У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000977 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районого суду м. Миколаєва від 27.03.2019 року

Обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Миколаєва, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.03.2012 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.194, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 04.06.2014 на підставі ст.2 ЗУ "Про амністію" від 08.04.2014,

-обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.185 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5
обвинувачений: ОСОБА_6

_____________________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/501/19 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_8
категорія ст.185 ч.3 КК України доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить оскаржуваний вирок суду змінити, а саме на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Визнано винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що вирок підлягає зміні в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Зазначає, що судом безпідставно не враховано як обставини, що пом`якшують покарання: його щире каяття, відшкодування збитків, а також той факт, що крадіжку ОСОБА_6 вчинив для вирішення питання по виплаті йому заборгованої заробітної плати ТОВ « Миколаївміськбуд», де він раніше працював.

Вважає, що судом не враховано данні про його особу, а саме те, що під час судового слідства помер його батько, і на даний час матір потребує допомоги та утримання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

08.03.2018р. приблизно о 10:00 год. ОСОБА_6 , з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, прибув до будівельного майданчику, розташованого по пр. Миру,4-Б в м. Миколаєві та проник на охоронювану територію.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 шляхом підбору ключа, проник в приміщення будівельного вагончику, розташованого на території будівельного майданчику по пр. Миру, 4-Б в м. Миколаєві, звідки таємно викрав майно ТОВ "Миколаївміськбуд", а саме: електричну дискову пилу "Makita" вартістю 4832 грн.
Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ "Миколаївміськбуд" матеріальну шкоду на загальну суму 4832 грн.

10.03.2018р. приблизно о 11:00 год. ОСОБА_6 , з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку з його смертю, прибули до будівельного майданчику, розташованого по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 проник на територію вказаного майданчику, а ОСОБА_9 залишився біля огорожі з метою спостерігання за оточуючою обстановкою та недопущення припинення їх злочинного наміру сторонніми особами.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 шляхом підбору ключа, проник у приміщення будівельного вагончику, розташованого та території будівельного майданчику по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно ТОВ "Миколаївміськбуд", а саме: рівень лазерний, нівелір "CST Berger" вартістю 5659 грн.; зварювальний апарат "Unica", вартістю 1799 грн.; лобзик електричний "Авангард", вартістю 1033 грн.; машину шліфувальну кутову "Makita", вартістю 1350 грн.; відбійний молоток "Bosch", вартістю 8188 грн. та в подальшому передав вказане майно через огорожу ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли ТОВ "Миколаївміськбуд" матеріальну шкоду на загальну суму 18 029 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку без змін, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Фактичні обставини злочину, які викладені у вироку, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.

Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку ці вимоги закону при призначені покарання ОСОБА_6 дотримані.

Мотивуючи призначення покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, яким вчинено тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра не знаходиться, перебуває на обліку в ОНД з 2011р. з діагнозом: РПП внаслідок вживання опіоїдів, каннабіноїдів, синдром залежності, зловживання стимуляторами.

Судом було враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.

Тому є безпідставними доводи апелянта, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 занадто суворе покарання, не взявши до уваги ті обставини, що він щиро розкаявся та відшкодував шкоду, оскільки ці обставини були враховані судом при призначенні покарання обвинуваченому і йому було призначено покарання в мінімальних межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Доводи захисника, що крадіжку інструменту ОСОБА_6 вчинив внаслідок того, що підприємство не виплатило йому заробітню плату матеріалами провадження не підтверджуються.

Як вбачається з пояснень наданих суду першої інстанції представником потерпілого ОСОБА_10 заборгованостей з заробітної плати перед ОСОБА_6 у ТОВ "Миколаївміськбуд" не було, всі працівники отримали 07.03.2018 року заробітню плату.

Не є слушним твердження захисника, що судом при призначенні покарання безпідставно не враховано, що під час судового слідства помер батько ОСОБА_6 і на даний час матір обвинуваченого потребує від ОСОБА_6 допомоги та утримання і це є підставою для призначення покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України.

Так, вказані захисником обставини не є тими обставинами, які суттєво зменшують суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_6 злочинів.

Окрім того, згідно даних довідки про судимість, до ОСОБА_6 Центральним районним судом м. Миколаєва при ухваленні вироку від 06.11.2006р. за ч.1 ст. 185 КК України вже застосовувались положення ст. 75 КК України, але він продовжував вчиняти умисні корисливі злочини, що свідчить про те, що належних висновків ОСОБА_6 для себе не зробив та не бажає ставати на шлях виправлення.

Колегія вважає, що рішення суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на визначений у вироку строк є вірним і достатньо умотивованим, воно узгоджується з вимогами кримінального закону, відповідає меті покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також, матеріали провадження не містять підтвердження того, що ОСОБА_6 є єдиним годувальником в сім`ї та мати знаходиться на його утриманні.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для зміни вироку та його пом`якшення, про що просить апелянт, а тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ч.2 376, 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.03.2019 року відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: