Справа № 544/672/19
№ пров.1-кп/544/160/2019
Номер рядка звіту 95
В И Р О К
іменем України

03 червня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт із угодою про примирення в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000154 від 17.04.2019, стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта повна середня, не працюючої, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Мала Виска Маловисковського району Кіровоградської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта базова загальна середня, не працюючої, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК України),
із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , із боку захисту обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника обвинувачених ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в :

17 квітня 2019 року близько 15 години ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , попередньо змовившись про заволодіння чужим майном шляхом обману, приїхали автомобілем марки Volkswagen Passat В5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до господарства раніше не знайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованому по АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом чужого майна за попередньою змовою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , представившись соціальними працівниками, увійшли в довіру ОСОБА_6 , яка є похилого віку, перебуваючи у її будинку, повідомили про начебто обмін грошових купюр старого зразка на грошові купюри нового зразка та попрохали дати їм для перепису готівкові грошові кошти. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, отримавши шляхом обману від ОСОБА_6 належні останній грошові кошти в розмірі 15400 грн, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, користуючись похилим віком потерпілої, підмінили належні останній грошові кошти на згорток із розірваними, за розміром грошових купюр, фрагментами чистих аркушів паперу.

Після заволодіння шляхом обману грошовими коштами, належними потерпілій ОСОБА_6 в розмірі 15400 грн, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 втекли з місця події.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненим за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі захисника підозрюваних ОСОБА_7 , 29 травня 2019 року була укладена угода про примирення.

Відповідно до угоди про примирення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнали свою вину у зазначеному діянні та зобов`язуються беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри за ч. 2 ст. 190 КК України у судовому провадженні.

Виходячи з викладеного, у відповідності до ст. 65 КК України сторони узгодили, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 повинно бути призначене у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, та обвинувачені ОСОБА_4 повинно бути призначене у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Потерпіла ОСОБА_6 просила також угоду затвердити та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що претензій до обвинувачених не має, завдану шкоду обвинуваченими відшкодовано у повному обсязі.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання з огляду на відповідність угоди вимогам Закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із того, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Як передбачено ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кваліфікація органами досудового розслідування дій обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України відповідає змісту обвинувального акта.

Кримінальне правопорушення (злочин), учинений обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом установлено, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Суд також упевнився, що потерпіла ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд уважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України, дії обвинувачених за ч. 2 ст. 190 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можуть виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останніх наявні, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом установлено, що підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.04.2019 було накладено арешт на предмети, які 18 квітня 2019 року були вилучені в ході проведення огляду речей, наданих ОСОБА_4 , а саме: куртку синього кольору та спідницю чорного кольору, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області та належить ОСОБА_3 , шапку білого кольору та куртку блакитного кольору, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області та належать ОСОБА_4 , грошові кошти у розмірі 21 200 (двадцять одну тисячу двісті) грн, що зберігаються у філії «Полтавського регіонального управління» АТ КБ «Приватбанк» скринька місто № 411957, 15400 грн з яких належать ОСОБА_6 , а інші грошові кошти ОСОБА_4 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, за клопотанням учасників провадження, вирішує питання про скасування арешту майна.

Оскільки у застосуванні арешту потреба відпала, суд уважає за можливе скасувати арешт з набранням вироку законної сили.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справ "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати по справі відсутні.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

18.04.2019 відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Пирятинським районним судом Полтавської області обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись статтями 174, 314, 373, 374, 475 КПК України, с у д

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 29 травня 2019 року в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 17 квітня 2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_7 затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.04.2019 на майно, а саме: куртку синього кольору та спідницю чорного кольору, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області та належить ОСОБА_3 , шапку білого кольору та куртку блакитного кольору, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області та належать ОСОБА_4 , грошові кошти у розмірі 21 200 (двадцять одну тисячу двісті) грн, що зберігаються у філії «Полтавського регіонального управління» АТ КБ «Приватбанк» скринька місто № 411957.

Речові докази по справі: куртку синього кольору та спідницю чорного кольору, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області повернути ОСОБА_3 як власнику; шапку білого кольору та куртку блакитного кольору, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області повернути ОСОБА_4 як власнику; грошові кошти в розмірі 15400 (п`ятнадцять тисяч чотириста) грн, що зберігаються у філії «Полтавського регіонального управління» АТ КБ «Приватбанк» скринька місто № 411957 повернути ОСОБА_6 як власнику; грошові кошти у розмірі 5800 (п`ять тисяч вісімсот) грн, що зберігаються у філії «Полтавського регіонального управління» АТ КБ «Приватбанк» скринька місто № 411957 повернути ОСОБА_4 як власнику.

Запобіжний захід обраний обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18.04.2019 Пирятинським районним судом Полтавської області у вигляді особистого зобов`язання, залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1