13.11.2019 Справа № 642/ 3251 /18
н.п. 1-кп/644/ 321 /19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000036 від 12.02.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Красноградського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
10.07.2018 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000036 від 12.02.2018 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.03.2018 року обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк обраного запобіжного заходу неодноразово продовжувався судом, в останнє ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.09.2019 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 23.11.2019 року.

12.11.2019 року під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення застави. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що 23.11.2019 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою, судовий розгляд триває, ризики, визначені раніше судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли.

Обвинувачений та захисники обвинуваченого при розгляді клопотання прокурора проти його задоволення заперечували з тих підстав, що обвинувачення не доведене, ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні.
Також обвинувачений та його захисники, під час обговорення клопотання прокурора, просили у разі задоволення клопотання прокурора зменшити раніше визначений судом розмір застави до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, або змінити запобіжний захід на більш м`який ніж тримання під вартою, у вигляді домашнього арешту за фактичним місцем проживання.
В обґрунтування клопотання обвинувачений вказував, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має родину та сім`ю, місце постійного проживання та незадовільний стан здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, під час судового розгляду не залежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положення, встановлені у рішеннях Європейського суду з прав людини вказують на необхідність дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у скоєнні особою злочину є необхідною умовою для законності подальшого тримання її під вартою, але з часом існування лише цієї умови вже є недостатнім обґрунтуванням для продовження тримання особи під вартою.
Крім цього, підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду - ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою, а також необхідність тримання особи під вартою в ході судового розгляду справи має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.
Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен заарештований або затриманий має право на звільнення. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями явки до суду.
Зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані.
Положеннями частини п`ятої статті 176 КПК України передбачено, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-1, 258 - 258-5, 260, 261 КК України.
Рішення Конституційного суду України № 7-р/2019 від 25 червня 2019 року, яким визнано неконституційними положення частини п`ятої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України, та яке є обов`язковим до виконання, що дає підстави суду застосовувати до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених вищезазначеними статтями Кримінального кодексу України, більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із триманням під вартою.
Суд, вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки на цей час продовжують існувати ризики визначені ст. 177 КПК України, а строк обраного обвинуваченому запобіжного заходу спливає 23.11.2019 року.

Клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню.
При вирішенні клопотання прокурора, захисту, колегія суддів враховує сукупний строк перебування ОСОБА_8 під вартою, що налічує майже півтора роки. На даний час зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були встановлені під час обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 одружений, має дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання на підконтрольній території України.
У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у раніше визначеному судом розмірі із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 під час судового провадження даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, майнового та сімейного стану обвинуваченого, суд вважає, що раніше визначений ухвалою суду розмір застави, буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Враховуючи, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (Державна зрада), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, та тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, (Незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв (бойових припасів), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, з метою запобігання спробам обвинуваченого незаконно впливати на свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватися від суду, вчиняти кримінальні правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому продовжує щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в раніше визначеному ухвалою суду розмірі.
Визначаючи підстави для продовження дії виняткового виду запобіжного заходу, суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, а також на цей час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали.

За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Разом з тим, виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою до 10 січня 2020 року, або до часу внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 176, 177, 178, 180, 183, 331, 369 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого відмовити.

Продовжити строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 10 січня 2020 року.

У разі внесення застави у розмірі визначеному в ухвалі суду від 05.08.2019 року, а саме у сумі 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384 200,00 грн., які можуть бути внесені, як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок: (отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, Код отримувача (код за ; Банк отримувача ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача 6674), начальник Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» повинен виконати вимоги ч. 4 ст. 202 КПК України і у разі відсутності іншого судового рішення, яке набрало законної сили, і прямо передбачає тримання обвинуваченого під вартою - звільнити ОСОБА_8 з під варти, роз`яснивши порядок виконання запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до КПК України, повідомити вказаних в статті осіб. Контроль покласти на прокурора.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:
1)прибувати до суду, у проваджені якого знаходиться кримінальне провадження, за першою вимогою;
2) сповіщати суд, прокурора про всі випадки зміни місця проживання та виїзду за межі м. Харкова;
2)утримуватися від спілкування із свідками, експертами;
3)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 10 січня 2020 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, або заставодавцю, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_8 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора відділу 04/4 прокуратури Харківської області - ОСОБА_10 та суддю Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 .
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору для відома.

Копію ухвали направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали в частині контролю за виконанням обвинуваченим обов`язків, покладених на нього даною ухвалою покласти на Холодногірський відділ поліції ГУНП в Харківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу 04/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_10 .

Ухвала про продовження строку тримання під вартою, згідно Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 року, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3