КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційно го суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 25 липня 2019 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року,

за участі: прокурора адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_8 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон iPhone XS Max модель MT5522D/A, с/н НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .
В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, що детективом доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно вилучене на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року та майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та може бути використано, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива.
Щодо строку апеляційного оскарження, адвокат зазначає, що копію ухвали слідчого судді представником ОСОБА_6 отримано 05 липня 2019 року.
Автор апеляційної скарги зазначає, що вказаний мобільний телефон на підставі права приватної власності належить ОСОБА_6 , яка на разі у кримінальному провадженні перебуває у статусі третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Звертає увагу адвокат на той факт, що досудовим розслідуванням вивчаються обставини, що відбувалися у період 2016-2017 рр, натомість, мобільний телефон, на який накладено арешт ОСОБА_6 придбала лише 03 жовтня 2018 року. Тобто, даний телефон об`єктивно не може містити будь-який даних щодо подій, які відбувалися ще у 2016-2017 роках. Мобільний телефон є особистою власністю ОСОБА_6 , не використовувався як засіб вчинення кримінального правопорушення, не використовувався для вчинення злочинних дій, не є та не може бути речовим доказом в межах кримінального провадження в розумінні ст. 98 КПК України, а тому накладення арешту на нього є безпідставним. Вказане майно немає жодного відношення до кримінального провадження.
Крім того ОСОБА_5 наголошує на тому, що в ухвалі слідчого судді не зазначено строк дії вжитого заходу, що є грубим порушенням прав ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 02 березня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000182, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням у провадженні встановлено, що службові особи Державної служби геології та надр України на підставі наказу від 15 травня 2017 року № 217 без проведення аукціону, в порушення вимог Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, та інших нормативно-правових актів, видали ТОВ «Аркона Газ-Енергія» спеціальний дозвіл на користування надрами (геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку з подальшим видобування нафти, газу) від 18 травня 2017 року № 4830 (Свистунківсько-Червонолуцького родовища, розташованого в Полтавській області).
Групою детективів Національного бюро під час проведення 13 червня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яка належить і в якій мешкає ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone XS Max модель МТ5522D/A, с/н НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 .
Детектив вказує, що зазначений носій інформації містить відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі щодо спілкування ОСОБА_6 із експертом ДКЗ ОСОБА_10 та іншими особами, які можуть мати відношення до вчинення вказаного злочину.
Постановою детектива від 13 червня 2019 року вказаний предмет визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000182.
14 червня 209 року старший детектив Національного бюро Третього відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_8 , за погодженням прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року, зазначене клопотання задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що клопотання детектива про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Посилання адвоката на невідповідність арештованого майна вимогам статті 98 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження, а саме постановою про визнання речових доказів від 13 червня 2019 року, відповідно до якої, майно, на яке детектив просить накласти арешт, визнано речовим доказам (а.с. 193-196).

Підстави вважати постанову про визнання речових доказів від 13 червня 2019 року такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 100, 110 КПК України, у колегії суддів відсутні.

Посилання апелянта на те, що слідчим не доведено необхідності арешту майна, слід визнати непереконливими, оскільки такі твердження спростовуються змістом клопотання про арешт майна, яке, у відповідності до вимог ст. 171 КПК України, містить підстави і мету арешту, обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні детективва, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, слід визнати непереконливими.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що в ухвалі слідчого судді не зазначено строк дії вжитого заходу, що є грубим порушенням прав ОСОБА_6 , то вони є безпідставними, враховуючи положення ч. 5 ст. 173 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_8 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон iPhone XS Max модель MT5522D/A, с/н НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/4230/2019 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_11