У Х В А Л А
слідчий СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
Також, вказав на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 буде намагатися в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити , сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить запобігання встановленим ризикам.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, вказаних у ньому, та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисники заперечили проти задоволення клопотання посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також, на думку захисту, слідчим не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам у поведінці та діях ОСОБА_6 .
Дослідивши матеріали, якими обгрунтовується клопотання, вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисників, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
24.10.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року).
Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Відповідно до положень частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами першим і другим частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор), але не доведе обставин, передбачених пунктом третім частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні) слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.
За таких обставин, оскільки під час судового розгляду не доведено, що застосування більш м`якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризиків в кримінальному провадженні, враховуючи відомості про особу підозрюваного, беручи до уваги посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного соціальних зв`язків, реєстрації в м. Києві, а також те, що ОСОБА_6 є єдиним фахівцем Департаменту виїзних перевірок банків, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, з врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання, з одночасним застосуванням відносно останнього більш м`якої міри запобіжного заходу.
При цьому, слідчий суддя вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього КПК України, необхідно обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження виникає необхідність одночасного покладання на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 111, 135, 176, 177, 178, 179, 184, 194,196, 276-279 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
в задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Будапешт Угорщина, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, працюючого головним економістом відділу перевірок управління кредитними ризиками управління перевірок ризиків Департаменту інспекційних перевірок банків Національного банку України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: