Провадження № 1-кс/359/3032/2019
Справа № 359/8425/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника АТ «МЕГАБАНК» адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання власника майна Акціонерного товариства «МАГАБАНК», від імені та в інтересах якого дії адвокат ОСОБА_3 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/6851/19 від 25.07.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

09.09.2019АТ «МЕГАБАНК» звернулось до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/6851/19 від 25.07.2019 року, на земельні ділянки з кадастровими номерами : :08:007:0134, :08:007:0135, :08:007:0136, :08:007:0137.

Обґрунтовуючи подане клопотання, представник АТ «МЕГАБАНК» адвокат ОСОБА_3 , зокрема зазначив наступне. AT «МЕГАБАНК» вважає, що арешт накладено необґрунтовано, в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження немає потреби, оскільки AT «МЕГАБАНК» не має ніякого відношення до кримінального провадження № 0000290 від 25.10.2018, у власника відсутній процесуальний статус у зазначеному кримінальному провадженні. Земельні ділянки, на які накладено арешт, отримані AT «МЕГАБАНК» на законних підставах відповідно до законодавства щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, на підставі іпотечного договору, який ніким не оспорений, власник є добросовісним набувачем, а в клопотанні слідчого не наведено обґрунтування та не надано належних доказів відповідності земельних ділянок критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, та не доведено підстав для застосування відносно майна власника заходів кримінально-правового характеру. АТ «МЕГАБАНК" вважає, що вжитий захід кримінального провадження є явно неспівмірним з обмеженням його права користування та розпорядження майном, що в цілому обумовлює необхідність скасування арешту, накладеного слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/6851/19 від 25.07.2019 року.

Звертає увагу, що зі змісту вимог п. 4 ст. 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» та п. 11 «Правил охорони магістральних трубопроводів» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2002 № 1747, які начебто були порушені при зміні цільового призначення земельних ділянок, лише те, що земельні ділянки, що знаходяться в охоронній зоні магістральних газопроводів, повинні використовуватись з урахуванням обмежень, встановлених цими нормами права, незалежно від цільового призначення відповідних земельних ділянок. Таких порушень не встановлено.

Матеріали провадження не містять доказів того, що документи, які є підставою виникнення права власності на вказані земельні ділянки, визнані недійсними у судовому порядку або оспорюються сторонами та/або заінтересованими особами. Крім того, спосіб набуття у власність земельних ділянок АТ «МЕГАБАНК» ніяк не пов`язаний з фабулою кримінального провадження 0000290 від 25.10.2018.

Крім того, відсутні підстави вважати, що користування та/або розпорядження земельними ділянками може зашкодити кримінальному провадженню.

З огляду на викладене, вважає, що арешт на майно накладено з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна АТ «МЕГАБАНК», який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, арешт підлягає скасуванню.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею представник заявника адвокат ОСОБА_3 , викладені в клопотанні доводи повністю підтримав, зазначив, що не оскаржує правомірність ухвали слідчого судді, водночас, зважаючи на викладені ним обставини, накладений арешт вважає необґрунтованим та що в подальшому його застосування необхідність відпала, оскільки банк як добросовісний набувач, буде діяти добросовісно, не порушуватиме обмеження щодо використання земельних ділянок в охоронній зоні магістрального газопроводу. Звертає увагу, що, виходячи з логіки накладного арешту, усі земельні ділянки, які знаходяться в охоронній зоні також підлягають арешту.

Слідчий та прокурор у кримінальному провадженні на розгляд клопотання не з`явились. Бориспільський ВП ГУ НП в Київській області та Бориспільська місцева прокуратура повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані документи, а також матеріали кримінального провадження Бориспільського міськрайонного суду справа №359/6851/19, провадження № 1-кс/359/2446/2019, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Бориспільським відділом поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 25.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Як вбачається з короткого викладу обставин, що містять ознаки кримінального правопорушення, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Головного управління Держгеокадастру в Київській області та посадові особи Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, допустивши службову недбалість, порушуючи вимоги земельного законодавства та Законодавства України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів», незаконно змінили цільове призначення земельних ділянок на території Великолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, які знаходяться в 250 метровій охоронній зоні магістрального газопроводу, що створює загрозу його безпечній експлуатації та завдає шкоди державного значення.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2019 року №359/6851/19, провадження № 1-кс/359/2446/2019 задоволено клопотання слідчого ОСОБА_4 та накладено арешт на нерухоме майно земельні ділянки з кадастровими номерами :08:007:0134, :08:007:0135, :08:007:0136, :08:007:0137; встановлено заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :08:007:0134, :08:007:0135, :08:007:0136, :08:007:0137; заборонено власникам та іншим особам проводити будівельні роботи на земельних ділянках із кадастровими номерами :08:007:0134, :08:007:0135, :08:007:0136, :08:007:0137.

