Справа №756/5957/19 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1 Провадження № 11-кп/824/2669/2019 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -
в с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кролевець Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно із вироком, кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за наступних обставин.
01.04.2019, приблизно о 16 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що поблизу ТЦ «Gorodok Gallery» за адресою: м. Київ проспект Степана Бандери, 23, на землі побачив згорток з полімерного матеріалу темно-сірого кольору, відкривши який зрозумів, що його вміст, це наркотичний засіб метадон (фенадон).
В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон для особистого вживання без мети збуту.
ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, поліетиленовий згорток з полімерного матеріалу темно-сірого кольору, поклав до відділення для фотографій належного йому гаманця, який в свою чергу поклав до лівої внутрішньої кишені куртки, яка була одягнена на ньому, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати наркотичний засіб, для особистого вживання, без мети збуту.
01.04.2019 року, приблизно о 16 год. 50 хв., ОСОБА_6 продовжуючи незаконно зберігати при собі, переніс його до вестибюлю станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен» в м. Києві, де о 16 год. 55 хв., був запрошений до кімнати поліції, де у нього виявлено та вилучено поліетиленовий згорток з полімерного матеріалу темно-сірого кольору з вмістом кристалічної речовини білого кольору масою 0,077 г., яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено (метадон) масою 0,030 г. та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,045 г.
Докази у кримінальному провадженні досліджені судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
В апеляційній скарзі засуджений посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок Оболонського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України та дослідити у судовому засіданні довідку Медичного Центру ПП «Санта-м» від 20.05.2019 року за №19.
Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та не обґрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Так, вирішуючи питання про визначення виду та міри покарання судом не враховано того факту, що він страждав на наркоманію і потребував лікування від неї, у зв`язку з чим маючи за мету вилікуватися від наркоманії 10 травня 2019 року звернувся за медичною допомогою та перебував на лікуванні в Медичному центрі з 14 травня 2019 року, в ході лікування йому встановлено діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром відміни не ускладнений, для лікування йому призначено медичний препарат Метадон.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу обвинуваченого підтримали та просили її задовольнити, прокурора, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, дослідивши довідку Медичного центру ПП «Санта-м» від 20.05.2019 року за №19, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Судом першої інстанції, за згодою сторін, було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Разом з цим, як слідує із даних технічного носія інформації, на якому зафіксовано перебіг судового провадження в суді першої інстанції, суд прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, розцінивши це як намагання у такий спосіб ухилитись від кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.

Однак такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та вимогами закону України про кримінальну відповідальність.
Так, згідно з ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності у такому випадку слугують два елементи, а саме: добровільне звернення особи до лікувального закладу і початок її лікування від наркоманії.
Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
З наявної в матеріалах справи довідки Медичного центру Приватного підприємства «САНТАНА-М» (ліцензія МОЗ України Серія АЕ, № 282849 від 24.10.2013, №908) №34 від 20.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_6 самостійно звернувся за медичною допомогою та з 14 травня 2019 року перебуває на амбулаторному лікуванні. В ході лікування встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опоїдів, синдром відміни неускладнений F-11.30 (а.с.30).
Крім того, на переконання колегії суддів, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей, які би свідчили, що ОСОБА_6 проходив лікування виключно з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Звернувся він до лікувального закладу та розпочав лікування ще до початку судового розгляду по суті обвинувачення в суді першої інстанції і об`єктивних підстав недовіряти поясненням ОСОБА_6 про те, що до лікувального закладу він звернувся з метою вилікуватися від наркоманії колегією суддів також не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.
Згідно з п.1 ч.2 ст. ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують наявність у ОСОБА_6 захворювання, пов`язаного з наркоманією, а також факт добровільного звернення ним до лікувального закладу та проходження курсу лікування, а отже ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, із закриттям кримінального провадження щодо нього.
При цьому колегія суддів зауважує, що така позиція не суперечить висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 06 вересня 2018 року у справі № 450/3304/16-к, які врахував суд першої інстанції, оскільки у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , з огляду на досліджені в суді апеляційної інстанції документи та інші обставини, колегією суддів встановлені підстави для застосування до обвинуваченого положень ч. 4 ст. 309 КК України.
За вказаних обставин колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо неправильного застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність обґрунтованими, а тому приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриттям кримінального провадження у відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Таким чином, апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст. 309 КК України на підставі ч.4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 закрити.

Речові докази: поліетиленовий згорток з вмістом кристалічної речовини білого кольору масою 0,077 г., яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено (метадон) масою 0,030 г. та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,045 г. знищити.

Процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи у сумі 1256,08 грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4