Провадження № 1-кп/734/178/19 Справа № 734/2960/19
В И Р О К

іменем України

08 жовтня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Козелець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 06.10.2015 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарівка Борзнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

у присутності обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
14 серпня 2019 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

25 вересня 2019 року прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000109, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2015, та ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості, яка була передана суду для затвердження.

Відповідно до вказаної угоди сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1-2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 4, 16, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися вій військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу в умовах особливого періоду у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України став на шлях злочинної діяльності в умовах особливого періоду, 18.05.2015 року без поважних на те причин та відповідного дозволу командування, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка дислокується в АДРЕСА_2 та має чітко виражені межі, чим вчинив самовільне залишення військової частини, в умовах особливого періоду.

12.08.2019 року сержант ОСОБА_3 був доставлений військовослужбовцями Військової служби правопорядку до військової прокуратури Деснянського гарнізону.

Сержант ОСОБА_3 , будучи відсутнім на військовій службі у період з 18.05.2015 року по 12.08.2019 року, обов`язки військової служби не виконував та про належність до Збройних Сил України в інші органи влади не повідомляв, час проводив на власний розсуд.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України в обсязі пред`явленого йому обвинувачення.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням іспитового строку 2 роки, встановивши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, шкода яким заподіяна лише державним інтересам.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що перелічені в угоді.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити угоду, укладену 25 вересня 2019 року прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону - лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000109, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2015, та ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1