справа № 208/5936/19
№ провадження 1-кс/208/2608/19
УХВАЛА
Іменем України

07 вересня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0001711 від 06.09.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, холостого, осіб на утримані не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст.89 КК України, раніше не судимого

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0001711 від 06.09.2019, - ОСОБА_8 ..

В обґрунтування свого клопотання, слідчим зазначено, що 07.09.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Досудовим розслідування встановлено, що 06.09.2019, приблизно о 16:15 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 разом із раніше знайомою ОСОБА_9 , знаходились на першому поверсі у під`їзді №1, буд. АДРЕСА_2 . Там вони побачили раніше незнайому їм малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у обох вухах якої були вдягнуті дві сережки, виготовлені із золота 585 проби, вагою 0,54 г кожна. В цей момент у ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виник раптовий умисел на відкрите викрадення у малолітньої ОСОБА_10 зазначених сережок. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вступили у попередню змову.

Реалізуючи свій спільний протиправний умисел, діючи умисно, сумісно і погоджено, спираючись на підтримку одне одного, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, тобто те, що своїми діями вони вчинюють протиправне, поза волею власника відкрите вилучення чужого майна, 06.09.2019, приблизно о 16:17 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на першому поверсі у під`їзді АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли спереду до малолітньої ОСОБА_10 . В цей момент ОСОБА_9 , спираючись на підтримку ОСОБА_8 , з метою придушення волі малолітньої потерпілої ОСОБА_10 до спротиву, однією рукою закрила останній рот, не даючи їй покликати на допомогу, тобто не даючи можливості чинити опір їх із ОСОБА_8 спільним протиправним діям, а іншою почала знімати з її правого вуха сережку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 0,54 г.

В процесі зняття сережки малолітня ОСОБА_10 почала чинити спротив, у зв`язку із чим у ОСОБА_9 не вийшло зняти сережку однією рукою і вона спочатку відпустила малолітню ОСОБА_10 , та після чого продовжила знімати сережку вже двома руками. В цей момент малолітня ОСОБА_10 , з метою виклику допомоги, почала кричати, але ОСОБА_8 , допомагаючи ОСОБА_9 реалізувати їх спільний протиправний умисел, з метою придушення волі малолітньої ОСОБА_10 до спротиву їх спільним протиправним діям, рукою закрив останній рота, при цьому утримуючи її голову та не даючи поворухнутись. Скориставшись допомогою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зняла з правого вуха малолітньої ОСОБА_10 одну сережку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 0,54 г.

Після цього, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вибігли з під`їзду та втекли у невстановленому напрямку. Таким чином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали реальну можливість розпорядитися викраденим майном, тобто довели свій спільний протиправний умисел до кінця.

Підозра у скоєнні саме ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується: показами потерпілої малолітньої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , протоколами пред`явлення особи ОСОБА_9 для впізнання малолітній потерпілій ОСОБА_10 , свідкам ОСОБА_12 та ОСОБА_6 ..

Таким чином ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке є тяжким злочином, скоєним відносно малолітньої особи, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Враховуючи характеризуючи данні на особу підозрюваного ОСОБА_8 , не має на утриманні сім`ї та дітей, сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи та заробітку, що вказує на те, що він може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення; є особою, яка відповідно до до ст.89 КК України вважається несудимим, однак при цьому раніше він притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень майнової спрямованості, при цьому підозрюваний не має постійного місця роботи та заробітку, злочин вчинено у відношенні малолітньої особи, що вказує на те, що він не дотримується суспільним норм моралі й у подальшому може вчиняти кримінальні правопорушення корисливої спрямованості з метою заробітку коштів, що вказує на те, що у подальшому будь-який запобіжний захід, не пов`язаний із примусовим позбавленням волі, не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

А тому, метою застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, та наявність ризиків, що передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримав своє клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підозра є обґрунтованою, та підтверджена зібраними доказами у їх сукупності. Враховуючи підстави зазначені ст. 184, ст. 194 КПК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України . Крім того, під час намагання затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідком ОСОБА_6 , підозрюваний втік, що підтверджує заявлені ризики.

В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_8 підозрюється у тяжкому злочині, враховуючи його характеризуючи дані, з метою суспільного інтересу, є необхідним обрання саме заявленого запобіжного заходу. Крім того, згідно до санкції статті передбачено покарання до шести років позбавлення волі, а тому враховуючи обґрунтованість підозри у скоєні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тяжкість можливого покарання, ризики заявлені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими, враховуючи те, що останній втік від свідка, намагаючись переховувався, а тому інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що потерпіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її рідною донькою, з якою вони проживають у будинку АДРЕСА_2 . 06.09.2019 року приблизно об 16.15 її донька виходила на вулицю, вона ж знаходилася у квартирі, буквально через декілька хвилин прибігла дитина, яка була налякана і повідомила, що на неї напали, чоловік та жінка, які намагалася тримати однією рукою її рот, що б вона не кричала, а другою рукою зняти сережку з вуха, а чоловік стояв на вході наглядав. У жінки це не виходило і вона відпустивши одну руку, якою тримала рота доньці, почала вже двома руками знімати сережку, та дитина почала кричати, на що чоловік, який слідкував, підійшов до дитини, і став її утримувати закриваючи рота своєю рукою що б вона не кричала, погрожуючи порізати ножом, якщо вона буде кричати. Коли жінка зняла сережку, чоловік та жінка вибігли з під`їзду, а вона побігла до дому, де і повідомила їй про події. Після чого вона вибігла з квартири намагаючись наздогнати чоловіка та жінку, зустріла ОСОБА_6 у дворі будинку якому також повідомила про те що трапилося, який як і вона почали шукати та наздоганяти тих осіб. Внаслідок подій у дитини була викрадена одна золота сережка, яка була подарована дитині на день народження.

Свідок ОСОБА_6 повідомив, що 06.09.2019 року він знаходився вдома у сусідньому будинку АДРЕСА_2 де побачив жінку та чоловіка які зайшли до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 . Через декілька хвилин, це й чоловік з цією ж жінкою вибігли з під`їзду. В той час йому подзвонили та він вийшов з дому, але на вулиці зустрів ОСОБА_14 яка повідомила що у її доньки в під`їзду чоловік та жінка зняли сережку, він зразу почав наздоганяти їх. І вже перебуваючи на вул. Комунарній чоловік та жінка припинили біг, почали йти та озиралися… він взявши таксі під`їхав до них зняв їх на телефон, після чого вийшов з таксі підійшов до останніх, але ОСОБА_8 розуміючи його претензії за сережку яка знята з дитини, втік від нього, а він лише тримав жінку.

Підозрюваний ОСОБА_8 пояснив, що він не оспорює що дійсно 06.09.2019 року приблизно об 16.15. годині він знаходився у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 , де також була його дівчина ОСОБА_15 яка намагалася зняти сережку з дівчинки, але він не знімав сережок. Коли ОСОБА_16 побігла, він побіг за нею. Чому вона бігла він не знає. Потім до них під`їхав на авто чоловік, який став вимагати повернення сережки, він злякався цього чоловіка та втік. Потім він був затриманий вже співробітниками поліції. А тому враховуючи, що він не вчиняв цього злочину, він вважає що підозра не є обгрунтованою, а підстав для обрання запобіжного заходу взагалі не має, бо він не винуватий. Чому дитина вказує на нього як чоловіка, який її утримував та тримав за рота, коли жінка знімала сережки, він пояснити не може.

Захисник ОСОБА_7 враховуючи позицію підзахисного, вважав що доцільним буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, пояснив, що взагалі його підзахисний невинуватий, і даного злочину не вчиняв, бо не має жодного свідка скоєння злочину, а покази малолітньої потерпілої спростовуються показами підозрюваною ОСОБА_9 , а тому його підзахисний невинуватий.

