій умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки, діючи відкрито, повторно, з корисливих мотивів і мети, відкрито викрав з кишені куртки неповнолітнього ОСОБА_7 мобільний телефон марки «IPhone 7» вартістю 14664,80 грн., який перебував у фактичному користуванні неповнолітнього ОСОБА_7 та належав його матері ОСОБА_8 , після чого примусив неповнолітнього ОСОБА_7 разблокувати мобільний телефон. Далі ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 14664,80 грн.

04.03.2019 близько 07 год. 05 хв. ОСОБА_6 перебуваючи поблизу буд.№3 по вул.Портовій у м.Горішні Плавні, зустрів ОСОБА_9 , з яким у нього розпочалася бесіда. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заволодіння шахрайським шляхом мобільним телефоном, який належить ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів і мети, під приводом здійснення дзвінка попросив у ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон, на що останній погодився та добровільно передав ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Xiaomi RedMi 5 Plus», вартістю 3850 грн. із флеш-накопичувачем вартістю 100 грн., чохлом вартістю 200 грн., в якому знаходилась банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 на імя ОСОБА_9 .

Після того ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заволодівши зазначеним майном ОСОБА_9 розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на суму 4150 грн.

07.03.2019 близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебуваючи поблизу піцерії «Челентано», розташованої по просп.Героїв Дніпра, 54 у м.Горішні Плавні, зустрів ОСОБА_10 , з яким у нього розпочалась бесіда. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заволодіння шахрайським шляхом мобільним телефоном, який належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів і мети, ОСОБА_6 , під приводом здійснення дзвінка попросив у ОСОБА_10 належний йому мобільний телефон на що останній погодився та добровільно передав йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5 Duos» вартістю 4560 грн.

Після того ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заволодівши вказаним мобільним телефоном потерпілого, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 4560 грн.

Зазначеним діям підозрюваного ОСОБА_6 надано правову кваліфікацію за ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст.190 КК України відповідно.

Слідчий внесене клопотання підтримав, посилаючись на зазначені у ньому обставини та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурор наголосив на тому, підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілих і свідків під час дачі показань в суді, та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також прокурором наголошено на тому, що ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним про наявність кримінального провадження, перетнув державник кордон України та вибув до Польщі, що свідчить про можливість подальшого переховування підозрюваного та перешкоджання кримінальному провадженню шляхом не прибуття до органу досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечуючи своєї причетності до вчинення інкримінованих йому діянь, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, зазначивши, що має постійне місце проживання, де мешкає разом із матір`ю. Пояснив, що виїхав до Польщі на заробітки, маючи на меті лише відшкодувати потерпілим заподіяні збитки, пов`язані із викраденням телефонів. Умислу ухилятись від слідства чи суду не мав, дійсно йому було повідомлено про підозру, проте жодних викликів від слідчого він не отримував. Він має міцні соціальні зв`язки, хоча має власну нерухомість, проживає разом із матір`ю та в подальшому планує проживати разом із нею за адресою: АДРЕСА_2 . Він особисто зацікавлений в тому, щоб дане кримінальне провадження було розглянуто найближчим часом, оскільки має намір офіційно працевлаштуватись і не допускати в подальшому будь-яких правопорушень.

Захисник ОСОБА_5 в суді прохав у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати щодо його підзахисного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, як такий що буде забезпечувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Зазначив, що наголошені слідчим та прокурором ризики є безпідставними та необґрунтованими.

З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0001363 від 19.12.2018 за фактами відкритого викрадення майна ОСОБА_8 та заволодіння майном ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

В межах зазначеного кримінального провадження 22.03.2019 ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_6 03.08.2019 о 06 год. 00 хв., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 свідчать, зокрема, відомості, відображені в показаннях потерпілих ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , в протоколах оглядів предметів, в описах заставленого майна щодо прийняття від ОСОБА_6 мобільних телефонів марок «IPhone 7», «Samsung», «Xiaomi RedMi 5 Plus», в висновках експертних досліджень щодо вартості викраденого майна тощо.

За таких обставин, проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведенні вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання на строк від чотирьох до шести років позбавлення волі та на строк до трьох років позбавлення волі.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.
В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинення нового кримінального правопорушення, також можливість незаконного впливу на потерпілого чи свідка у цьому ж провадженні і перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином.

