Справа №705/2559/19
1-кп/705/683/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України -
В С Т А Н О В И В :
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області з Уманської місцевої прокуратури Черкаської області надійшли матеріали кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 26.02.2019 року, стосовно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими про день та час проведення підготовчого судового засідання, - на розгляд справи не з`явилися, про причини неявки в суд не повідомили, із заявами про поважність причин неявки до суду або/та про розгляд справи у їх відсутність до Уманського міськрайонного суду не зверталися. Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказував на можливість проведення підготовчого судового засідання у відсутність потерпілих, оскільки позовів вони не заявляли та шкода їм відшкодована, тому їх права, на думку прокурора, не будуть порушені при проведенні підготовчого судового засідання у їх відсутність.

Судом було поставлено на обговорення питання про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку невідповідністю даного обвинувального акту та додатків до нього вимогам КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та їх захисники адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (відповідно) вказували на наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку невідповідністю даного обвинувального акту та додатків до нього вимогам КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив провести підготовку до судового розгляду і призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту він не вбачає.

Вислухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, - підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до вимог ст.. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, тощо.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.. 291 КПК України і зокрема містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання відповідного обвинувачення і ці положення не можуть суперечити один одному.

Таким чином, формулювання обвинувачення повинно містити виклад конкретних фактичних обставин події (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, які обґрунтовують висновок про наявність у діях особи складу відповідного кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, тобто мають бути викладені всі ознаки, які є суттєвими для даного складу злочину. При цьому, якщо обвинувачених декілька, - у формулюванні обвинувачення кожному з них, має бути вказано, які саме дії ставляться обвинуваченому в провину за відповідною статтею, з врахуванням особливостей об`єктивної сторони інкримінованого їм кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою «за попередньою змовою» « з розподілом ролей», що стосується кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 289 КК України.

Натомість вказані вимоги закону виконані не були.

Так, відповідно до вимог ст. 337 КПК України розгляд справи в суді проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

У обвинувальному акті, що стосується кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 289 КК України дослівно вказано, що: «.. Фактичними обставинами кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими є те, що 25 лютого 2019 року громадянин ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , незаконно заволоділи транспортним засобом, який належить громадянину ОСОБА_8 , при наступних обставинах.

Так, 25.02.2019 року близько 21 години 50 хвилин, вказані чоловіки перебували біля магазину «АТБ», що по вул.Тищика, 6А, м.Умань, Черкаської області, де, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, згідно розпреділених ролей, після конфлікту із водієм автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 - гр. ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_9 з метою уникнення конфлікту вийшов із автомобіля, залишивши ключі в замку запалювання, та розпочав втікати від вище вказаних осіб, які біля даного автомобіля нанесли йому тілесні ушкодження, скориставшись тим, що ОСОБА_11 залишив автомобіль відчиненим із ключами у замку запалювання, незаконно заволоділи автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта № 4/169 від 14.05.2019 року становить 67548 гривень 23 копійки, що належить громадянину ОСОБА_8 , після чого даним автомобілем поїхали в напрямку вул.Комарова, де не впоравшись з керуванням здійснили зіткнення біля будинку №27, вул.Комарова, м.Умань, чим заподіяли потерпілому матеріального збитку згідно висновку експерта № 4/165 від 14.05.2019 року 10442 гривень 95 копійок, та залишили даний автомобіль….».

В порушення вимог ст. 42 КПК України обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред`явлено не конкретне обвинувачення: не вказані спосіб, конкретні дії кожного обвинуваченого, що входять в об`єктивну сторону інкримінованого їм складу злочину, в т.ч. що стосується дій з приводу нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, незаконного заволодіння ними автомобілем та послідуючих дій, які описані в фактичних обставинах: « …даним автомобілем поїхали в напрямку вул.Комарова, де не впоравшись з керуванням здійснили зіткнення біля будинку № 27, вул.Комарова, м.Умань…».

Тобто під час формулювання обвинувачення слідчим не враховані положення ст.91 КПК України, щодо обставин, які підлягають доказування в кримінальному провадженні з врахуванням особливостей об`єктивної і суб`єктивної сторони складу злочину, що передбачений ч.2 ст. 289 КК України.

Одночасно, що стосується кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України, то органом досудового слідства при формулюванні обвинувачення належним чином не викладенні фактичні обставини справи та не враховано ( оскільки вказані дії пов`язані хронологічно із діями, що кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України), що згідно вимог КПК України формулювання обвинувачення повинно містити виклад конкретних фактичних обставин події таємного викрадення чужого майна пооб`єктно (час, місце, спосіб), що стосується вчинення кримінального правопорушення одним із обвинувачених стосовно декількох об`єктів викрадення. При цьому, якщо за ч.1 ст. 185 КК України обвинувачений один, а дії відбувалися у взаємозв`язку з подіями, які кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, по якій обвинувачених двоє, - у формулюванні обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України, має бути вказано, які саме дії ставляться обвинуваченому в провину за відповідною статтею, з врахуванням особливостей об`єктивної сторони інкримінованого йому кримінального правопорушення - «таємне викрадення чужого майна», що стосується кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України дії якого також кваліфіковані і за ч. 2 ст. 289 КК України без конкретного опису фактичних обставин справи в хронологічному порядку (реальна сукупність злочинів, ідеальна сукупність злочинів, тощо).

