Справа № 638/7387/19
Провадження № 1-в/638/427/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
представників адміністрації
ДУ «Олексіївська ВК (№25) » ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України,
В С Т А Н О В И В:
20.05.2019 адвокат ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_9 ,звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з клопотанням « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України », в якому посилався на те, що ОСОБА_9 , вироком Московського райсуду м. Харкова від 07.02.2017 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік. На підстав ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невіідбуте покарання, призначене за вироком Московського райсуду м. Харкова від 28.10.2014 у вигляді 5 років позбавлення волі і остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. З урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув"язнення з 01.04.2016 по 07.02.2017 з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі».

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20.03.2018 вирок Московського райсуду м. Харкова від 07.02.2017 залишено без змін.

Крім того, адвокат зазначає, що Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 05.12.2018 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 , зараховано період з 20.06.2017 по 20.08.2018 включно з розрахунку один день попереднього увязнення за 2 дні позбавлення волі.

Станом на день подання клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 , відбув 4 роки 8 місяців та 23 дні, що становить більш ніж чверті строку, тому на думку він має право на умовно-дострокове звільнення, у зв"язку з чим він звернувся до суду з дійсним клопотанням.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , підримав своє клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних в клопотанні.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_9 , підтримав клопотання адвоката, просив суд його задовольнити з підстав зазначених в ньому. Наголошуючи на тому, що на теперішній час він став на шлях виправлення. За місцем відбування покарання він працює, умови відбування покарання не порушує, має декілька заохочень.

У судовому засіданні представник ДУ « Олексіївська виправна колонія (№25) » ОСОБА_8 , заперечував проти задоволення зазначеного клопотання наголошуючи на тому, що засуджений характерезується посередньо, мав неодноразові стянення, а заохочення, які він має носять формальний характер.

У судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання адвоката засудженого ОСОБА_9 ОСОБА_5 , з підстав, які вказував представник адміністрації , а також вважає, що таким чином, засуджений не в повній мірі став на шлях виправлення , тому не може буди звільний умовно-достроково.