Наявність зазначених ризиків була підтримана слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

В судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив, що після повідомлення йому про підозру він більше не отримував викликів від слідчого, тому виїхав на заробітки, маючи на меті відшкодувати шкоду потерпілим.

Слідчий ОСОБА_4 в суді підтвердив, що ОСОБА_6 після повідомлення про підозру до органу досудового розслідування не викликався.

За таких обставин, за відсутності переконливих доказів на підтвердження можливості підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від слідства та суду, вказаний ризик свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов.

Суду також не надано переконливих доказів щодо наявності ризику здійснення впливу на потерпілих чи свідків та щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню. Тим більше стороною обвинувачення не було вказано у який саме інший спосіб підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Між тим, суд вважає слушними посилання сторони обвинувачення на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний будучи раніше судимою особою за вчинення злочинів проти власності, обґрунтовано підозрюється у вчиненні протягом грудня-березня 2019 року трьох кримінальних правопорушень, в тому числі відкритого викрадення майна у неповнолітньої особи.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник просили застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, зазначаючи про недоведеність наголошених слідчим ризиків, що передбачені ст.177 КПК України.

На противагу стороною обвинувачення зазначено про наявність чотирьох ризиків, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заподів не буде дієвим.

Слідчий суддя зазначає, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 у справі «Хайредінов проти України»).
У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно із внесеним клопотанням, підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, мешкає разом із матір`ю, має міцні соціальні зв`язки, об`єктивних відомостей, що з негативної сторони характеризують особу підозрюваного, матеріали кримінального провадження не містять.
Як убачається з приєднаних до клопотання матеріалів, за даними підсистеми «Аркан», ОСОБА_6 29.03.2019 перетнув кордон України у пункті перетину «Ягодин» та вибув до Польщі.

За постановою слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ОСОБА_4 від 07.05.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001363 від 19.12.2018 зупинено та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

В судовому засіданні підозрюваний не заперечував тієї обставини, що виїхав до Польщі на заробітки, але не мав умислу переховуватись від слідства, тим більш, що випадків неприбуття до слідчого за викликом він не допускав і після повідомлення про підозру до органу, що здійснює досудове розслідування, його не викликали.
Слідчий в судовому засіданні підтвердив, що випадків неприбуття ОСОБА_6 за викликами до слідчого не було, потерпілі та свідки у цьому кримінальному провадженні допитані.
Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, як такий, що зможе дієво запобігти ризикам, доведеним під час розгляду клопотання. Одночасно, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки щодо прибуття за викликами до слідчого, прокурора, суду та утримання від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, в якому він є підозрюваним.

Слідчий суддя зауважує, що недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні під час розгляду клопотання слідчим та прокурором доведена не була, з огляду на що у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно із приєднаними до клопотання матеріалами, підозрюваний ОСОБА_6 затриманий на підставі ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.05.2019 під час перетину державного кордону на Рава-руському пункті перетину в с.Рата Львівської області 02.08.2019 о 00 год. 41 хв.
У відповідності до ч.1 ст.191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
В ході розгляду справи, підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що під час перетину кордону його було затримано, але наступної доби його звільнили, повідомили про наявність клопотання про застосування запобіжного заходу, тому не маючи наміру ухилення від органів досудового розслідування та суду, він самостійно прибув в судове засідання.
За таких обставин, виконуючи загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, у відповідності до ст.206 КПК України, слідчий суддя зазначає про відсутність порушень прав підозрюваного під час його затримання на підставі ухвали слідчого судді. В судовому засіданні ОСОБА_6 заперечив наявність будь-яких порушень зі сторони органу державної влади, що здійснив затримання, пояснив, що йому були вручені відповідні судові рішення, копія клопотання про застосування запобіжного заходу, забезпечено права на захист тощо.
Керуючись ст.ст.176-178,183,194 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 відмовити повністю.
Застосувати до ОСОБА_6 строком на два місяці запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 прибувати до слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури або суду за першою вимогою та утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, в якому він є підозрюваним.
Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Строк дії ухвали закінчується 03.10.2019 року.
Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй повного тексту судового рішення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1