КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1627/19
Провадження № 1-кс/534/561/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000931,

в с т а н о в и в:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 із клопотанням, погодженим з прокурором, в якому порушує питання про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , а саме на бланк посвідчення водія за серією і номером « НОМЕР_1 », заповнений на ім`я ОСОБА_4 , який має значення речового доказу та є об`єктом кримінально протиправних дій, з позбавленням права відчуження, розпорядження, який зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження вмотивовано слідчим необхідністю збереження речового доказу.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, 05.10.2019 до чергової частини відділення поліції №2 Кременчуцького ВП надійшов рапорт поліцейського СРПП №4 відділення поліції №2 Кременчуцького ВП про те, що 11.06.2019 близько 00 год. 50 хв., по вул. Молодіжній у м.Горішні Плавні Полтавської області, був зупинений мопед марки «Хонда», яким керував ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, на наслідками чого був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та вилучено посвідчення водія. Згідно з довідкою Територіального Сервісного Центру №5348, ОСОБА_4 посвідчення водія не отримував, що може свідчити про те, що посвідчення водія є підробленим.

Відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000931 від 06.10.2019 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладенні у ньому обставини та зазначив, що згадане посвідчення водія має значення речового доказу та є об`єктом кримінально протиправних дій.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_4 (власник майна) в судове засідання не прибув та звернувся із заявою про проведення розгляду справи за його відсутності, проти застосування арешту не заперечував.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши надані ним матеріали кримінального провадження, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з приєднаних до клопотання матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000931 від 06.10.2019 за фактом вилучення посвідчення водія, яке може бути підробленим.

За змістом рапорту поліцейського ОСОБА_5 , 11.06.2019 по вул.Молодіжній у м.Горішні Плавні був зупинений мопед, яким керував у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 та у якого було вилучено посвідчення водія з ознаками підроблення.

Згідно із приєднаною до клопотання копією посвідчення водія НОМЕР_1 , ОСОБА_4 30.09.2017 отримав посвідчення у центрі 8042.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 07.10.2019, в приміщенні відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області було оглянуто та вилучено бланк посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке за постановою слідчого від 07.10.2019 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Як убачається з інформації, наданої Територіальним сервісним центром №5348 від 11.10.2019, громадянин ОСОБА_4 посвідчення водія не отримував, а посвідчення НОМЕР_1 здано до архіву та було видано на ім`я ОСОБА_6 .

У відповідності до вимог ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ст.168 КПК України, вилучені в ході огляду речі є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ст.171 КПК України, може бути накладено арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині першій статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За таких обставин, враховуючи те, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям ст.98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.
Керуючись ст.ст.98,170-173 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити повністю.
Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження та розпорядження, який зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Арешт на майно накладається до його скасування у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Роз`яснити, що учасники кримінального провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, у відповідності до ст.174 КПК України.
Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено у судовому засіданні в залі суду 22.10.2019 о 17 год. 00 хв.