Справа № 296/1026/18
У Х В А Л А
Іменем України

13 серпня 2019 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0006404 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст. 121 КК України.

Строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчуються 24 серпня 2019 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор вказала про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , посилаючись на ризики передбаченні ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 підтримала клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт слід залишити без задоволення.

Також суд бере до уваги, що будь яких даних у суду про неможливість утримування обвинуваченого в умовах СІЗО немає, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину після відбуття покарання за особливо тяжкий умисний злочин, що свідчить про наявність ризиків вчинення повторних злочинів. Крім того судовий розгляд справи не завершено, не допитані всі свідки по кримінальному провадженню, а тому суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу не пов`язаному з триманням під вартою, наявні ризики впливу на свідків по справі зі сторони обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строком на 60 діб, а саме по 11 жовтня 2019 року, включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та в СІЗО при Житомирській УВП №8.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1