Суд, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_9 , представника ДУ « Олексіївська виправна колонія (№25) » думки прокурорів, та дослідивши письмові матеріали, додані до вказаного клопотання і матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання адвоката ОСОБА_5 , не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 , засуджено 07.02.2017 Московським райсудом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Московського райсуду м. Харкова від 28.10.2014 і остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувано строк попереднього ув`язнення з 02.04.2016 по 07.02.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Московського райсуду м. Харкова від 18.02.2016 на підставі ст. 72 ч.5 КК України ( Закон України № 838- VIII від 26.11.2015) строк відбуття покарання за даним вироком зарахувано строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженні з 01.04.2016 по 07.02.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 20.03.2018 відповідно до положень ст. 72 ч. 5 КК України (Закон України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01.04.2016 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали Дзержинського райсуду м. Харкова від 05.12.2018 зарахувано строк попереднього ув`язнення в період з 20.06.2017 по 20.03.2018 включно в строк покарання, згідно вироку Московського райсуду м. Харкова від 07.02.2017 залишено без змін, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20.03.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 01.04.2016. Кінець строку: 11.10.201.
Відповідно до матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_9 , та довідки наданої адміністрацією ДУ « Олексіївська виправна колонія (№25)», за час перебування в державній установі «Харківський слідчий ізолятор (27)» як злісний порушник 2 рази піддавався стягненням, а саме перебування у карцері, не заохочувався, до праці не залучався.
З 19.04.2018 по теперішній час засуджений ОСОБА_9 відбуває призначену вироком суду міру кримінального покарання у Державній установі « Олексіївська виправна колонія (№25) ».
За час відбуття міри кримінального покарання в Державній установі « Олексіївська виправна колонія (№25) » ОСОБА_9 піддався 2 рази заохоченням, за виконання покладених обовязків та додержання правил поведінки.
З витягу з протоколу № 40 від 19.08.2018 спільного засідання комісії адміністрації Державної установи « Олексіївська виправна колонія (№25) та спостережної комісії Шевченківського районі м. Харкова, вбачається, що комісією було прийнято рішення про відмову у направленні до суду подання у відношенні ОСОБА_9 з приводу умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, так як останнім своєю поведінкою та ставленням до праці не доведено виправлення. (особова справа а.с. 158 ).
За період відбуття покарання в Державній установі « Олексіївська виправна колонія (№25) » ОСОБА_9 характеризується посередньо, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктиний. У відношені до представників адміністрації ввічливий, але їх законні вимоги виконує під контролем. До праці ставиться посередньо, не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу.
ОСОБА_9 відповідно до зазначеного вироку суду засуджений за скоєння кримінальних правопорушень, один із яких, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до категорії середньої тяжкості злочину.
Відповідно до приписів ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим визначенного выдповыдними пунктами статты строку покарання.
Сумлінну поведінку слід розуміти я комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Таким чином, суд вважає, що засуджений ОСОБА_9 , формально підпадає під приписи п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, так як на теперішній час відбув більш двох третин призначеного строку покарання.
Однак, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
Судом зазначається, що наявність у ОСОБА_9 за весь тривалий період відбування покарання двох заохочень не вказують на виправлення засудженого, що не може бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Крім того, незважаючи на наявність, відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України, у ОСОБА_9 погашених стягнень, останні повинно враховувати при вирішенні питання щодо умовно дострокового звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання у сукупності з іншими обставинами відбування засудженим покарання та даних про його особу.
Зазначені позиція міститься в роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Таким чином, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_9 за весь час відбування покарання та наявністю 2 стягнень, не можуть свідчити, що він довів своє виправлення.
Крім того, засудженому ОСОБА_9 , на підставі ухвали суду Московського райсуду м. Харкова від 18.02.2016 застосуваны положення ч.5 ст.72 КК України, строк призначеного покарання за даним вироком був перерахований та зарахований строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою за період 01.04.2016 по 07.02.2017 включно з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавслення волі, а також ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20.03.2018 - зараховано за період з 01.04.2016 по 20.06.2017, ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 05.12.2018 - зараховано за період з 20.06.2017 по 20.03.2018, що на розсуд суду вже є, свого роду, покращенням його становища як засудженого, та приходить до висновку, що строк фактично відбутого ОСОБА_9 покарання не є достатнім для його виправлення та співмірним за вчинені злочини.
Суд також враховує правові висновки, викладені в узагальненні судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, проведеного ВССУ від 23.05.2017, в яких зазначено, що відповідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Разом з тим згідно з ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Таким чином, нормами КВК України визначено суб`єкта звернення до суду з відповідним поданням орган або установа виконання покарань.
При таких обставинах, законодавцем визначено суб`єкта звернення з відповідним поданням до суду.
Аналіз положень ст. 154 КВК України вказує на те, що адвокат в інтересах засудженого не наділений правом самостійно подавати клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни більш м`яким, проте ст. 539 КПК України не містить чітких положень щодо обмеження визначення суб`єкта звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Враховуючи наведене, при вирішенні питання про можливість розгляду та задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, подані адвокатом засудженого, слід враховувати такі обставини, як: виконання/невиконання органом або установою виконання покарань обов`язків, визначених ч. 3 ст. 154 КВК України, встановлення під час судового розгляду факту бездіяльності суб`єктів, визначених у ч. 3 ст. 154 КВК України, щодо своєчасності звернення до суду із відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого або заміни призначеного судом покарання більш м`яким, що порушує права засудженого на вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання тощо.
При цьому не підлягають задоволенню відповідні клопотання засуджених у випадку, коли неможливо у визначений законодавством спосіб встановити факт того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ст. 81 КК України) або ж встановити, що засуджений став на шлях виправлення (ст. 82 КК України).
Враховуючи викладене, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
ухвалив:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 Кримінального кодексу України, відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 30.08.2019 о 14.30 годині.

Суддя ОСОБА_1