АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1145/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 639/992/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баку Азербайджан, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 10.10.2014 р. Московським райсудом м.Харкова за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання згідно Закону України «Про амністію у 2014році»; 21.10.2016р. Харківським райсудом Харківської області за ч.1 ст.125 КК України до 850 грн. штрафу,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком, повністю приєднане невідбуте покарання за вироком Харківського райсуду Харківської області від 21.10.2016 року, у вигляді штрафу у сумі 850 грн., остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі та штрафу у сумі 850 грн., який відповідно до положень ст.72 КК України виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховано з моменту його фактичного затримання та приведення вироку для виконання.

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 29.10.2016р., приблизно о 5 годині, знаходився в кафе «Фрешлайн», яке розташоване за адресою: м.Харків, вул. Полтавський шлях,133. В ході здійснення замовлення офіціанту кафе між ОСОБА_7 та відвідувачем ОСОБА_9 почалася сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин.
Саме у той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 наблизившись до ОСОБА_9 , діючи умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя. Після чого ОСОБА_7 припинив свої протиправні дії.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді лівобічного перелому нижньої щелепи в області кута, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1559-А/16 від 10.01.2017р. відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок, закрити кримінальне провадження щодо нього за ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного злочину на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування скарги вказав, що по справі допущено порушення вимог КК та КПК України, вирок є незаконним та необґрунтованим, його дій кваліфіковано помилково, викладені у вироку обставини не відповідають дійсності. Зазначив, що ініціатором конфлікту був ОСОБА_9 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння та першим намагався вдарити обвинуваченого. Іманов ухилився від удару потерпілого та з метою самооборони наніс йому один удар у відповідь, не маючи умислу на завдання тілесних ушкоджень, іншого способу захистити себе від протиправного посягання не мав. Звертає увагу, що потерпілий висловлювався нецензурною лайкою, напав на нього, ОСОБА_10 наніс йому декілька ударів кулаком у голову, чому оцінки надано не було. Вважає, що розгляд справи проведено односторонньо, його дії могли бути кваліфіковані за ст. 124 КК України. Також зазначив, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є суперечливими.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги та вважала вирок районного суду законним та обгрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині обґрунтованості засудження обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України, дотримання при здійсненні кримінального провадження вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Висновки суду про вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, серед яких наступні.
Показання потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що в ніч з 28 на 29 жовтня 2016 року він зі своїми друзями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відпочивали разом в нічному клубі, а потім вранці, біля 5 год. 29.10.2016р. вирішили зайти в кафе «Фрешлайн», розташоване за адресою: м.Харків, вул. Полтавський шлях,133, щоби випити пива. В кафе їм відмовилися продавати пиво, нібито через те, що вони є неповнолітніми. Перебуваючи біля каси, до них підійшов раніше незнайомий їм ОСОБА_7 , запропонував заспокоїтися, поводив себе агресивно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 наблизився до нього з правого боку та несподівано наніс йому удар кулаком в обличчя, від чого він впав на підлогу в кафе та відчув сильний біль через зламану щелепу. Потім він зміг викликати поліцію та швидку допомогу, яка забрала його до лікарні. На стаціонарному лікуванні він перебував з 29.10.2016р. по 02.11.2016р.
Показання свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_13 29 жовтня 2016р. біля 5 год. ранку прийшли в кафе «Фрешлайн», щоби зробити замовлення. Продавець попросив пред`явити йому паспорт, щоби продати алкоголь. У цей час із заду підійшов до них раніше незнайомий ОСОБА_7 та став робити їм зауваження через голосну розмову. ОСОБА_14 відповів щось йому і ОСОБА_7 несподівано наніс йому удар кулаком в область щелепи, від якого ОСОБА_14 впав на підлогу та на декілька хвилин втратив свідомість. Вони підбігли до нього, привели його до тями, викликали швидку та поліцію. Ніяких тілесних ушкоджень потерпілий не завдавав та не намагався завдати ОСОБА_15 . Останній завдав удар потерпілому навмисно та несподіванно.
Показання свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що наприкінці жовтня 2016 року, більш точну дату не пам`ятає, біля 5 год. ранку він разом із ОСОБА_9 та його дівчиною ОСОБА_16 зайшли в кафе «Фрешлайн», розташоване на Холодній горі у м.Харкові. Під час їх розмови із персоналом кафе, до них із заду підійшов чоловік, як пізніше стало відомо ОСОБА_7 та став робити їм зауваження через голосну розмову. Потім несподівано наніс один удар кулаком у щелепу ОСОБА_17 , від якого останній впав на підлогу. Тоді він теж наніс ОСОБА_18 декілька ударів в область голови, щоби той заспокоївся. Викликали поліцію та швидку, яка госпіталізувала ОСОБА_19 .
