Справа № 369/6885/19
Провадження №1-кс/369/2161/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002402 від 04.08. 2014 року, з ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, а саме на квартиру, розташовану в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що накладено постановою старшого слідчого, слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 про накладення арешту на майно від 24.07.2012 року, б/н, реєстраційний номер обтяження 12797553, зареєстровано: 27.07.2012 18:03:48 за № 12797553 реєстратором: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора.
На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що ОСОБА_3 є власником майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі укладеного 12.04.2011 року Договору №12-1/04/11-Б з забудовником будинку -- Дочірнім підприємством «Дніпровський круг» та додаткової угоди б/н від 10.05.2011 року до цього Договору.
Згідно до п. 1 об`єктом Договору є житловий комплекс з офісними приміщеннями, що будувався за вищевказаною адресою, а предметом являються майнові права на нерухомість (квартира), будівництво якої на момент укладання Договору не було завершене.
На виконання пункту 4.1 абзацу 1 Договору та Додаткової угоди ОСОБА_3 сплатив за квартиру 264 000,00 гри., тобто повну суму коштів, передбачену Договором.
На виконання умов укладеного Договору № 12-1/04/11-Б від 12.04.2011 року, ДП «Дніпровський круг» передало, а ОСОБА_3 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_2 за актом прийняття-передачі квартири від 28.10.2011 року. У зв`язку із цим. на підставі п.п.3.1.4 Договору № 12-1/04/11-Б від 12.04.2011 року та п. 4 акту прийняття-передачі квартири від 10.05.2011 року, ОСОБА_3 набув право робити ремонт у цій квартирі.
У зв`язку із тяжким фінансовим станом ДП «Дніпровський круг» та його неспроможністю самостійно виконати вимоги Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області щодо прийняття в експлуатацію будинку АДРЕСА_3 (в якому розташована спірна квартира) ОСОБА_3 , нарівні з іншими інвесторами, добровільно сплачував свої кошти на поточні рахунки підрядних організацій за виконання будівельних робіт у цьому будинку.
Тобто, сплативши у повному обсязі вартість квартири АДРЕСА_2 у сумі 264000.00 грн., ОСОБА_3 ще додатково змушений був виконувати замість ДП «Дніпровський круг» його ж зобов`язання перед підрядними організаціями.
У зв`язку з тривалим невиконанням ДП «Дніпровський круг» своїх зобов`язань в частині здачі об`єкту інвестування в експлуатацію та передачі позивачі пакету документів для оформлення права власності на інвестовану квартиру, ОСОБА_3 звернувся до суду і рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2013 року у цивільній справі № 369/3800/13-ц за ОСОБА_3 було визнано майнові права на квартиру АДРЕСА_4 .
За період з дня підписання акту прийому-передачі від 10.05.2011 року, ОСОБА_3 виконав необхідні ремонтні роботи у квартирі, за свій рахунок придбавши будівельні матеріали і обладнання, користується квартирою та сплачує за житлово-комунальні послуги, але позбавлений був можливості оформлення права власності, через тяганину з оформленням документів по введенню будинку в експлуатацію.
Після оформлення документів на землю під будинком, сплати пайового внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Боярка в бюджет м. Боярка коштами мешканців будинку (в тому числі і коштами ОСОБА_3 ), нарешті вдалося оформити документи для введення будинку в експлуатацію, як закінченого будівництвом об`єкта нерухомості (Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області видано сертифікат КС №39 від 05.06.2018 року), будинку офіційно присвоєна поштова адреса (рішення №37/14 Виконавчого комітету Боярської міської ради від 14.06.2018 року).
Проте, маючи на руках необхідний пакет документів для реєстрації права власності на квартиру, ОСОБА_3 позбавлений можливість оформити документи на свою квартиру, зареєструвати місце свого проживання, отримати субсидію тощо, через те, що, як виявилось, на квартиру накладено арешт постановою старшого слідчого Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Київській області, старшого лейтенанта юстиції Рождєствіна-Смука 1.1, від 24.07.2012 року.