Вислухавши сторони, вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, думку підозрюваного та захисника, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотанням обґрунтуванням приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 07.09.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість підозри у вчиненні ч.2 ст.186 КК України кримінального правопорушення, підтверджується:

Витягом з ЄРДР за № 0001711 від 06.09.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України, зареєстрованого за заявою ОСОБА_10 від 06.09.2019 року щодо скоєння 06.09.2019 року об 16.15. годині невстановленими особами, у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 відкритого викрадення у малолітньої потерпілої, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме одну сережку виготовлену з золота; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.09.2019 року за заявою ОСОБА_5 ; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи допитана за участі законного представника та психолога, і пояснила що 06.09.2019 року щодо неї вчиняли злочин разом жінка з чоловіком, які обидва її тримали що б вона не вирвалася та не кричала, зариваючи її рота руками, та зняли з неї сережку; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 06.09.2019 року, за яким малолітня потерпіла ОСОБА_10 вказала на особу, яка щодо неї вчинила злочин 06.09.2019 року як особу зображеного на фото під номером 2, яким є підозрюваний ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.09.2019 року, який підтвердив події що відбувалися 06.09.2019 року, за якими події відбувалися за участю як чоловіка та жінки, які були разом; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 06.09.2019 року, за змістом яких покази є тотожними поясненням наданим свідком ОСОБА_6 у судовому засіданні, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.09.2019 року який вказав, що 06.09.2019 року до нього у будинок АДРЕСА_2 бачив жінку, яка мала красний клатч, та чоловіка, які були разом; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_12 , який впізнав серед осіб підозрюваного ОСОБА_8 , як особу який вибіг з під`їзду разом з жінкою, та разом з нею втік; протоколом пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_6 ..

Фактичні данні щодо обставин що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються судом під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися судом з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, ОСОБА_8 не оспорював факт того, що він був разом з ОСОБА_9 о 16.15. у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 .

В той же час його пояснення що він не вчиняв такого злочину який викладений у підозрі, сприймається як позиція захисту підозрюваного щодо обставин викладених у підозрі, яка є обгрунтованою та підтверджена доказами зібраними в межах даного провадження, показами потерпілої малолітньої, свідків.

Крім того. Підозрюваний ОСОБА_8 не оспорював факт того, що при намаганні свідком ОСОБА_6 , він втік, залишив ОСОБА_9 ..

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

А тому, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає що заявлені прокурором та слідчим ризики передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи санкцію статті за якою він є підозрюваним, його характеризуючи дані, відсутність офіційного місця роботи та джерела доходів, що підозрюваний вчинив дії що характеризує намір підозрюваного ухилитися від наслідків вчинення злочину, у разі доведення його вини та понесення можливого покарання, а тому заявлені ризики, в тому числі і те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчините інше кримінальне правопорушення, є обґрунтованими.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Окрім того жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з примусовим позбавленням волі підозрюваного ОСОБА_8 , в тому числі й домашній арешт, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, бо фактично стороною захисту не доведено та не підтверджено що підозрюваний має можливість перебувати під домашнім арештом за місцем проживання у м. Кам`янське, чи є особи які б утримували б його під час знаходження його під домашнім арештом, чи є умови за вказаним місцем проживання, для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваним, переховування особи від органів досудового розслідування, а тому, враховуючі характеризуючи данні на особу, наведені вище ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підстав для застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, який би забезпечив виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, на час розгляду клопотання не встановлено та не вбачається.

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачуваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 186 КК України, так як особа підозрюється у вчинені злочину, до потерпілої особи, яка є малолітньою, та згідно до показів законного представника малолітньої з погрозою застосування ножу, у разі супротиву потерпілої, утримання потерпілої проти її волі, із застосуванням фізичної сили, та згідно до внесених даних до ЄРДР із застосуванням насильства а тому застава встановленню не підлягає.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст..ст.176, 177, 178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 370-371, 485-488 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення внесеного в ЄРДР за № 0001711 від 06.09.2019 року, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити повністю.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04.11.2019 року.

Рахувати строк тримання під вартою, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з часу його затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме з 06.09.2019 року об 17.00 годині.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1