н/п 1-кп/490/109/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

провівши відкрите судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000031, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка Макарівського району Київської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент інкримінованого кримінального правопорушення перебував на посаді водія їдальні взводу матеріального забезпечення роти забезпечення ввіййськової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України

З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Наказом начальника 38 об`єднаного ІНФОРМАЦІЯ_2 (командира військової частини НОМЕР_2 ) №26-РС від 14.04.2016 солдата запасу ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу Збройних Сил України, прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового складу строком на три роки (з 14.04.2016 по 14.04.2019) та призначено курсантом навчального взводу навчальної роти навчального батальйону.

У зв`язку з викладеним, відповідно до п.3 ч.1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", починаючи з 14.04.2016 в умовах особливого періоду, введеного в дію Указом Президента України №303/2014 від 17.03.2014 "Про часткову мобілізацію", затверджено Законом України №1126-VII від 17.03.2014, ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

01.06.2016 наказом Першого заступника Генерального штабу Збройних Сил України №156-РС солдат військової служби за контрактом ОСОБА_3 , курсант навчального взводу навчальної роти навчального батальйону, призначений на посаду водія відділення автомобільного взводу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

На підставі наказу №106 від 03.06.2016 командира військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , продовжуючи військову службу в умовах особливого пероду, прибув з військової частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення й вважається таким, що з 03.06.2016 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою водія відділення автомобільного взводу роти забезпечення військової частини за штатною посадовою категорією - матрос.

На підставі наказу №45-РС від 17.05.2018 командира військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_3 , продовжуючи військову службу в умовах особливого періоду, призначений на посаду водія їдальні взводу матеріального забезпечення роти забезпечення військової частини та, згідно наказу №103 від 17.05.2018 командиру військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що з 17.05.2018 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

У вихідні дні НОМЕР_4 , перебуваючи у вільний від служби час поза розташуванням військової частини НОМЕР_1 та не маючи сімейних обставин чи інших поважних причин, що потребують присутності військовослужбовця, матрос ОСОБА_3 прийняв для себе рішення тимчасово, на строк понад десять діб, ухилитися від несення обов`язків служби, розраховуючи проводити свій вільний час на власний розсуд, тим самим нехтуючи виконанням покладених на нього обов`язків військовослужбовця Збройних Сил України, передбачених ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст.ст. 1, 3, 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.ст. 9,11,12,16,127,128,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999: захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України та відбувати військову службу відповідно до закону; свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; знати та виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та визначених статутами, положеннями, інструкціями; бути відповідальним за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів; зразково виконувати свої службові обов`язки; бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків; знаходитись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); здійснювати виїзд за межі гарнізону тільки з дозволу командира військвої частини; доповідати своєму безпосередньому начальникові про все, що сталося з ним і стосується виконання своїх службових обов`язків тощо.

27.08.2018 о 08 год. 30 хв., усвідомлюючи факт проходження військової служби в умовах особливого періоду, веденого в дію Указом Президента України №303/2014 від 17.03.2014 "Про часткову мобілізацію", діючи умисно та в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, а також в порушення вимог п.1 ч.3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.ст. 12, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Розпорядку роботи військовослужбовців контрактної служби військової частини НОМЕР_1 на 2018 навчальний рік, затвердженого наказом №1067 від 29.12.2017 командира військової частини НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_3 не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 за місцем постійної дислокації ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин.

Проживаючи періодично у батьків в АДРЕСА_1 та за тимчасовими місцями проживання на території м. Миколаєва Миколаївської області, марос ОСОБА_3 упродовж 27.08.2018-13.02.2019 проводив час на власний розсуд та не пов`язував його з виконанням обов`язків військовослужбовця Збройних Сил України.

13.02.2019 матрос ОСОБА_3 добровільно з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 за місцем постійної дислокації ( АДРЕСА_2 ) та наказом №35 від 13.02.2019 командира військової частини НОМЕР_1 зарахований на всі види забезпечення та того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, матрос ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тобто у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин за вище викладених обставин, зазначив, що жодні обставини, здобуті в ході досудового розслідування, він не оспорює. У вчиненому щиро кається. Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби посередньо, за місцем проживання позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий. Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст.407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Одночасно, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1, 2, ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК Україниі призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1