Арешт було накладено в ході розслідування кримінальної справи № 205 від 28.12.2011 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, досудове розслідування якого на той час перебувало в СВ УСБ України у Київській області з метою забезпечення цивільного позову.
В подальшому в зв`язку із набранням чинності КПК України 2012 року, її було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як кримінальне провадження № 0002402 від 04.08.2014 року.
На даний час розслідування кримінального провадження №0002402 здійснює вже інший орган досудового розслідування - Києво-Святошинський відділ поліції Головного управління поліції в Київській області (слідчий ОСОБА_6 , процесуальний керівник - прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 ).
Згідно постанови старшого слідчого Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 про накладення арешту на майно від 24.07.2012 року та витягу з СРДР від 06.09.2018 року, кримінальну справу було порушено відносно громадянина ОСОБА_8 , який обіймаючи посаду директора ДП «Дніпровський круг», підписав безоплатний договір про передачу в майбутньому квартири АДРЕСА_5 з громадянами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (який помер), але незважаючи на це, реалізував квартиру АДРЕСА_6 за 264000,00 грн. ОСОБА_3 .
Зважаючи, що на думку слідчого, вищевказані квартири мають різні номери, але характеристика та площа цих квартир вказує на їх тотожність, виключно з метою забезпечення цивільного позову громадянам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , слідчий виніс вказану постанову про арешт на кв. АДРЕСА_2 .
Кримінальне справа/провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 неодноразово розглядалась в судах, і вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.06.2013 року по справі № 1-744/12, ОСОБА_8 визнано невинним та виправдано за ч.4 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22.08.2013 року апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції було задоволено, вирок Києво- Святошинського районного суду Київської області від 12.06.2013 року щодо ОСОБА_8 - скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2014 року (номер справи 369/8534/13-к), кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190 КК України повернено прокурору Київської області для проведення додаткового розслідування і з цього часу кримінальне провадження (справа) перебуває на додатковому розслідуванні в Києво-Святошинскому ВП ГУНП в Київській області, справа протягом більше п`яти років не закрита, але й в суд не передана, обвинувальний висновок не складено, розслідування по справі фактично не здійснюється.
З клопотаннями про скасування арешту та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження він звертався до слідчого ОСОБА_6 29.01.2019 року та 19.04.2019 року, однак відповідей на свої клопотання від слідчого досі не отримав.
Натомість звернувшись 13.03.2019 року до Києво-Святошинської місцевої прокуратури з клопотанням про скасування арешту майно, він нарешті отримав відповідь, зокрема керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури листом №892-вих-19 від 13.03.2019 року підтвердив, що арештована квартира не була визнана речовим доказом, але зазначив, що для зняття арешту йому слід звернутися з клопотанням до слідчого судді Києво- Святошинського районного суду Київської област і в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.
Хоча арешт було накладено виключно з метою забезпечення цивільного позову громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проте цивільний позов громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , могли пред`явити лише до підозрюваного, обвинуваченого (тобто ОСОБА_11 ) або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння (ст. 28 КПК України 1960 року та ч. 1 ст. 128 КПК 2012 року).
В ході досудового розслідування ОСОБА_3 не був визнаний підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка несе відповідальність за шкоду, квартира АДРЕСА_7 належить ОСОБА_3 як добросовісному набувачу, що підтверджено як матеріалами кримінального провадження, так і рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2013 року у цивільній справі №369/3800/13-ц, яке вступило в законну силу і не оскаржувалось.
При цьому речовим доказом квартира АДРЕСА_7 не визнавалась, а відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України (2012 року) не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Цивільний позов ні громадяни ОСОБА_9 га ОСОБА_10 , ні інші учасники кримінального провадження взагалі не заявляли.
