В И Р О К
іменем України
Справа № 126/3579/18

Провадження № 1-кп/126/172/2019

"07" листопада 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000644 від 27.11.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, ІНПП: НОМЕР_1 , раніше судимого: 29.03.2002 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 27.06.2002 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, 70,71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 04.08.2003 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, 70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; 07.08.2006 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.4 ст. 187, 304,70,71 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі, 14.07.2014 звільнений з Райківської виправної колонії Житомирської області № 73 у зв"язку з відбуттям покарання, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
22.11.2018 біля 07.00 год. ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_6 прийшов до житлового будинку ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , в якому він проживав із 15.11.2018 року із дозволу ОСОБА_7 , з метою зібрати свої речі, оскільки мав намір спільно із ОСОБА_6 поїхати із м.Бершадь до м. Києва. Цього ж дня біля 09.30 год. до будинку зайшла ОСОБА_7 , яка почала спілкуватися із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , з`ясовуючи їх подальші наміри. ОСОБА_4 , скориставшись цим, під приводом особистих потреб, вийшов із будинку ОСОБА_7 та з метою вчинення крадіжки, через незамкнені двері, шляхом вільного доступу, проник до частини житлового будинку за тією ж адресою, вхід у який здійснюється окремо, та який належить ОСОБА_8 (сестрі ОСОБА_7 ), яка на той час перебувала на лікуванні у м.Києві та дозволу на проникнення до її частини житлового будинку не давала. Будучи у будинку, ОСОБА_4 , зайшов до приміщення спальні, де із полиці шафи взяв полімерну коробку із ювелірними виробами, та з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно викрав золотий ланцюжок 585 проби вагою 1,3 г вартість якого згідно висновку експерта №7066-7070/18-21 від 21.12.2018 складає 1605 гривень 87 копійок, золотий ланцюжок 585 проби вагою 1,5 г вартість якого згідно висновку експерта №7066- 7070/18-21 від 21.12.2018 складає 1863 гривні 70 копійок, золоту каблучку 583 проби вагою 0,83 г вартість якої згідно висновку експерта №7066-7070/18-21 від 21.12.2018 складає 898 гривень 64 копійок, золоту каблучку 585 проби вагою 1,88 г вартість якої згідно висновку експерта №7066-7070/18-21 від 21.12.2018 складає 2042 гривні 24 копійок та золотий хрестик 585 проби вагою 0,45 г вартість якого згідно висновку експерта №7066-7070/18-21 від 21.12.2018 складає 576 гривень 32 копійки. Таким чином, діями ОСОБА_4 заподіяно ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 6986 гривень 77 копійок.

В подальшому викрадені два золотих ланцюжки ОСОБА_4 , з метою отримання грошових коштів продав в ломбард «Комод» за адресою АДРЕСА_3 . Того ж дня ОСОБА_4 був затриманий працівниками Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області та у нього було вилучено дві золотих обручки та золотий хрестик.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав частково та показав, що він з ОСОБА_6 приїхали з м. Києва та кілька днів він проживав у своєї знайомої ОСОБА_9 . Напередодні вчинення крадіжки він з ОСОБА_10 відпочивав у клубі "Космолот" та кафе "Поділля". Біля кавової будки між ОСОБА_10 та хлопцем на ім"я ОСОБА_11 виник конфлікт і ОСОБА_12 вдарив його ножем та затяг за кіоск. Після чого вони пішли додому до ОСОБА_13 та лягли спати. Оскільки ОСОБА_14 вчинив злочин, то вони вирішили тікати з м. Бершадь. Біля 10 год. ранку ОСОБА_13 їх розбудила і поки вона розмовляла з ОСОБА_10 він вийшов з кімнати, під приводом природної потреби, та пішов до частини будинку належної сестрі ОСОБА_13 - ОСОБА_8 . У шафі спальної кімнати він знайшов пластикову коробочку, в якій знаходилися золоті прикраси - два ланцюжки, обручки та хрестик, які він викрав. Після цього вони з ОСОБА_10 пішли до ломбарду, де він здав два ланцюжки. З отриманими коштами вони попрямували до автовокзалу, однак разом з ОСОБА_10 були затримані працівниками поліції. Визнає, що вчинив крадіжку золотих виробів належних ОСОБА_15 , однак не визнає факту проникнення до житлового будинку ОСОБА_15 , оскільки він з дозволу ОСОБА_13 проживав у належному їй будинку і вона не забороняла йому входити до будинку сестри - ОСОБА_16 .

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що на час вчинення крадіжки вона перебувала в лікарні, а в будинку перебували її діти та сестра ОСОБА_17 , яка за ними доглядала. До неї зателефонували працівники поліції та запитали чи не зникли в неї золоті прикраси. Після чого вона зателефонувала до своєї сестри ОСОБА_13 та сказала, щоб вона подивилася чи не зникли її золоті прикраси з шафи спальної кімнати. До того сестра не знала, де в неї заходиться золото. Згодом сестра зателефонувала їй і сказала , що золота нема. Дозволу на самостійний вхід до її будинку і перебування там ОСОБА_18 не давала та сестрі наголосила, щоб у її будинок ніхто не заходив. До того ОСОБА_19 заходив до її будинку тільки з ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що з ОСОБА_20 вона познайомилася по телефону і він приїхав до неї. Коли її сестра ОСОБА_21 поїхала лікуватися вона з її дітьми ночувала в будинку сестри, а ОСОБА_19 залишався в її будинку. В день вчинення крадіжки вона провела дітей у школу, а коли повернулася побачила в своєму будинку сплячих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Біля 10 год. вона їх розбудила та запитала, що вони планують робити. Під час їх розмови ОСОБА_24 сказав, що йому треба до туалету та вийшов з кімнати, а вона продовжила розмовляти з ОСОБА_25 . Коли ОСОБА_19 повернувся вони з ОСОБА_10 зібрали свої речі і сказали, що їдуть на роботу. Дозволу ОСОБА_4 самостійно заходити до будинку її сестри ОСОБА_15 , вона не давала .

