пр. № 1-кс/759/3314/19
ун. № 759/9703/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2019 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3

розглянувши клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про повернення застави у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2018 року за №0002661

в с т а н о в и в:
у травні 2019 року до провадження слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 та заставодавців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про повернення застави.

Клопотання мотивоване тим, що на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 05.11.2018 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі - 334780 грн., яка була внесена ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . На даний час ОСОБА_3 змінено запобіжний захід на домашній арешт, тому просять повернути заставу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Заставодавці ОСОБА_4 та ОСОБА_6 просили повернути внесені ними кошти в якості застави за ОСОБА_3 .

Слідчий та процесуальний керівник, будучи повідомленими про дату і час розгляду клопотання належним чином, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд судом цієї справи за їх відсутності не подавали.

Між тим, слідчий суддя, зважаючи на необхідність розгляду вказаного клопотання у визначені законодавством строки у зв`язку неявкою представників органу досудового розслідування, вважає за можливе провести розгляд вказаного клопотання за їх відсутністю.

Заслухавши думку присутніх заявників, дослідивши надані ними документи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 05.11.2018 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі - 334780 грн.

4 грудня 2018 року застава була внесена ОСОБА_4 в розмірі 290000 грн. та ОСОБА_6 в сумі 44780 грн.

У зв`язку з цим, 06.12.2018 року підозрюваний був звільнений з-під варти. Між тим, Апеляційним судом м.Києва 19.12.2018 року вказану ухвалу суду першої інстанції було скасовано із визначенням запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді утримання під вартою та визначено заставу в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року ОСОБА_3 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

За вимогами ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

В той же час, заставу повернуто заставодавцям як власниками внесених за підозрюваного коштів не було.

Відтак, станом на даний час у зв`язку зі зміною запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт, ОСОБА_3 не є таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді від 17.04.2019 ОСОБА_3 не порушує. Також слід зауважити, що скасуванням ухвали слідчого судді суду першої інстанції від 05.11.2018 року, якою було обрано запобіжний захід із альтернативою визначення застави, яка була внесена та продовженням судом апеляційної інстанції строку дії запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою з визначення розміру застави у значно більшому розмірі, слід вважати, що дія запобіжного заходу у вигляді застави згідно ухвали суду від 05.11.2018 у розумінні вимог ст.182 КПК України - припинилась.

За ч.11 ст.182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернута в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, утримання коштів застави у відсутність законної підстави для цього (скасування ухвали слідчого судді), порушує право власності заставодавця, внаслідок чого вони позбавлений змоги реалізувати право на користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відтак, у зв`язку з припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та наданням слідчому судді клопотання заставодавця про повернення застави, слідчий суддя приходить до висновку про можливість повернення заявникам внесених ними в якості застави грошових коштів за підозрюваного ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 2, 182, 309, 317 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про повернення застави задовольнити.

Заставу у розмірі - 334789 (триста тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) гривень, що внесена за підозрюваного ОСОБА_3 на рахунок №2089 Державної казначейської служби України м.Києві, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА України в м.Києві згідно квитанції №0.0..1 від 04.12.2018 року та квитанції №0.0.3.1 від 04.12.2018 року, сплачені в ПАТ КБ «Приват БАНК» на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 05.11.2018 року - повернути заставодавцям:

- ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в сумі 290000 (двісті дев`яносто тисяч) гривень;

- ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) в сумі 44780 (сорок чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1