Справа № 487/5688/18
Провадження № 1-кп/487/263/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0003174, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Миколаєві Миколаївської області, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця проживання,

обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України
сторони кримінального провадження:
прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

16.08.2018 року о 15 годин 18 хвилин, ОСОБА_3 знаходився біля входу до супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 26-С, де в нього виник злочинний, протиправний, корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Так, перебуваючи у вказаному місці у вищевказаний час, ОСОБА_3 підійшов до парковки для велосипедів, яка знаходиться зліва від головного входу до супермаркету «АТБ», де побачив велосипед марки «Velo Star», рожевого кольору.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб та потерпілої ОСОБА_5 таємно викрав велосипед марки «Velo Star», рожевого кольору, вартістю 700 гривень.
Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 700 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України та визнає його винним у таємному викрадені чужого майна (крадіжці).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 16.08.2018 року о 15:18 год. він побачив біля входу в супермаркет «АТБ», що розташований по пр.. Центральному, 26-С в місті Миколаєві, велосипед рожевого кольору, марки не пам`ятає. Оскільки він хотів на ньому покататися, він вирішив його вкрасти. У скоєному щиро розкаявся.
Викладенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження встановлених обставин кримінального провадження, оскільки вони отримані судом при його безпосередньому допиті, є чіткими та послідовними щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованого йому злочину, що свідчить про повне розуміння ОСОБА_3 пред`явленого та визнаного судом доведеним обвинувачення.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів що характеризують ОСОБА_3 та стосуються речових доказів.
Зазначені докази судом було оцінено з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.
При цьому суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема Рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», за яким, суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». При якому доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та взаємоузгоджених.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за положеннями ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
За положеннями ст.9 Конституції України, ч.2 ст.8 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ зобов`язанні застосовувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерела права.
Відповідно до положень ст..6 Конвенції кожному гарантовано право на справедливий суд.
Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладену у справі «Еззе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Так ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст.12 КК України, вчинено злочин середньої тяжкості.
Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до положень ст..75 ч.1 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та відношення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
У кримінальному проваджені цивільний позов потерпілою не заявлений.
У кримінальному проваджені процесуальні витрати, визначені положенням ст.118 КПК України відсутні.
Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: велосипед марки «Velo Star», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 ..
На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Заводського районного
суду м. Миколаєва ОСОБА_1