Більш того, рішенням Києво-Святошинської районної ради VII скликання № 505-31-VII від 22.11.2018 року затверджена Програма про порядок виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок невиконання забудовником ДП «Дніпровський круг» своїх зобов`язань, на 2018-2019 роки (адреса в інтернеті: https://ksrr.gov.ua/ documents/rishennya/vii-sklikannya/sesiia-31-22112018), зі змінами, внесеними рішенням №529- 32-VII від 20.12.2018 року (https://ksrr.gov.ua/files/RiwenyaVII/529.pdf), згідно якої право на отримання грошової компенсації відповідно до Програми мають особи, які постраждали у зв`язку з відмовою ДП «Дніпровський круг» від виконання своїх зобов`язань за договорами від 01.09.2007 року про передачу майнових прав на квартири в будинку за адресою: АДРЕСА_8 , визначені рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 31.07.2018 року № 45/2, в т.ч. і громадянка ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 - помер).
Згідно п. 4.3 вищевказаної Програми, грошова компенсація має одноразовий характер і виплачується на підставі письмової заяви уповноваженої особи (особи, яка постраждала у зв`язку з відмовою забудовника ДП «Дніпровський круг» від виконання своїх зобов`язань за договорами від 01.09.2007 про передачу майнових прав на квартири в будинку за адресою: АДРЕСА_3 ) та інших документів, зазначених у цьому Порядку, у розмірі 500000.00 грн. у межах витрат, передбачених на ці цілі, а саме 4000000,00 грн., в тому числі 3000000,00 грн. за рахунок коштів районного бюджету та 1000000,00 грн. місцевого бюджету м. Боярка.
ОСОБА_9 05.02.2019 року за рахунок коштів, отриманих вищевказаною програмою придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_9 (витяг з Державного реєстру речових прав додається).
З наведеного вбачається, що відсутня необхідність у подальшому арешті квартири, яка належить ОСОБА_3 , оскільки громадянка ОСОБА_9 з цивільним позовом не звертались (при тому, що арешт накладено саме для забезпечення цивільного позову), а реалізувала своє право на відшкодування шкоди через отримання компенсації на придбання житла в рамках Програми про порядок виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок невиконання забудовником ДП «Дніпровський круг» своїх зобов`язань, на 2018 - 2019 роки (тобто не може пред`являти цивільний позов, гак як вже отримала компенсацію та придбала квартиру), квартира не визнавалась речовим доказом по кримінальній справі/провадженню, до того ж ОСОБА_3 не був визнаний обвинуваченим чи підозрюваним або особою, яка несе за законом матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого чи підозрюваного.
На підставі вищевикладеного просив судскасувати арешт на квартиру, розташовану в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що накладено постановою старшого слідчого, слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 про накладення арешту на майно від 24.07.2012 року, б/н, реєстраційний номер обтяження 12797553, зареєстровано: 27.07.2012 18:03:48 за №12797553 реєстратором: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора.
У судове засідання заявник не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду направив заяву у якій просив просив проводити розгляд справи у його відсутності та скасувати арешт земельну ділянку.
У судове засідання слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
У судове засідання прокурор Києво-Святошинської місцевої не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0002402 від 04.08. 2014 року, з ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В рамках визначеного кримінального провадження постановою старшого слідчого, слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 накладено арешт на майно від 24.07.2012 року, б/н, реєстраційний номер обтяження 12797553, зареєстровано: 27.07.2012 18:03:48 за №12797553 реєстратором: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора, а саме на квартиру, розташовану в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді Києво-Святошинської місцевої прокуратури за №892-вих-19 від 13.03.2019 року вбачається, що арештована квартира не була визнана речовим доказом.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вищевказані положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту на квартиру, розташовану в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами клопотання та доданими до нього матеріалами, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_3 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
У зв`язку з чим, суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений постановою старшого слідчого СВ Управління Служби безпеки України в Київській області, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002402 від 04.08. 2014 року, з ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.
Скасувати арешт на квартиру, розташовану в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що накладено постановою старшого слідчого, слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 про накладення арешту на майно від 24.07.2012 року, б/н, реєстраційний номер обтяження 12797553, зареєстровано: 27.07.2012 18:03:48 за №12797553 реєстратором: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1