Справа № 464/2198/19
пр.№ 1-кп/464/380/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2019 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження (внесенного до ЄРДР за № 0000950) про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Жирова Жидачівського району Львівської області, м.Львова, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , українець, гр-н України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, пенсіонер, з інвалідністю ІІ групи , відповідно до ст.89 КК України судимості немає, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_6 14 квітня 2019 року близько 21.30 год., знаходячись в приміщенні житлової кімнати будинку АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання, під час побутового конфлікту із потерпілим ОСОБА_4 , тримаючи у правій руці колюче-ріжучий предмет - ніж, переслідуючи мету, направлену на умисне заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи завдати останньому шкоди здоров`ю, умисно наніс ним потерпілому ОСОБА_4 один удар в ділянку живота зліва, спричинивши останньому проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням ІІІ сегменту печінки, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент його заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України не визнав та суду показав, що між ним та потерпілим склались неприязні відносини, 14.04.2019р. потерпілий із компанією тривалий час вживали спиртні напої в саду, потім перейшли до приміщення будинку. Він на той час перебував у своїй кімнаті із своєю співмешканкою ОСОБА_7 , сидів за комп`ютером, а ОСОБА_7 лежала на ліжку. Раптом у кімнату забіг ОСОБА_4 , який перебував у нетверезому стані, був агресивний та почав із ним сварку, під час якої наніс йому удар в голову, від якого у нього потьмарилась свідомість і подальших подій він не пам`ятає. Прийшов до тями коли ОСОБА_7 із донькою ОСОБА_8 прибирали у кімнаті, витираючи сліди крові. Після цього він зателефонував у поліцію. Яким чином і хто наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 йому не відомо, однак, категорично стверджує, що він таких йому не спричиняв. Оскільки будь-які докази його вини відсутні просить його виправдати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим свої вини, його винуватість у вчиненні злочину повністю та об`єктивно стверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні ствердив, що обвинувачений є співмешканцем його тещі ОСОБА_7 , проживав разом із нею у тому ж помешканні, що і він із дружиною. Між ними постійно виникали суперечки, оскільки обвинувачений ніде не працював, нічого не робив по дому, а лише захаращував житло непотрібними речами. 14.04.2019р. він із дружиною та друзями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відпочивали у себе на подвір`ї. Ввечері близько 21.00 год. перейшли на кухню, бо на вулиці стало холодати. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вирішили поїхати купити морозива. В будинку залишилася його дружина ОСОБА_15 , а в іншій кімнаті перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Він зайшов до кімнати у якій перебував ОСОБА_6 , який сидів на ліжку та ОСОБА_7 , яка лежала на ліжку та дивилася телевізор. Підійшовши близько до ОСОБА_6 він почав з`ясовувати у нього, коли той забере свої речі, бо через них у будинку бардак. З цього приводу виникла словесна перепалка, під час якої ОСОБА_6 наніс йому удар в живіт зліва предметом схожим на ніж, який був у нього в руці. Від цього він відчув різкий біль та побачив, що у нього почала текти кров, тому він вийшов із кімнати, а в дверях зустрів ОСОБА_13 , який допоміг йому дійти на кухню, де перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Він їм повідомив, що йому наніс тілесні ушкодження ОСОБА_17 . У кухні йому почало ставати гірше, тому приклавши до рани рушник, ОСОБА_13 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 повезли його до 8-ої лікарні, де йому надали медичну допомогу. Не заперечує, що у той день вживав спиртні напої.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду повідомив, що 14.04.2019 року перебував у гостях у свого товариша ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 . Разом із ним були також його знайомі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та дружина ОСОБА_18 ОСОБА_19 . Спочатку вони відпочивали на вулиці біля будинку, а згодом, коли на вулиці почало темніти вони весь посуд із їжею перенесли в кухню, де продовжили відпочивати. Близько 21.00 год. жінки запропонували купити морозиво, на що всі погодилися та він разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на його автомобілі поїхали в магазин. В кухні залишився ОСОБА_20 із дружиною ОСОБА_19 . Коли вони повернулись із магазину, на коридорі до них вийшла ОСОБА_21 , яка сказала ОСОБА_22 , щоб