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини, його вина в пред`явленому обвинуваченні підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні такими доказами:

- протоколом огляду місця події від 28.11.2018 року з додатком - фототаблицями, відповідно до якого місцем події являється приватне домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_2 . Житловий будинок АДРЕСА_2 являється частиною цілого будинку, що розташований також і на сусідньому домоволодінні. Зі сторони подвір`я прямо навпроти наявні двоє вхідних дверей , до яких ведуть окремі цегляні сходи;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.12.2018 року з підозрюваним ОСОБА_4 , який розповів та відтворив обставини вчинення злочину на місці події- в АДРЕСА_2 . А саме показав, як через вхідні двері, які розташовані прямо навпроти входу на подвір`я та являються входом до будинку ОСОБА_8 зайшов до будинку та попрямував до кімнати. Потім зі шафи, яка розміщена праворуч від входу в кімнату, з верхньої полиці взяв полімерну коробку в якій знаходилися ювелірні прикраси, які він викрав;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.12.2018, відповідно до якого ОСОБА_8 впізнала належні їй речі, які були викрадені із її будинку;

- висновком судового експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи від 21.12.2018 № 7066-7070/18-21, згідно якого ринкова вартість досліджуваних ювелірних виробів станом на 22.11.2018 при незмінності їх товарного стану склала 6986,77 грн;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 01.12.2018 з додатком - опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 01.12.2018, відповідно до яких на підставі ухвали слідчого судді Бершадського районного суду від 30.11.2018 з матеріалів кримінального провадження № 0000639 від 22.11.2018 року було зроблено копії наступних документів: витягу з ЄРДР на 2 арк., рапорту від 22.11.2018 на 1 арк., протоколу затримання, особи підозрюваної вчиненні злочину від 22.11.2018 гр. ОСОБА_4 на 2 арк., копію паспорта ОСОБА_4 на 1 арк., клопотання про арешт майна від 23.11.2018 на 2 арк., протоколу огляду предмету від 01.12.2018. Копії вказаних документів були вилучені;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.11.2018, з якого вбачається, що 22.11.2018 року о 15 год. по вул. Ю. Коваленка в м. Бершадь , неподалік автовокзалу, було затримано підозрюваного ОСОБА_4 . Під час обшуку затриманої особи серед інших речей було виявлено гаманець із шкірозамінника , всередині якого виявлено дві обручки та хрестик з металу жовтого кольору, які було опечатано та вилучено до Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області;

- протоколом огляду предмету від 01.12.2018, за яким було проведено огляд виробів із металу жовтого кольору, вилучених у ОСОБА_4 22.11.2018;

- постановою про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 21.12.2018, якою золоту каблучку 583 проби вагою 0,83г, золоту каблучку 585 проби вагою 1,88г, золотий хрестик 585 проби вагою 0,45 г, які було вилучено 22.11.2018 при проведенні затримання ОСОБА_4 визнано речовими доказами по кримінальному провадженні № 0000644 від 27.11.2018 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 .

Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі вказаного, суд приймає до уваги надані стороною обвинувачення ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів, ухвалу слідчого судді про призначення експертизи, ухвалу слідчого судді про арешт майна, оскільки дані докази містять інформативний характер, підтверджують належність інших доказів та законність їх здобуття, однак вважає за можливе не вдаватися до їх аналізу, оскільки дані докази не містять даних про доведення чи спростування вини обвинуваченого.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням в житло.

Часткове визнання обвинуваченим своєї вини та його показання, що він вчинив крадіжку ювелірних виробів не шляхом проникнення в житло, а шляхом вільного доступу, так як співмешкав з сестрою потерпілої, суд оцінює критично та вважає їх природною захисною реакцією, спрямованою на уникнення відповідальності за скоєння більш тяжкого злочину, оскільки такі показання спростовуються показами потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_7 , які вказали, що їх будинки мають окремі входи і є двома окремими квартирами та жодна з них не надала дозволу ОСОБА_18 на самостійний вхід до будинку ОСОБА_8 , та узгоджуються із протоколом огляду місця події із ілюстративними таблицями від 28.11.2018 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 07.12.2018 .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який є особою раніше неодноразово судимою, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки ОСОБА_4 та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, а саме часткове визнання ним вини, те, що ОСОБА_4 був неодноразово судимим за умисні злочини проти власності, однак на шлях виправлення не став, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою .

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 03.12.2018 року, тобто з моменту взяття під варту, відповідно до ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 03.12.2018.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази : золоту каблучку 583 проби вагою 0,83г; золоту каблучку 585 проби вагою 1,88 г; золотий хрестик 585 проби вагою 0,45г, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 , залишити їй як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1