Справа №463/6975/19
Провадження №1-кс/463/3659/19
УХВАЛА

22 серпня 2019 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

у м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні судді ОСОБА_3 поступила скарга ОСОБА_4 на бездіяльність директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 №10 від 18 червня 2019 року.

Суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід від розгляду скарги, оскільки ОСОБА_4 неодноразово висловлював недовіру, як окремим суддям Личаківського районного суду м. Львова, так і усьому суддівському корпусу суду, звертався з заявами про злочин до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду заяви без їх участі, оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що автоматизованою системою документообігу суду суддю ОСОБА_3 визначено слідчим суддею для розгляду скаргиОСОБА_4 на бездіяльність директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 №10 від 18 червня 2019 року.

Як вбачається із матеріалів заяви про самовідвід, суддя ОСОБА_3 мотивує заяву тим, що оскільки ОСОБА_4 неодноразово висловлював недовіру, як окремим суддям Личаківського районного суду м. Львова, так і усьому суддівському корпусу суду, звертався з заявами про злочин до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, а тому існують обставини, які можуть викликати сумнів у об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до положень ч.2 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно з ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Головуючий суддя не може погодитися із наведеними доводами про наявність підстав для самовідводу судді ОСОБА_3 від розгляду скарги, оскільки об`єктивних даних про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді немає, факт звернення із заявою про вчинення суддями злочину скаржником, який фактично не погоджується із процесуальними рішенням суддів і подає скарги про скоєння злочину всіма суддями Личаківського районного суду м.Львова та інших суддів, не є підставою для відводу (самовідводу). В той же час, поведінка судді ОСОБА_3 при розгляді скарги відповідає суб`єктивним та об`єктивним критеріям безсторонності відповідно до практики ЄСПЛ, тому заявлений самовідвід не може бути задоволений.
А тому, суд вважає, що заяву про самовідвід слід відхилити.
Керуючись ст.ст.75, 76, 81 КПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 №10 від 18 червня 2019 року відмовити.

Суддя: ОСОБА_1