він забрав ОСОБА_18 із кімнати, які займала її матір із співмешканцем. Він залишився на коридорі, а ОСОБА_22 пішов до них у кімнату. Через декілька секунд із кімнати будинку вийшов ОСОБА_22 , який за одну руку через плече тримав ОСОБА_18 , а ОСОБА_18 в цей час іншою рукою тримався за живіт із якого текла кров. Він допоміг ОСОБА_22 завести ОСОБА_18 на кухню та запитав, що трапилося, на що ОСОБА_23 повідомив, що співмешканець його тещі, ОСОБА_6 чимось наніс йому удар в живіт чим спричинив йому поранення. ОСОБА_18 завели на кухню, де ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які почали прикладати рушники до рани намагаючись зупинити кров. ОСОБА_22 тримав ОСОБА_18 , а він по мобільному телефону намагався викликати швидку медичну допомогу. Він не міг додзвонитися в швидку, однак, бачив, що ОСОБА_18 ставало дедалі гірше від втрати крові і він впав на коліна. Після чого вони вирішили завести ОСОБА_18 самостійно на своєму автомобілі в лікарню. Він із ОСОБА_22 і ОСОБА_25 , посадивши ОСОБА_18 в автомобіль, поїхали у 8-му міську клінічну лікарню м. Львова, що по вул. Навроцького, 23 в м. Львові, де передали ОСОБА_26 лікарям, які його прооперували. ОСОБА_21 , її мати ОСОБА_27 , та ОСОБА_28 , залишилися вдома. Крім цього повідомив, що за весь час перебування в гостях ОСОБА_28 із своєї кімнати не виходив та з ними не спілкувався, також йому було відомо, що у нього і ОСОБА_29 склалися неприязні відносини, з приводу спільного проживання та ведення господарства.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду повідомив, що 14.04.2019 року у компанії з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 перебував в гостях у свого товариша ОСОБА_30 за адресою АДРЕСА_3 , також ще була дружина ОСОБА_31 , спочатку вони відпочивали на подвір`ї, коли стало прохолодніше на вулиці то перемістились до будинку, сиділи на кухні. Біля 21 години він разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 поїхали в магазин купити морозива, а ОСОБА_20 з дружиною залишились дома. Після повернення з магазину, коли зайшли у коридор, до них вийшла ОСОБА_8 , яка сказала йому, щоб він забрав ОСОБА_18 із кімнати, бо він із співмешканцем її матері конфліктують. Коли він зайшов у кімнату ОСОБА_20 вже виходив із неї тримаючись рукою за живіт із якого по одягу текла кров, ОСОБА_32 в той час сидів за столом. На його запитання ОСОБА_20 відповів, що його чимось вдарив ОСОБА_32 і поранив його. Він допоміг ОСОБА_18 дійти до кухні, де ОСОБА_24 та ОСОБА_25 почали прикладати рушники ОСОБА_18 до рани намагаючись зупинити кров. Він тримав ОСОБА_18 , а ОСОБА_12 по мобільному телефону намагався викликати швидку медичну допомогу, але не міг додзвонитися. Тарасові ставало гірше тому вони вирішили везти його в лікарню самостійно на своєму автомобілі. В лікарню везли його він, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , а ОСОБА_8 із матір`ю ОСОБА_33 та ОСОБА_32 залишились в будинку.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду ствердила, що є двоюрідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_6 , який проживав у своєї співмешканки ОСОБА_34 , яка є її сусідкою. 14.04.2019 року вона на запрошення ОСОБА_26 та його дружини ОСОБА_21 прийшла до них в гості за адресою АДРЕСА_3 . В цей час у них в гостях перебували також спільні знайомі ОСОБА_35 , та ОСОБА_36 , які є товаришами ОСОБА_18 . Спочатку вони відпочивали на вулиці біля будинку, а згодом коли на вулиці почало темніти продовжили відпочивати на кухні. Близько 21:00 год. вона, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 поїхали в магазин за морозивом. Коли повернулись і зайшли в коридор вона почула сварку із кімнати, яку займали ОСОБА_34 і ОСОБА_6 . Христина, яка вийшла в коридор сказала, що це ОСОБА_20 із ОСОБА_37 сваряться і попросила забрати ОСОБА_18 звідти. Коли вона заглянула в кімнату то побачила в ній ОСОБА_38 , який сидів на дивані та в цей час від нього на відстані близько 1,5 метра знаходився ОСОБА_23 та вони голосно між собою сварилися тому вона вийшла. Потім забрати ОСОБА_18 пішов ОСОБА_13 , а через декілька секунд вийшов, за одну руку через плече тримаючи вів ОСОБА_18 , а ОСОБА_18 в цей час іншою рукою тримався за живіт із якого текла кров. ОСОБА_12 допоміг ОСОБА_22 завести ОСОБА_18 на кухню, ОСОБА_23 говорив, що його чимось вдарив в живіт ОСОБА_17 . Вони із ОСОБА_24 почали прикладати рушники ОСОБА_18 до рани намагаючись зупинити кров, а хлопці по мобільному телефону намагались викликати швидку медичну допомогу. Потім вирішили везти його в лікарню самостійно, бо ОСОБА_18 ставало гірше. Додатково повідомила, що у ОСОБА_30 і ОСОБА_39 склались неприязні відносини, вони неодноразово сварились, в листопаді 2018 року, чула як ОСОБА_32 після сварок із ОСОБА_18 говорив, що його вартує прибити.

