Єдиний унікальний номер №440/1143/19
Провадження №1-кп/440/148/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 14.06.2019 року, про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буськ Львівської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, освіта середня спеціальна, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку статті 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
13 червня 2019 року, близько 06 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, переконавшись в тому, що його ніхто не бачить, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та керуючи ними, діючи всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, шляхом відчинення вхідних дверей літньої кухні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , проник у середину вказаного приміщення, звідки намагався таємно викрасти з холодильника продукти харчування належні ОСОБА_5 , а саме: упаковку спреду марки «Тульчинка» вагою 0,5 кг., вартістю 30 грн, копчену домашню ковбасу вагою 0,471 кг., вартістю 94,2 грн., крабові палички вагою 0,172 кг., вартістю 25,8 грн., сало вагою 1,594 кг., вартістю 95,64 грн., свинячі кості (хребет) вагою 1 кг., вартістю 90 грн., загальною вартістю 335,64 грн., однак був викритий та затриманий ОСОБА_8 , що позбавило його можливості вчинити усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі.
Крім цього, 14 червня 2019 року, близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, переконавшись в тому, що його ніхто не бачить, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та керуючи ними, діючи всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях літньої кухні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , проник у середину вказаного приміщення, звідки намагався таємно викрасти з холодильника продукти харчування належні ОСОБА_5 , а саме: копчену домашню ковбасу вагою 0,471 кг., вартістю 94,2 грн., крабові палички вагою 0,172 кг., вартістю 25,8 гри., сало вагою 1,594 кг., вартістю 95,64 грн., свинячі кості (хребет) вагою 1,285 кг., вартістю 115, 65 грн., свинячі ребра вагою 0,483 кг., вартістю 31,39 грн., загальною вартістю 362,68 грн., однак був викритий та затриманий ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , що позбавило його можливості вчинити усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі.
Відтак, ОСОБА_10 вищевказаними своїми діями вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він дійсно 13-14 червня 2019 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проникнувши до літньої кухні потерпілої та двічі намагався викрасти продукти харчування за обставин, які вірно зазначені у обвинувальному акті, оскільки він хотів їсти. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, ним, як і іншими учасниками судового провадження не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, що в силу вимог статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, їх наслідки, особу обвинуваченого, який судимості не має, за місцем свого проживання характеризується позитивно, на обліку нарколога чи психіатра не перебуває.

Щире каяття та примирення із потерпілою є обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 .

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 у відповідності до вимог п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд ураховує думку потерпілої ОСОБА_5 , яка примирилася із обвинуваченим, не має до нього жодних претензій, а при призначенні покарання потерпіла просила суд суворо не карати обвинуваченого.
Відтак, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 слід обрати відповідно до статті, за якою кваліфіковано злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції вищезазначеної статті, що є у даному випадку безальтернативним видом покарання.

Разом із тим, виходячи з принципів гуманізації та індивідуалізації покарання, судом враховується особа ОСОБА_4 , який за місцем свого проживання характеризується позитивно, відсутність претензій потерпілої, яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, однієї обставини, яка обтяжує покарання, а тому суд вважає, що при застосуванні покарання у виді позбавлення волі виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробовуванням на підставі вимог ст. 75 КК України, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені положеннями ст. 76 КК України, яке, на думку суду, буде справедливе, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, арешти на майно не накладались, цивільний позов не заявлявся, а процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Речові докази:

- вісім поліетиленових пакетів, наповнених м`ясними продуктами, що належать потерпілій та передані на її відповідальне зберігання, - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

- ліхтарик марки «ФО-Дик АН 0-005» чорного кольору, що належать ОСОБА_4 та переданий на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області, - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- два DVD диски з відеозаписами слідчого експерименту, що знаходяться у матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах даного провадження.

Копії цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1