справа № 563/322/19
У Х В А Л А
04 квітня 2019 року м. Корець
Корецький районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
До Корецького районного суду Рівненської області надійшов затверджений обвинувальний акт та додані до нього документи відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.
Ухвалою слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 22 лютого 2019 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб до 19 квітня 2019 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 діб, обґрунтовуючи це тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зникли.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечувала щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою та просила суд змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_5 .
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання сторони захисту, суд приходить до таких висновків.
За змістом ч.3 ст.199 КПК України, підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.
21.02.2019 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та за ч.1 ст.357 КК України, а саме незаконному заволодінні офіційним документом, вчиненому з корисливих мотивів.
Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд враховує те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення проти власності, яке вчинив в період іспитового строку за вироком Корецького районного суду Рівненської області від 28.03.2018 року. Тобто, будучи особою, яка притягнута судом до кримінальної відповідальності за вчинення злочину майнового характеру, однак, звільнена від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення.
Таким чином, суд погоджується з прокурором у тому, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зникли. На думку суду, окрім наведених прокурором обставин про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, який не зник також свідчить те, що обвинувачений вчинив новий злочин у період іспитового строку, призначеного судом, а тому у разі визнання його винним за вчинення даного злочину, суд не зможе більше застосувати до нього іспитовий строк, а зобов`язаний буде призначити йому покарання пов`язане тільки з реальним позбавленням волі.
Зважаючи на наведене, суд вважає, що ступінь ризиків, передбачені статтею 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді взяття під варту, на даний час не зменшились. Зокрема, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити новий злочин, незаконно впливати на потерпілого, відсутні докази на підтвердження наявності в нього настільки міцних соціальних зв`язків, які стримували би його від намірів переховуватися від суду.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб.
За таких обставини клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.197, 331 КПК України, суддя,
Клопотання прокурора задоволити.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 02 червня 2019 року 12 год. 55 хв.
Захиснику-адвокату ОСОБА_5 в задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1