Справа №463/7147/18
Провадження №1-кп/463/249/19
В И Р О К
іменем України

19 липня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0002973 від 31.10.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, 2007 р.н., не працюючого, ранішесудимого: вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 10.04.2019 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 355 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 31.10.2018 року приблизно о 10:00 год. з метою примушування потерпілого ОСОБА_6 до виконання цивільно-правових зобов`язань, перебуваючи у приміщенні офісу ПП «Мостобудівельне підприємство №1» на вул. Пекарській, 41 у м. Львові, діючи умисно, пред`явив вимогу ОСОБА_6 виконати цивільно-правове зобов`язання перед ним. В подальшому, погрожуючи ножем, який дістав з під куртки, в котру був одягнений, наніс один удар ножем в області лівої сідниці потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив йому легке тілесне ушкодження із короткочасним розладом здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що потерпілий ОСОБА_6 заборгував йому за виконану роботу протягом місяця 5000 грн., які відмовлявся повернути вчасно, постійно переносячи строк розрахунку із ним. 31.10.2018 року приблизно о 10:00 год. з метою примусити потерпілого ОСОБА_6 виконати грошове зобов`язання перед ним він прийшов у приміщенні офісу ПП «Мостобудівельне підприємство №1» на вул. Пекарській, 41 у м. Львові, де пред`явив вимогу ОСОБА_6 повернути борг. Оскільки останній цього не зробив, він спочатку пригрозив йому ножем, який дістав з під куртки, в яку був одягнений, після чого наніс один удар ножем в області лівої сідниці потерпілого ОСОБА_6 . Після цього з місця події він пішов.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 у примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчиненому із погрозою вбивства та поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. Його дії кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 355 КК України за кваліфікуючими ознаками злочин, поєднаний із погрозою вбивства та насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про його особу, зокрема, те, що він раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ,є щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів можливо досягнути без його ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, згідно з ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі зі сплатою штрафу в розмірі, визначеному вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 10.04.2019 за ч. 1 ст. 185 КК України, які виконувати самостійно. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній, слід вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, ч. 3 ст. 72 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки зі сплатою визначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 10.04.2019 штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., які виконувати самостійно.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений органз питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі куртку та джинсові штани потерпілого ОСОБА_6 , що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1