печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, розлученого, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005127 від 21.11.2019 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 листопада 2019 року, приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на проїжджій частині бульвару Дружби Народів, під Печерським мостом, в напрямку руху транспорту до мосту ім. Є. Патона, в ході словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_7 помітив у останньої у руках мобільний телефон HUAWEI P30 Lite 4/128GB (peacock blue) синього кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону вартістю 6 333, 33 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , яка в цей час знаходилася за кермом власного автомобіля марки Chery QQ д.н.з. НОМЕР_1 та скориставшись перевагою у фізичній силі вирвав із правої руки останньої мобільний телефон марки HUAWEI P30 Lite 4/128GB (peacock blue) синього кольору вартістю 6 333, 33 грн., після чого утримуючи при собі вищевказане викрадене чуже майно, сів до власного автомобіля марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 6 333, 33 грн.

20 листопада 2019 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримано в прядку ст. 208 КПК України.

21листопада 2019 року ОСОБА_4 , 09.01.1980 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду, а також враховуючи репутацію та соціальні зв`язки підозрюваного: є особою молодого працездатного віку, але офіційно не працевлаштований, легальних джерел доходу не має, розлучений, утриманців не має і з огляду на високий рівень суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, дають достатні підстави про існування такого ризику.

Також на даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу та свідка, оскільки в даному кримінальному провадженні встановлено лише одного свідка і в умовах неочевидності існує ризик впливу підозрюваного на вказаних осіб шляхом погроз, умовляння, залякування чи підкупу з метою зміни вищезазначеними особами своїх показів чи дачі неправдивих показів.

У зв`язку з цим, виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що може забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього КПК України та уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених.

Підозрюваний та захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Зазначили, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні та не доведені прокурором, підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не є обґрунтованою та базується виключно на протоколі допиту потерпілої. Крім того, просили врахувати, що телефонний пристрій потерпіла ОСОБА_7 залишила у підозрюваного за власним бажанням, як гарантію відшкодування збитків, які були нею завдані транспортному засобу ОСОБА_4 під час дорожньо-транспортної пригоди на проїжджій частині бульвару Дружби Народів, під Печерським мостом, в напрямку руху транспорту до мосту ім. Є. Патона. Крім того, захисник просив врахувати, що соціальні зв`язки підозрюваного, а саме те, що він є особою молодого працездатного віку, але офіційно не працевлаштований, легальних джерел доходу не має, розлучений, на утриманні має неповнолітню дитину ніяким чином не можуть свідчити про наявність такого ризику, як переховуватися від слідства та суду.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а відтак суд вважає наявними підстави, з якими закон пов`язує можливість обрання особі запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних в матеріалах даних, а саме протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_4 протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , протоколу впізнання за фотознімками, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України.

При цьому, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Разом з цим відповідно до ч. 2, 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Разом з цим, слідчий суддя бере до уваги, що органом досудового розслідування було затримано підозрюваного ОСОБА_4 20 листопада 2019 року о 23 год. 30 хв., який утримувався під вартою з вказаного часу до моменту доставлення до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, однак слідчий звертається з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, при цьому питання щодо звільнення підозрюваного з-під варти органом досудового розслідування не вирішувалося. Вказане також свідчить про відсутність такого ризику як переховуватися від слідства та суду.

При цьому, слідчий суддя враховує, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть ґрунтуватися виключно на суворості можливого судового рішення та того, що підозрюваний не працевлаштований, легальних джерел доходу не має, розлучений та має на утриманні неповнолітню дитину.

Також слідчий суддя вважає за необхідне, відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого у кримінальному провадженні № 0005127, прокурора або суду.

Керуючись ст. 177-179, 193, 194, 309, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого у кримінальному провадженні № 0005127, прокурора або суду.

Звільнити ОСОБА_4 негайно з-під варти в залі суду.

Визначити строк дії ухвали по 21 січня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1