Зі змісту вищевказаної ухвали слідчого судді зазначено, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження прокурором місцевої прокуратури відповідно до вимог ст. 98 КПК України земельні ділянки з кадастровими номерами :08:007:0134, :08:007:0135, :08:007:0136, :08:007:0137, власником яких є ПАТ «МЕГАБАНК» (код за ) - визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Отже, та обставина, що АТ «МЕГАБАНК» є власником арештованих земельних ділянок, а також, що спосіб набуття у власність земельних ділянок АТ «МЕГАБАНК» безпосередньо не пов`язаний з фабулою кримінального провадження №0000290 від 25.10.2018, були відомі та були предметом дослідження та оцінки при прийнятті рішення слідчим суддею щодо накладення арешту на належне заявнику нерухоме майно.

Жодних інших відомостей, які б не містились в матеріалах клопотання слідчого, на підставі яких ухвалювалось рішення слідчим суддею про накладення арешту, заявником не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3.ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.ч. 10,11,12 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається зі змісту ухвали та долучених до матеріалів кримінального провадження суду документів, при накладенні арешту слідчим суддею враховувалось, що вказане нерухоме майно є доказом вчинення злочину та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. В зв`язку з чим в ухвалі зазначено, що оскільки власник майна (законний користувач майна) має право розпоряджатися та користуватись майном на власний розсуд, не виключено, що земельні ділянки можуть бути передані в користування інших осіб чи змінені будь-яким чином (об`єднані, поділені з присвоєнням нових кадастрових номерів земельним ділянкам) тобто існують ризики втрати земельними ділянками своїх індивідуальних ознак (права користування, площ земельних ділянок, кадастрових номерів), переходу прав власності на них до інших осіб тощо, що може мати наслідком втрати дієвості кримінального провадження та виконання завдань, визначених в ст. 2 КПК України.

Отінюючи доводи заявника щодо наявності підстав для скасування арешту у зв`язку з тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, слід дійти висновку, що в цій частині клопотання не обґрунтовано та не містить жодних нових обставин, які б виникли після застосування арешту.

Зважаючи на особливості розслідуваного кримінального правопорушення, які свідчать про те, що є підстави вважати, що було незаконно змінене цільове призначення земельних ділянок на території Великолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, право власності на які набув АТ «МЕГАБАНК», та які знаходяться в 250 метровій охоронній зоні магістрального газопроводу, їх будь-яке використання за новим цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), створює загрозу безпечній експлуатації магістрального газопроводу, а отже втрати, зміни природнього стану земельних ділянок, які є безпосередніми об`єктами кримінального правопорушення та містять інформацію щодо розслідуваного кримінального правопорушення, в зв`язку з чим визнані речовими доказами.

Вжиті заходи процесуального примусу накладення арешту, не позбавляють заявника права власності, в тому числі, права володіння належними йому земельними ділянками та можливості використання їх у незаборонний законом спосіб, з урахуванням встановлених обмежень, водночас, сприятиме виконанню завдань кримінального провадження щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Слідчий суддя звертає увагу, що право власності є непорушним, проте не є необмеженим. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі, що закріплено в ст.41 Конституції України.

Слід також зазначити, що суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, виправдовує такий спосіб втручання у право власності заявника як накладання арешту на належне йому нерухоме майно та встановлення обмежень у його використанні, та не порушує принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.170-174, 309,376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання власника майна Акціонерного товариства «МАГАБАНК», від імені та в інтересах якого дії адвокат ОСОБА_3 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду київської області у справі №359/6851/19 від 25.07.2019 року , на земельні ділянки з кадастровими номерами: :08:007:0134, :08:007:0135, :08:007:0136, :08:007:0137 - відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлений та проголошений 20 вересня 2018 року о 08.00 годині.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5 -Лесів