Показаннями ОСОБА_34 , яка суду повідомила, що обвинувачений був її фактичним чоловіком багато років, вона його побоювалась, ОСОБА_32 часто конфліктував із ОСОБА_20 , який є її зятем. 14.04.2019 р. протягом дня перебувала вдома, у цей день до її доньки і зятя прийшли гості ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і вони всі перебували на подвір`ї будинку, відпочивали, ближче до вечора перейшли до будинку на кухню. Вона в разом із ОСОБА_37 перебувала у своїй кімнаті. До них в кімнату зайшов ОСОБА_20 , в цей час вона лежала на дивані, дивилась телевізор, а ОСОБА_32 сидів на дивані на перед ним на столі стояв відкритий ноутбук, на якому лежав ніж. Зайшовши до кімнати ОСОБА_20 підійшов до ОСОБА_39 та вони почали сперечатися з приводу того щоб ОСОБА_32 забрав свої старі речі. Вони сперечались дуже голосно та навіть почали кричати. В цей час вона почула як ОСОБА_32 вигукнув «на», а після того ОСОБА_20 зойкнув і почав стогнати. Тоді вона повернулася в сторону ОСОБА_30 та побачила, як останній тримався за живіт, а саме за ліву сторону, звідки у нього текла кров. Тоді ОСОБА_18 почав виходити із кімнати до кухні і в цей час до кімнати зайшов ОСОБА_13 та допоміг вийти ОСОБА_18 . Після цього ОСОБА_40 сказав мовчати, але з приводу чого саме не уточняв. Далі ОСОБА_13 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 повезли ОСОБА_30 до лікарні. В будинку залишилися вона, її донька ОСОБА_8 та ОСОБА_17 . Вона разом із ОСОБА_24 почали прибирати кров, яка була на підлозі у кімнаті і кухні, бо ОСОБА_24 була вагітна і від виду крові їй було погано.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що 14.04.2019р., протягом дня перебувала вдома, у них в цей день в гостях були ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з якими вона разом із чоловіком ОСОБА_20 відпочивали на подвір`ї поблизу будинку, потім перейшли в кухню. Пізніше ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 поїхали за морозивом, а вона з чоловіком залишилась дома. ОСОБА_20 зайшов до кімнати де перебували ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , після чого вона почула сварку між ними. Коли повернулись ОСОБА_13 , ОСОБА_12 і ОСОБА_14 вона попросила забрати ОСОБА_18 з кімнати, де був ОСОБА_32 із її матір`ю. Зайшовши до кімнати ОСОБА_13 одразу вийшов разом із ОСОБА_18 , підтримуючи його, а ОСОБА_18 тримався за живіт, з якого текла кров. Після чого, коли він підняв кофту вони побачили рану та почали прикладати до неї рушники. Тоді ОСОБА_13 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 повезли ОСОБА_30 до лікарні. Вона разом із матір`ю почала витирати кров із підлоги, оскільки їй було погано від вигляду крові, а ОСОБА_32 зателефонував у поліцію. Коли прибули працівники поліції, то ОСОБА_32 їм повідомив, що ОСОБА_20 сам собі спричинив тілесні ушкодження.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_41 , який працює на посаді інспектора патрульної поліції, повідомив, що 14.04.2019 о 21:37 год., під час патрулювання в місті Львові, разом із лейтенантом поліції ОСОБА_42 , на службовий планшет отримали повідомлення про те, що у м. Львові по вул. Радість, 18 ножове поранення. Прибувши на місце потерпілого не виявили, його дружина повідомила, що у нього поранення живота та його друзі повезли у лікарню. Присутній у квартирі ОСОБА_6 повідомив їм, що між ними був конфлікт в ході якого ОСОБА_20 накинувся на нього та сам себе поранив. Жодних видимих ушкоджень на ОСОБА_6 не було. Решта присутніх в квартирі не могли пояснити як виникло поранення у потерплого, однак повідомили, що витерли всю кров, яка була на підлозі у кімнаті і на кухні. На місце події було викликано слідчо-оперативну групу.