Крім того, з обвинувального акту вбачається, що «…Фактичними обставинами кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими є те, що 25.02.2019 року близько 21 години 49 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля магазину «АТБ», що по вул.Тищика, 6А, м.Умань, Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, після вчинення конфлікту із гр. ОСОБА_9 , таємно викрав його майно, а саме: мобільний телефон «Samsung SM-B105E», вартість якого, згідно висновку експерта № 10/309 від 21.03.2019 року, становить 362 гривні, в якому перебувала сім-карта мобільного оператора «Лайфселл», вартість якої, згідно довідки виданої спеціалізованим магазином, становить 50 гривень, на рахунку якої грошові кошти були відсутні, який випав із кишені ОСОБА_9 , та мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 5А МС G3B», вартість якого, згідно висновку експерта № 10/309 від 21.03.2019 року, становить 2217 гривень, в якому перебувала сім-карта мобільного оператора «Лайфселл», вартість якої, згідно довідки виданої спеціалізованим магазином становить 50 гривень, на рахунку якої грошові кошти були відсутні, та флеш-карта «Micro SD Kingston 16 GB», вартість якої, згідно висновку експерта № 10/309 від 21.03.2019 року, становить 145 гривень, який знаходився в автомобілі «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2824 гривень….». Як видно із опису фактичних обставин, прізвище потерпілого в обвинувальному акті вказується по різному «Глущук», « ОСОБА_12 ».

Тобто під час формулювання обвинувачення слідчим не враховані положення ст.91 КПК України, щодо обставин, які підлягають доказування в кримінальному провадженні з врахуванням особливостей об`єктивної і суб`єктивної сторони складу злочину, що передбачений ч.1 ст. 185 КК України.

Такі суперечності є істотними, оскільки виключають можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення.

Зокрема, згідно п. 13 ч. 1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України. Частини 5 та 7 п. 2 ст.291 КПК України передбачають, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України з зазначенням, встановленого відповідно до вимог КПК України розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року звернув увагу на вказівку у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції щодо необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (п. 79 рішення у справі «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 року).

Також, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п. 52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п. 58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п. 34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

Крім того, згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і повинен містити, зокрема, номер та найменування кожної процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення. При цьому, виходячи зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 280, ст. 561, ст. 7 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України тощо, зміст процесуальної дії не обмежується поняттям слідчої (розшукової) дії і є значно ширшим.

Зі змісту вказаних статей слідує, що у вказаному реєстрі повинні бути вказані всі, без виділення основних або додаткових, процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування і прийняті по ним процесуальні рішення.

В порушення вимог ст.109 КПК України, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вказаним вимогам закону.

Реєстр не містить інформації про всі процесуальні дії, вчинені під час даного кримінального провадження, зокрема відсутні дані про визнання відповідних осіб потерпілими у справі ( при цьому реєстр не містить інших посилань на документи ( процесуальні дії), які б вказували на відповідний процесуальний статус цих осіб); відсутні дані про відмову потерпілих від подачі цивільного позову; відсутні дані про забезпечення під час досудового розслідування підозрюваним права на захист ( з урахуванням наявності в обох обвинувачених адвокатів); відсутні дані про здійснені слідчим запити документів ( в т.ч. щодо характеризуючих даних обвинувачених, тощо). В порушення вимог ст.. 109 КПК України , реєстр не містить даних про всі процесуальні рішення, прийняті під час даного кримінального провадження. Тобто в реєстрі не зазначені всі процесуальні рішення та реквізити процесуальних рішень. Фактично перелік проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій зводиться до опису матеріалів кримінального провадження з посиланням на відповідна аркуші справи.

Одночасно, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформації з якої суд міг би зробити висновок про забезпечення під час досудового розслідування обвинуваченим права на захист - допуску до участі у справі під час досудового розслідування захисника ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 та відмову від захисника ОСОБА_5 , які б належним чином були оформлені процесуально, з врахуванням відповідних положень КПК України та позиції обвинувачених.

Також в порушення вимог ст.. 98 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування містить інформацію про визнання певних об`єктів речовими доказами, які належним чином не конкретизовані пооб`єктно.

Недоліки в реєстр матеріалів досудового розслідування, на думку суду є суттєвими, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити вичерпні довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження, а інформація, яка міститься в реєстрі, є відповідально зафіксованим орієнтиром для судового дослідження матеріалів справи. Тому виявлені недоліки в реєстрі підлягають усуненню прокурором.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає істотні суперечності допущені в обвинувальному акті в аспекті визначення меж судового розгляду, його невідповідність вимогам закону щодо оформлення, невідповідність додатків обвинувального акта вимогам ст. 109 КПК України щодо їх змісту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 315, 369, 371, 372, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000242 від 26.02.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 289 КК України та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України прокурору Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 внаслідок невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України.
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченими - протягом семи днів з дня вручення їм копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1