Справа № 314/5356/18
Провадження № 1-в/314/1567/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1)21.10.1993 року вироком Орджонікідзевського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 144 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 1 рік. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.03.1994 року відстрочка виконання вироку скасована, направлений в місця позбавлення волі на 2 місяці.
2)07.03.19995 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений від відбування покарання 20.10.1995 року по відбуттю строку покарання.
3)19.04.1996 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ст. 86-1, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України, до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28.07.2004 року дії перекваліфіковані на ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Звільнений 03.08.2004 року по відбуттю строку покарання.
4)23.11.2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Звільнений 14.08.2006 року по відбуттю строку покарання.
5)27.03.2007 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 28.03.2014 року по відбуттю строку покарання.
6)20.10.2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. ст. 76 КК України з іспитовим строком 1 рік.
По даній справі засуджений: 12.02.2015 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України з іспитовим строком 1 рік. Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 19.05.2015 року вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2015 року в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено новий, призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2014 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. ст. 76 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, виконувати самостійно. Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання. В решті вирок залишено без змін.
Початок строку: 14.01.2015 року, кінець строку: 22.04.2019 року,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженогоОСОБА_3 .

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні клопотання адміністрації установи підтримав, просив задовольнити.
Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання адміністрації колонії.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 20.05.2016 року відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», станом на 22.08.2017 року відбув 2/3 частини призначеного строку покарання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України стягнення, які були накладені на засудженого, зняті та погашені у встановленому законом порядку, а тому вони не повинні враховуватися при розгляді питання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, тобто засуджений вважається таким, що не має стягнень, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення, працевлаштований днювальним штабу установи, до праці ставиться добре,, надану роботу виконує вчасно та в повному обсязі, згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучається до суспільно-корисної праці та виконання робіт з благоустрою установи, до виконання вказаних робіт ставиться з розумною ініціативою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», підвищує загальноосвітній рівень шляхом самоосвіти, відвідує бібліотеку установи.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2015 року з урахуванням вироку Апеляційного суду Запорізької області від 19.05.2015 року, на невідбутий строк, що складає 4 місяці 17 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

05.12.2018