ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/216/18 Справа № 192/1265/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення. Обгрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції вказав, що клопотання засудженого про застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року задоволенню не підлягає, оскільки це питання було вирішено судом під час ухвалення вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року, який в частині зарахування строку попереднього ув`язнення залишений без змін при розгляді його судом апеляційної інстанції.
Так, 11 червня 2018 року вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 , яким зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 24 вересня 2016 року по 07 грудня 2017 року, був скасований в частині призначення покарання, проте в іншій частині вирок залишений без змін.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання період часу з 07 грудня 2017 року по 11 червня 2018 року.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання та не враховано те, що він перебував у СІЗО - 3 до ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції 11 червня 2018 року та в цей же день і отримав його копію, рішенням якого йому було змінено строк покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарг засудженого.

Засуджений ОСОБА_6 наполягав на задоволенні його апеляційної скарги за викладених у ній підстав.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого,який підтримав апеляційну скаргу , думку прокурора, що заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Що стосується доводів засудженого щодо того, що судом першої інстанції незаконно йому відмовлено у перерахунку строку попереднього ув`язнення та не враховано період часу з 07 грудня 2017 року до 11 червня 2018 року, що суперечить чинному закону, то такі доводи заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року ОСОБА_6 було засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, строк відбуття покарання вирішено рахувати з 24 вересня 2016 року та зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання період часу з 24 вересня 2016 року по 07 грудня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в подальшому Апеляційним судом Дніпропетровської області 11 червня 2018 року було ухвалено новий вирок, яким останньому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців та в іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін. Також наявними матеріалами встановлено, що ОСОБА_6 перебував в установі попереднього ув`язнення і з 07 грудня 2017 року по 11 червня 2018 рік, так як вироком суду першої інстанції йому було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, а тому, оскільки ОСОБА_6 було вчинено злочин до 20 червня 2017 року, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні продовжено, то в даному випадку підлягає застосуванню ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII і до періоду часу з 07 грудня 2017 року по 11 червня 2018 року перебування його під вартою, який слід зарахувати до строку відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що в свою чергу кореспондує з позицією, висловленою у Постанові Великої палати Верховного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 щодо необхідності додаткового зарахування йому до строку покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року часу його попереднього ув`язнення з 07 грудня 2017 року до 11 червня 2018 року, а тому його апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_6 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року - задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 72 КПК України в редакції закону України від 26 листопада 2015 року до строку покарання строк його попереднього ув`язнення з 07 грудня 2016 року по 11 червня 2018 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4