справа №619/4698/19
провадження №1-кп/619/487/19
УХВАЛА
іменем України

02 грудня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданнікримінальне провадження № 0001525 від 08.11.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджана, немаючий постійного місця проживання на території України;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_3
перекладачаОСОБА_5
захисникаОСОБА_6

встановив:
Органом досудового розслідування громадянин Азербайджану ОСОБА_3 обвинувачується у тому, щовін, не маючи постійного місця проживання на території України, відповідно до вимог чинного законодавства України, був зобов`язаний, у встановленому законом порядку, продовжувати термін свого законного перебування на території України. Однак, наприкінці жовтня 2011 року, більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_3 перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно, на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступив з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу паспорту, виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останнього дає йому право на законне перебування на території України в подальшому. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_3 наприкінці жовтня 2011 року, діючи в порушення вимог п.19 Порядку в`їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 1995 р. № 1074, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надав невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилив її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу. Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_3 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 14.06.2011 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбиток штампу про перетин державного кордону України «Виїзд» №033 від 20.10.2011 ППр «Харків-пасажирський», після чого повернула його власнику, а останній залишив паспорт при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Крім того, громадянин Азербайджану ОСОБА_3 , не маючи постійного місця проживання на території України, відповідно до вимог чинного законодавства України, був зобов`язаний, у встановленому законом порядку, продовжувати термін свого законного перебування на території України. Однак, на початку листопада 2012 року, більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_3 перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно, на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступив з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу паспорту, виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останнього дає йому право на законне перебування на території України в подальшому. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_3 на початку листопада 2012 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надав невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилив її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу. Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_3 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 14.06.2011 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбиток штампу про перетин державного кордону України «В`їзд» №020 від 02.11.2012 ППр «Донецьк», після чого повернула його власнику, а останній залишив паспорт при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Крім того, громадянин Азербайджану ОСОБА_3 , не маючи постійного місця проживання на території України, відповідно до вимог чинного законодавства України, був зобов`язаний, у встановленому законом порядку, продовжувати термін свого законного перебування на території України. Однак, на початку січня 2013 року, більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_3 перебуваючи на території України та не бажаючи залишати її межі, при цьому маючи можливість офіційно, на законних підставах продовжити в Державній Міграційній службі України термін свого перебування на території України, переслідуючи мету, спрямовану на отримання права перебувати на території України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язку перетину державного кордону, вступив з невстановленою слідством особою в злочинну змову, спрямовану на підроблення офіційного документу паспорту, виданого на власне ім`я, шляхом внесення до нього неправдивої інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу, наявність якого в паспорті останнього дає йому право на законне перебування на території України в подальшому. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_3 на початку січня 2013 року, діючи в порушення вимог п.2 ч.2 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, з прямим умислом, направленим на отримання права перебувати на території України та бажаючи уникнути обов`язку перетину державного кордону України, надав невстановленій особі паспорт на своє ім`я, та шляхом умовляння останньої, схилив її до внесення у вказаний документ недостовірної інформації про перетин державного кордону України у вигляді штампу. Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між нею та ОСОБА_3 дії, та проставила в паспорт № НОМЕР_1 , виданого 14.06.2011 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбитки штампів про перетин державного кордону України: 1) «Виїзд» №033 від 15.01.2012 ППр «Харків-пасажирський»; 2) «В`їзд» від 20.01.2013 ППр «Харків-пасажирський», після чого повернула його власнику, а останній залишив паспорт при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, підбурювання до підроблення офіційного документа.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст.358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження.

Заслухавши клопотання та думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст.358 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України кваліфіковано як невеликої тяжкості, з дня вчинення якого минуло понад три роки, та обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Дотримання умови, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто трирічного строку з дня вчинення злочину, є безумовною і обов`язковою підставою звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно ч. 4 ст. 286 КПК України суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому у разі, якщо обвинувачений не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності, то у суду відсутні правові підстави для відмову у задоволенні клопотання та продовження проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 288, 314 ч. 3 п. 2, 392 КПК України, суд

постановив:
ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001525 від 08.11.2019, в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1