Дата документу 14.02.2019
Справа № 334/1074/19
Провадження № 1-кс/334/461/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали скарги захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на незаконність затримання у кримінальному провадженні № 0005384 від 13.12.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга захисника ОСОБА_4 на незаконне затримання ОСОБА_3 .

Скарга обґрунтована тим, що фактичне затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснено 14.02.2019 о 09 год. 45 хв. біля будівлі Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Затримання здійснено на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2019 року у справі № 334/900/19. Скаржник вважає, що в ухвалі суду надано дозвіл на затримання іншої особи, оскільки в даній ухвалі вказана дата народження невідомого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Затриманий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не повідомлений про підозру. Захисник просить визнати затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконним.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Згідно ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставлені особи до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду від 08.02.2019 у справі №334/900/19 клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задоволено, надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, маючого вищу освіту, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Проте, при написанні вказаної ухвали допущена описка, а саме: у вступній та резолютивній частинах ухвали невірно зазначено дату та місяць народження підозрюваного ОСОБА_3 , а саме замість вірного « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У зв`язку з вищевказаною обставиною, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2019 року у справі № 334/900/14 розглянуто питання про виправлення описки, а саме у вступній та резолютивній частинах ухвали дату та місяць народження підозрюваного ОСОБА_3 слід читати « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно із ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема серед іншого законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Так, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Враховуючи викладене, вимоги діючого законодавства, факт виправлення описки в ухвалі Ленінського районного суду від 08.02.2019 року щодо надання дозволу на затримання ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку відмовити в задоволені скарги, оскільки помилка у даті народження підозрюваного не є підставою для визнання затримання незаконним, а матеріали справи свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення. Невідповідність дати народження в ухвалі є очевидною технічної опискою, але усі інші дані стосуються саме особи ОСОБА_3 і подій його затримання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені скарги захисника ОСОБА_4 на незаконність затримання у кримінальному провадженні № 0005384 від 13.12.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1