Справа №: 398/1439/14-к
провадження №: 1/398/2/19
ПОСТАНОВА
Іменем України

"06" серпня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , підсудного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання судом на обговорення поставлено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . Відповідно до постанови суду від 10.06.2019 року строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 08.08.2019 року.

Прокурор просив продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, обгрунтовуючи тим, що ризики, визначені попередніми постановами, не зникли та не зеншилися, ОСОБА_4 сім років перебував у розшуку, за інкримінований злочин передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років.

Підсудний ОСОБА_4 проти продовження запобіжного заходу заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання, оскільки в нього на утриманні перебувають малолітні діти та батьки-пенсіонери.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд прийшов до таких висновків.

Згідно зі ст. 274 КПК України (в ред. 1960 року) під час розгляду справи суд, при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного. Відповідно до ч. 4 ст. 165 КПК України (в ред. 1960 року) запобіжний захід скасовується або змінюється, коли відпаде необхідність у запобіжному заході або в раніше застосованому запобіжному заході.

Судом встановлено, що при обранні підсудному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були дотримані вимоги щодо мети і підстав застосування запобіжного заходу, передбачені ст. 148 КПК України (в ред. 1960 року), та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На час розгляду справи в суді необхідність у такому запобіжному заході як тримання під вартою щодо підсудного не відпала, оскільки сукупність таких обставин як тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується підсудний, його вік, відсутність офіційного працевлаштування, ухилення від суду протягом семи років, перебування у розшуку, дає суду достатньо підстав вважати, що підсудний може намагатися ухилитися від суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі та продовжувати злочинну діяльність, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, тому суд вважає за необхідне визначити строк дії запобіжного заходу на строк 60 (шістдесят) днів з огляду на усталену практику ЄСПЛ. З тих же підстав не пдлягає задоволенню клопотання ОСОБА_4 про зміну на більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 148, 274 КПК України (в ред. 1960 року),

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, до 04.10.2019 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну на більш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1