Справа № 951/1062/19
Справа № 1-кс/951/300/2019
УХВАЛА

07 листопада 2019 року смт. Козова

слідчий суддя Козівського районний суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Козівського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000137 від 05 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, -

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000137 від 05.10.2019 року.
Подане клопотання слідчий мотивував тим, що 05 жовтня 2019 року о 14 годині 05 хвилин у Козівське відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Золота Слобода, Козівського району Тернопільської області про те, що 05 жовтня 2019 року близько 13 години 45 хвилин його знайомий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , незаконно проник у належний йому житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Виїздом СОГ на місце події встановлено, що ОСОБА_5 скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей протиправно проник у приміщення кімнати його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому його було виявлено власником житла, який повернувся додому. Згідно письмової заяви ОСОБА_6 просить притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за фактом незаконного проникнення до житла.

06.10.2019 року відомості за вказаним фактом були занесені до ЄРДР за №0000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Метою для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , згідно доводів слідчого, є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ймовірних спроб уникнення кримінальної відповідальності та ймовірного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки він раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак вважається, згідно ст.89 КК України, не судимим.

Підставою, на думку слідчого, обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують саме цей запобіжний захід та підтверджують наявність зазначеного вище ризику.

З врахуванням вищезазначених обставин, слідчий в клопотанні просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, вказаних у прохальній частині клопотання.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити з мотивів, наведених в такому.
Підозрюваний щодо поданого клопотання не заперечив.
Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.
В ході судового розгляду клопотання слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, аналізуючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.
Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено те, що існують ризики визначені ст. 177 КПК України.
Зокрема, в клопотанні слідчий посилається на наявність ризику, передбаченого п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризику ймовірного переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та ймовірного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
Проте, відповідними доказами такий ризик не обґрунтовано. Ті обставини, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості, він не має постійного місця роботи, не має джерела доходів та факт притягнення ОСОБА_5 раніше двічі до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.185 КК України, судимості за що вважаються, згідно зі ст.89 КК України, погашеними, не може бути обґрунтуванням вищезазначених ризиків.
Більше того, як вбачається із матеріалів клопотання до підозрюваного під час розслідування вчиненого раніше у 2019 році злочину застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, доказів порушення умов якого слідчим та прокурором не надано. Крім того, не надано слідчим і прокурором і доказів навіть ймовірних спроб уникнення виконання своїх процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000137 від 05.10.2019 року та наявність будь-яких спроб впливати на свідків чи навіть спілкуватися з ними.
При цьому, системний аналіз положень КПК України в поєднанні з практикою Європейського суду з прав людини вказують на те, що на достатність доказів про наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 вищезазначеного Кодексу можуть свідчити такі дані, як документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії в минулому, дані про особу, які підтверджують його протиправну поведінку чи порушення будь-яких обов`язків, визначених кримінальним процесуальним законом, інформація про кримінальні зв`язки особи, інформація, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю та показання самих свідків про можливий тиск на них зі сторони підозрюваного чи хоча б його спроби будь-якого контакту зі свідками, інформація, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на уникнення чи переховування від органів досудового розслідування чи хоча б його спроби будь-яких зазначених дій. Однак, у цьому випадку, таких обставин, або інших, які б вказували на намір підозрюваного незаконно впливати на свідків чи переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у ході судового розгляду слідчим суддею не встановлено. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває з 06.10.2019 року і протягом усього цього часу відомостей про неналежне виконання покладені на нього обов`язків чи застосування до нього приводу слідчим суддею не встановлено.
Доказів протилежного слідчим та прокурором не надано.
Таким чином, в поданому клопотанні орган досудового розслідування, окрім відомостей про обґрунтованість пред`явленої підозри, не навів переконливих доводів про те, що існує хоча б один із ризиків визначених ст.177 КПК України. При цьому, дієвість виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків жодним чином не може бути підставою застосування до нього запобіжного заходу без існування вищенаведених обставин.
З урахуванням викладеного, слід дійти до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст.ст.2, 8, 176, 177, 194, 309 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого СВ Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк в межах строку досудового розслідування до 28.12.2019 року, поклавши на нього такі обов`язки:
1.Прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали вручити підозрюваному для відома.
Контроль за виконанням цієї ухвали в межах досудового розслідування покласти на слідчого/слідчих, якому/яким доручено розслідування цього кримінального провадження, а в межах розгляду справи у суді на прокурора/прокурорів, призначеного/призначених у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1