У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000443

за апеляційною скаргою прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2018 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 317 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

підозрюваний ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Покладено на підозрюваного обов`язки: прибувати до слідчого два рази на тиждень; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; утриматися від спілкування з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Визначено, що строк дії ухвали закінчується 07.02.2019 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, обравши ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор оспорює застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. На думку прокурора, до ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, прокурор зазначає, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, є обгрунтованою. Посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також наводить відомості про особу ОСОБА_6 .

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 317 КК України, відомості про які 01.02.2018 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000443.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що за невстановлених обставин придбав особливо небезпечний наркотичний засіб-канабіс, у кількості не менше ніж 0,162 г, який незаконно зберігав за місцем проживання по АДРЕСА_1 з метою збуту та який 04.07.2018 р. близько 13.50 год незаконно збув ОСОБА_10 .

Крім цього, 04.07.2018 р. в період часу з 13.39 год. по 14.04 год. надав приміщення своєї квартири для незаконного виготовлення та вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - концентрату з макової соломи, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та 05.12.2018 р. в період часу з 13.00 год по 15.40 год повторно надав приміщення своєї квартири для незаконного виготовлення та вживання особливо небезпечного наркотичного засобу-опію ацетильованого ОСОБА_8 та ОСОБА_9

05.12.2018 р. ОСОБА_6 було затримано та 06.12.2018 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 317 КК України.

В клопотанні слідчого ставиться питання про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на свідків.

Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя зазначив, що надані прокурором докази доводять наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_6 лише у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 317 КК України, що полягало у наданні приміщення квартири для незаконного вживання наркотичних засобів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Суд вважав доведеним наявність ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування його від органів досудового розслідування і суду; вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень. Суд вважав недоведеними наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, у вигляді незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки обізнаність підозрюваного щодо осіб свідків, анкетні дані яких були змінені, не надасть йому жодної можливості впливу на них.

Слідчий суддя зазначив, що під час розгляду клопотання виникли сумніви у доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317 КК України. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у зв`язку з вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КПК України, розпочато 05.12.2017 р. в іншому кримінальному провадженні, яке здійснювалося відносно правопорушень вчинених іншими особами за відсутності відомостей про вчинення цих правопорушень у змові з ОСОБА_6 . Це робить недопустимими докази вчинення ним правопорушень, які здобуті до 05.12.2018 р. При цьому слідчий суддя врахував також, що такі докази були отримані при проведення негласних слідчих-розшукових дій відносно ОСОБА_11 , дозвіл на проведення яких або використання їх результатів відносно ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.246-257 КПК України не надавався.

Слідчий суддя зазначив, що посилання прокурора на те, що відомості про вчинення правопорушень ОСОБА_6 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 05.12.2018 р. із вказівкою інших його анкетних даних в зв`язку з необхідністю забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, не приймає до уваги. Оскільки, незважаючи на рішення слідчого у кримінальному провадженні будь-яких підстав для застосуванні заходів безпеки до ОСОБА_6 зі зміною його анкетних даних відповідно до вимог Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві" не існувало.

Слідчий суддя зазначив, що посилання у дослідженому судом рішенні слідчого про внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень зі зміненими анкетними даними учасників кримінального провадження внаслідок того, що з ними у вільному доступі могли ознайомитися працівники органів досудового розслідування, вважає таким, що не ґрунтується на вимогах п.7 § 4 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яким доступ до внесених у Реєстр відомостей щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних зі збутом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, відкривається з моменту оголошення підозри особі або прийняття рішення про закриття провадження без оголошення підозри особі, а отже відомості про вчинення правопорушення ОСОБА_6 не могли бути змінені.

Враховуючи викладене, на думку слідчого судді, відомості про результати слідчих та розшукових дій у кримінальному провадженні, що здійснювалося на підставі відомостей внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно інших осіб не могли бути використані як допустимі докази, що відповідно до вимог ст.84, 86, 87, 194 КПК України доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 цих правопорушень.

Слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, оскільки, зважаючи на фактичну доведеність підозри у вчиненні ОСОБА_6 лише одного не повторного правопорушення, передбаченого ст.317 КК України, покарання за яке відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України не дає підстав для застосування до підозрюваного, який не є судимим, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя врахував відсутність відомостей про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду, перешкоджання кримінальному провадженню або повідомлення про підозру у вчинені іншого злочину.

У зв`язку із викладеним, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , який не судимий згідно ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, не працює.

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості: переховування його від органів досудового розслідування і суду; вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень.

Також апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про відсутність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки доводи прокурора про існування такого ризику ґрунтуються на припущеннях.

З огляду на наявність ризиків, враховуючи дані про особу підозрюваного, є правильними висновки слідчого судді, що більш м`який запобіжній захід, ніж тримання під вартою, у вигляді домашнього арешту є достатнім для запобігання наявним ризикам.

З огляду на викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 ч.3, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2018 року у відношенні ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3