У Х В А Л А
06 вересня 2019 року м. Хмельницький
В обґрунтування даного клопотання слідчим зазначено, що 25.08.2019 року в період часу з 09:00 по 20:00 год. невідома особа, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрала телевізор марки « LG», планшет марки «LG», мобільний телефон марки « Redmi», картки банків «ОщадБанк» та «ПриватБанк» та документи а саме: паспорт громадянина України, свідоцтво про народження, трудову книжку, посвідчення учасника бойових дій, пенсійне посвідчення та диплом про закінчення середньої та вищої освіти, чим спричинила ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 21 700 грн.
В ході досудового розслідування 05.09.2019 ОСОБА_6 в службовому кабінеті №405 по вул. Пушкіна, 15, Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області, добровільно видав телевізор марки «LG» із серійним номером № НОМЕР_1 , картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , сумку коричневого кольору із документами, а саме: паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , картку платника податків на ім`я ОСОБА_5 , тимчасове посвідчення офіцера запасу виданий на ім`я ОСОБА_5 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , пульт до телевізора чорного кольору марки «LG».
05.09.2019 винесено постанову про визнання вище вказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні.
Тому, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність в їх арешті.
Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, проте їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як зазначено у ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Тому, приходжу до висновку, що у відповідності до вимог ст.ст. 170-173 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, слід накласти арешт на телевізор марки «LG» із серійним номером № НОМЕР_1 , пульт до телевізора чорного кольору марки «LG» та сумку коричневого кольору, шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_5 права їх відчужувати.
Разом з цим, в накладенні арешту на: картку банку «ПриватБанк» із номером НОМЕР_2 , паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , картку платника податків на ім`я ОСОБА_5 , тимчасове посвідчення офіцера запасу виданий на ім`я ОСОБА_5 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , слід відмовити, оскільки такий арешт не співрозмірний завданням кримінального провадження, а його наслідки суттєво позначається на інтересах та правах потерпілого ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, -
Клопотання задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог, - відмовити.
Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя