Провадження №: 1-кп/752/700/19
У Х В А Л А

12.02.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28 ч. 2, 111 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження і в ході судового розгляду представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на те, що застосування відносно нього іншого запобіжного заходу, аніж такого виняткового, як тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке кримінальним законом передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, крім того, в обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, встановлені ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають значення для даного кримінального провадження та впливати на свідків.

Представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів, що свідчать про вчинення ним кримінального правопорушення, однак пред`явлене йому обвинувачення не є обгрунтованим, крім того, прокурором формально подано клопотання, що не відповідає вимогам статті 184 КПК України, оскільки у ньому містяться посилання на ризики, зазначені у попередніх клопотаннях про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, у попередніх ухвалах суду про продовження йому строків тримання під вартою також відсутні посилання на ризики, встановлені статтею 177 КПК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та не застосовувати відносно нього будь-яких заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки кримінальним процесуальним законом заборонено застососувати будь-які запобіжні заходи у кримінальних провадженнях, в тому числі за ст. 111 КК України, окрім як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на необгрунтованість та безпідставність пред`явленого його підзахисному обвинувачення, яке прокурором за час судового розгляду не доведено, усі докази даного кримінального провадження, надані у розпорядження суду, є сфальсифікованими, крім того, заявлені прокурором ризики в ході судового розгляду зникли, оскільки на даний час триває стадія судового розгляду і відповідно до встановленого судом порядку судом досліджуються письмові матеріали кримінального провадження, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та не застосовувати відносно його підзахисного будь-який запобіжний захід.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.

Так, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що у даному кримніальному провадженні відсутні ризики, встановлені статтею 177 КПК України, оскільки на даний час заявлені прокурором ризики дійсно зменшились, зважаючи на те, що розпочато процедуру судового розгляду, однак заявлені у даному кримніальному провадженні ризики хоч і зменшились, однак вони мінімізовані не настільки, щоб стверджувати факт їх відсутності у даному кримінальному провадженні, у якому особі предявлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту і про те, що надані стороною обвинувачення у розпорядження суду докази є сфальсифікованими, оскільки такого факту стороною захисту у встановленому законом порядку не доведено.

Доводи самого обвинуваченого суд також не може взяти до уваги як обгрунтовані, оскільки на даний час триває судовий розгляд і відповідно до встановленого судом порядку потрібно дослідити усі письмові матеріали кримінального провадження, переглянути відеозаписи та матеріали негласних (слідчих) розшукових дій, допитати свідків та самого обвинуваченого, тобто на даний час у суду немає передбачених законом підстав для надання висновку про обгрунтованість або необгрунтованість пред`явленого обвинувачення. Що стосується доводів обвинуваченого про те, що клопотання прокурора не відповідає вимогам статті 184 КПК України, то вони також не є слушними, оскільки у клопотанні прокурора містяться усі дані, вказані у частині першій цієї статті.

Разом з тим, при вирішенні клопотання прокурора суд звертає увагу на те, що прокурором дійсно у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку не доведено ризики того, що обвинувачений може впливати на свідків або ж знищити та спотворити докази у даному кримінальному провадженні, однак, не зважаючи на це, у даному кримінальному провадженні продовжує ісувати ризик, встановлений статтею 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду та не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Крім того, вирішуючи клопотання прокурора суд вкотре звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому зважаючи на суть пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, мотив та спосіб вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке має високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, суд надходить до висновку про наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який на даний час переважає принцип поваги до особистості обвинуваченого ОСОБА_8 .

Крім того, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст. 176 ч. 5 КПК України, згідно якої запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого, в тому числі, ст. 111 КК України.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що обставини, які слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_8 саме такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою на даний час не зменшились та продовжують існувати, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 350 КПК України задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. 350 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника державного обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_8 продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12.04.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3