Показання свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що 29.10.2016р. він працював на зміні в кафе «Фрешлайн», розташованому по вул. Полтавський шлях, 133 м.Харкова. Спочатку в кафе зайшов постійний відвідувач ОСОБА_7 , який зробив замовлення та відпочивав, а пізніше зайшла компанія з трьох людей, які просили продати їм пиво. Він попросив чоловіків пред`явити документи, щоби впевнитися у їх повнолітньому віці. Хлопці голосно розмовляли, бо були вже напідпитку . Їм ОСОБА_18 зробив зауваження. У цей час він робив замовлення та відвернувся. Потім побачив лежачого на підлозі ОСОБА_21 , який скаржився, що йому ОСОБА_18 зламав щелепу. Як саме ОСОБА_18 завдавав тілесних ушкоджень потерпілому він не бачив. В подальшому викликав працівників служби охорони,які по приїзду вивели конфліктуючих на вулицю.
Висновок судово-медичної експертизи №1311-А/16 від 7.11.2016р., згідно якого встановлено, що потерпілому ОСОБА_9 29.10.2016р. було спричинено тілесні ушкодження у вигляді лівобічного перелому нижньої щелепи в області кута, який утворився від дії тупих твердих предметів, можливо за тих обставин, на які вказано в постанові слідчого та відомо з історії хвороби, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню важкості по критерію тривалості розладу здоров`я;
Протокол проведення слідчого експерименту від 19.12.2016 р. та фототаблиця до нього, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого останній у присутності понятих показав та розказав про обставини скоєного відносно нього злочину, розкрив механізм нанесення йому тілесного ушкодження.
Висновок судово-медичної експертизи №1559/16 від 10.01.2017 р., згідно якого встановлено, що показання потерпілого ОСОБА_9 , на які він посилається при проведенні слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення встановленого у нього тілесного ушкодження.
Протокол одночасного допиту осіб від 03.02.2017р., проведеного між потерпілим ОСОБА_9 , свідком ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_7 , згідно якого потерпілий, свідок підтвердили надані ними раніше показання щодо обставин скоєння ОСОБА_7 29.10.2016р. кримінального правопорушення.

Зазначені показання потерпілого, свідків, письмові докази по справі, висновки експертів узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Наведені докази були належним чином оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі, є належними, допустимими та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого не спростовують висновки, що були покладені в основу обвинувального вироку за ч. 1 ст. 122 КК України.
При постановленні обвинувального вироку, районний суд відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. По справі здобуто докази, що були отримані у встановленому законом порядку, є належними та допустимими, у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, правильність кваліфікації його дій, поза розумним сумнівом.
Колегією суддів ретельно перевірені й інші доводи апеляційної скарги, в результаті встановлено наступне.
Твердження ОСОБА_7 про те, що ініціатором конфлікту був ОСОБА_9 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння та першим намагався вдарити обвинуваченого, а обвинувачений лише ухилився від удару потерпілого та з метою самооборони наніс йому один удар у відповідь, не підтверджується доказами по справі. Такі пояснення обвинуваченого спростовуються вищенаведеними об`єктивними, належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні.
Посилання обвинуваченого про те, що ОСОБА_9 напав на нього, ОСОБА_10 наніс йому декілька ударів кулаком у голову, й цьому судом не була дана оцінка, колегія суддів визнає необгрунтвоаними та такими, що не можуть вплинути на висновки суду про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.
По-перше, вина обвинуваченого в умисному нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості доведена поза розумним сумнівом, по-друге, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Доводи обвинуваченого про те, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є суперечливими не знайшли свого підтвердження, ці показання узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність та, як окремо, так й у сукупності з іншими доказами по справі, доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за викладених у вироку обставин.
Крім цього, районним судом були проаналізовані показання обвинуваченого, в результаті їм дана критична оцінка, ці показання ОСОБА_7 розцінені як спосіб захисту та бажання ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Версія обвинуваченого про перебіг розвитку подій, викладена ним в апеляційній скарзі, спростовується вищевказаними доказами по справі: показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами.
Будь-яких доказів того, що потерпілий та свідки обмовили обвинуваченого матеріали справи не містять, не надано таких доказів й стороною захисту.
Доводи обвинуваченого про те, що його дії були спрямовані лише на самозахист спростовуються вищевказаними належними та допустимими доказами.
Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги про істотне порушення кримінального процесуального закону при здійсненні кримінального провадження, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильність кваліфікації дій обвинуваченого, відсутність у діях ОСОБА_7 складу інкримінованого злочину.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення районного суду про визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, є законним та обгрунтованим, прийнятим за результатами повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 й скасування вироку суду немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: