Ухвала

4 червня 2019 р.
м. Київ

справа № 754/17783/15-к
провадження № 51 362 ск 17
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 3 квітня 2019 року щодо нього,
встановив:
Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 152 КК України строком на 9 років; за ч. 1 ст. 146 КК України строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 3 квітня 2019 року вирок стосовно ОСОБА_4 залишено без мін.
ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування вироку Деснянського районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року, ухвали Київського апеляційного суду від 3 квітня 2019 року та закриття кримінального провадження стосовно нього.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 425 КПК України касаційну скаргу, окрім інших осіб, мають право подати: засуджений, його законний представник чи захисник у частині, що стосується інтересів засудженого; потерпілий або його законний представник чи представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.
Як вбачається зі змісту долучених до касаційної скарги копій оскаржуваних судових рішень, їх постановлено стосовно ОСОБА_4 , однак підписуючи касаційну скаргу скаржник вказує, що він є потерпілим.
Отже, на стадії вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження чи щодо відмови у відкритті такого, з огляду на вимоги ст. 433 КПК України у їх взаємозв`язку з положеннями ст. 425 цього Кодексу, Суд позбавлений можливості дійти висновку про відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України.
Крім того, згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Висловлюючи вимогу про скасування судових рішень, ОСОБА_4 у поданій скарзі не навів належного обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень та закриття кримінального провадження на підставах, передбачених ст. 438 КПК України, з огляду на зміст положень статей 412-414, 370, 419 цього Кодексу. При цьому у скарзі зазначено про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового та судового слідства, ставиться під сумнів правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлено судові рішення, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Слід зазначити, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» скаржник має право на отримання безоплатної вторинної допомоги, в тому числі для складення документів процесуального характеру.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 3 квітня 2019 року щодо нього залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2