Справа № 357/2326/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.08.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №4 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, з загальною середньою освітою, розлученого, проживаючого за рахунок тимчасових джерел заробітків від надання будівельних послуг, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

15 грудня 2018 року близько 12 години ОСОБА_4 діючи умисно, таємно від оточуючих, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим. що за його діями ніхто не спостерігає проник через вхідні двері до житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 звідки викрав чавунну батарею на вісім секцій бувшої у використанні вартістю 440 гривень, належну потерплій.

Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 440 гривень.

Крім цього, 20 грудня 2018 року 12 години ОСОБА_4 діючи умисно, таємно від оточуючих, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає проник через вхідні двері до житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 звідки повторно викрав одну чавунну батарею бувшу у використанні на 11 (одинадцять) секцій вартістю 605 гривень та дві чавунні батареї бувші у використанні на 10 (десять) секцій кожна, вартістю 550 гривень кожна, на загальну суму 1100 гривень, які через вхідні двері виніс на вулицю та завантажив їх на дитячі санчата.

В подальшому, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 1705 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам. При цьому зазначив, крадіжки вчинив одноособово, викрадені батареї здав на пункт прийому металобрухту, кошти витратив на власні потреби. Коли перший раз вчиняв крадіжку, то побачив лише одну батарею інші не помітив. Щиро розкаюється у скоєному, готовий нести будь-яке покарання призначене судом, запевнив, що зробив для себе належні висновки має намір відшкодувати завдані збитки.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло вчинене повторно, за якою він і повинен нести відповідальність.

При цьому суд не змінюючи обсягу обвинувачення, вважає неправильною кваліфікацію дій обвинуваченого двічі за ч. 3 ст. 185 КК України як за сукупністю злочинів, оскільки вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу у творю повторність злочинів, а не їх сукупність, а тому з кваліфікації слід виключити подвійне посилання на ч. 3 ст.185 КК України як зайве.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив закінчений тяжкий умисний злочин проти власності, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді матеріальної шкоди, яка не усунута.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо. Даних про схильність обвинуваченого до порушень громадського порядку та притягнення до адміністративної відповідальності стороною обвинувачення суду не надано. Обвинувачений розлучений, проживає сам. Відповідно до досудової доповіді характеризується посередньо. Зі слів працює на будівництві. На обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення намагається вести соціальний спосіб життя. Водночас суд враховує, що відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного злочину оцінюється як середній та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину який, негативно та критично ставиться до своїх протиправних дій, готовий нести відповідальність за вчинене, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, наявність однієї пом`якшуючої і відсутність обтяжуючих покарання обставин суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним та іншими нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, розмір якого має бути ближчим до мінімального.

При цьому суд, з урахуванням усіх наведених вище обставин, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Судові витрати та речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і призначити покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 4 ч. 2 ст. 76 КК України , а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
3) виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.
Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні:

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1