Аналогічні за змістом показання надав суду свідок ОСОБА_43 .

Даними протоколу огляду місця події від 15.04.19р., з якого вбачається, що об`єктом огляду є приміщення будинку АДРЕСА_3 , в результаті чого вилучено одяг обвинуваченого, змиви з його рук, змиви речовини бурого кольору із підлоги приміщень будинку, чотири ножі, два з яких виявлено у кімнаті ОСОБА_6 та ОСОБА_34 та два на кухні.

Даними протоколу огляду місця події від 15.04.19р., з якого вбачається, що об`єктом огляду є службове приміщення лікарні, де виявлено пошкоджений одяг потерпілого із слідами речовини бурого кольору.

Даними висновку судово-медичної експертизи №338 від 28.05.2019р. та висновку судово-медичної експертизи №463 від 10.06.2019р., з яких вбачається, що у ОСОБА_4 мало місце проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням ІІІ сегменту печінки, внутрішньочеревна кровотеча. Виявлений під час огляду рубець в підреберній ділянці зліва є слідом загоєної рани. Проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки утворилось від дії колюче-ріжучого предмету, могло виникнути від дії клинка ножа 14.04.2019р. та за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Раневий канал йшов вниз, зліва направо, спереду назад і проникав у черевну порожнину. Судово-медичних даних про утворення поранення ОСОБА_4 внаслідок дії власної руки немає. Вказане ушкодження могло виникнути від дії клинка ножа, при обставинах зазначених потерпілим під час проведення слідчого експерименту за його участю.

Даними висновків імунологічних експертиз №581 та №582 від 23.05.2019р., №570 від 24.05.2014р., №571 від 07.06.2019р., з яких вбачається, що у змивах із підлоги будинку АДРЕСА_3 , вилучених під час огляду місця події та на одязі потерпілого ОСОБА_4 виявлена кров людини, яка може походити як від потерпілого, так і від обвинуваченого.

Даними висновку експертизи №78/2019-мк від 30.05.2019 , з якого вбачається, що на одязі потерпілого ОСОБА_4 виявлено: на передній поверхні кофти зліва одне наскрізне колото-різане пошкодження, на передній поверхні футболки зліва одне наскрізне колото-різане пошкодження, які утворились від дії гострого плоско-колюче-ріжучого знаряддя. Враховуючи результати експериментів не виключено, що такі могли утворитись від дії клинків ножів, вилучених при огляді місця події (за винятком одного із чотирьох). Колото-різані пошкодження на одязі співпадають із раною потерпілого ОСОБА_4 .

Даними протоколу слідчого експерименту від 23.05.2019р. та дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що при проведенні такого потерпілий ОСОБА_4 детально розповів та показав обставини спричинення йому тілесних ушкоджень.

Дослідженими під судового розгляду речовими доказами, якими є вилучені під час огляду місця події ножі, одяг обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 , у якому вони перебували на час події, при цьому, на одязі потерпілого наявні пошкодження та сліди речовини бурого кольору, вилучені ножі

Згідно висновку судової психіатричної експертизи №241 від 14.06.2019р. обвинувачений ані в період інкримінованих йому дій, ані на даний час психічним захворюванням не страждав та не страждає, міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину.

Аналізуючи показання обвинуваченого суд оцінює їх критично, оскільки такі спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4 , які підтверджені показаннями допитаних свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували на час події у будинку та ствердили, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 отримав саме у кімнаті, де відбувся конфлікт між ним та обвинуваченим, їх показання у своєму взаємозв`язку є послідовними, узгоджуються між собою та не суперечать одні одним. Висновки імунологічних експертиз свідчать про наявність крові на одязі та змивах із поверхні підлоги у вказаній кімнаті, яка може походити як від потерпілого, так і від обвинуваченого. Однак зважаючи на те, що згідно висновку судово-медичної експертизи №342 від 10.05.2019р. у ОСОБА_6 не виявлено жодних тілесних ушкоджень, про відсутність таких ствердили і свідки допитані судом, а згідно їх показань із рани потерпілого витікала значна кількість крові, суд на підставі сукупності вказаних доказів, вважає, що така походить саме від потерпілого. Відтак, вказана обставина також підтверджує факт отримання потерпілим ушкодження у кімнаті обвинуваченого. Твердження про можливе спричинення потерпілим ушкоджень собі самостійно спростовується висновком судово-медичної експертизи, згідно якого даних про такий механізм утворення тілесних ушкоджень немає.

При цьому, суд враховує відсутність буд-яких обставин, які б давали підставу свідкам спотворювати обставини справи, а тому приймає такі їх показання до уваги. Натомість показання обвинуваченого є суперечливими, оскільки останній ствердив, що після нанесеного удару втратив свідомість і прийшов до тями вже після того як свідки витирали кров і не розумів що сталось. Разом із тим, згідно повідомлення оператора «102» саме ОСОБА_6 телефонував до поліції та повідомляв обставини, що його зять ОСОБА_4 наніс сам собі тілесні ушкодження, такими ж були його пояснення працівникам поліції, які прибули на місце події, про що ствердили свідки ОСОБА_41 та ОСОБА_43 .

Таким чином, суд оцінює такі його показання як обрану форму захисту спрямовану на уникнення кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

З урахуванням вимог ст.ст.65-67 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України судимості немає, формально позитивно характеризуються, є пенсіонером, особою з інвалідністю ІІ групи, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, дані досудової доповіді, та вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки досягнення мети покарання - його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів можливе лише в умовах реального відбуття покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу взяття під варту, тобто з 16.04.2019 р.

Речові докази: одяг ОСОБА_6 повернути обвинуваченому, одяг ОСОБА_4 - повернути потерпілому, чотири кухонні ножі повернути свідку ОСОБА_34 , змиви - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з часу вручення копії .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча