Справа № 368/417/17
Провадження № 1-кп-11/18
В И Р О К
іменем України

27 грудня 2018 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_10
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000019 за обвинуваченням:

ОСОБА_13 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Кагарлицького району Київської області, громадянина України, одруженого, непрацюючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_14 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, одруженого, не працючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_13 11.01.2017 року приблизно о 13:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 під час вживання разом з ОСОБА_14 алкогольних напоїв вирішив покликати для вживання спиртних напоїв свого знайомого ОСОБА_15 за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_4 . Для цього ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 , прийшли до території будинку АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_15 .. Зайшовши приблизно о 13:10 год. через незачинену хвіртку на територію вказаного домоволодіння, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшли разом до будинку, після чого ОСОБА_14 постукав у вікно. Не дочекавшись, поки власник чи користувач житла відчинить двері, ОСОБА_14 рукою узявся за ручку дверей і ривком вирвав їх, пошкодивши при цьому замикаючий пристрій (засув). Продовжуючи свої дії, ОСОБА_13 , увійшли разом з останнім через двері до будинку де зустріли ОСОБА_9 до якого звернулися з запитанням про місце знаходження ОСОБА_15 , але, не отримавши відповіді на своє запитання, наніс останньому кілька ударів відкритою долонею правої руки по обличчю. Після цього, ОСОБА_13 ще раз запитав у нього, де знаходиться ОСОБА_15 та наказав повідомити номер його мобільного телефону. Почувши від ОСОБА_9 відповідь про те, що він не знає, де перебуває ОСОБА_15 і йому невідомий номер мобільного телефону останнього, ОСОБА_13 не отримавши від ОСОБА_9 позитивної відповіді на своє запитання, ОСОБА_13 завдав одного удару принесеним з собою ножем по тім`яній частині голови ОСОБА_9 , заподіявши йому лінійну рану голови в тім`яно-потиличній ділянці зліва, тобто застосувавши до потерпілого небезпечне для його життя та здоров`я насильство. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №6 від 12.01.2017 вказане тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.

Не виявивши в будинку свого знайомого ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишили місце вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 винність свою у вчиненні злочину заперечив, пояснив, що в той день він прийшов до знайомого ОСОБА_16 де вже перебував ОСОБА_14 , в свою чергу ОСОБА_16 запропонував йому та ОСОБА_14 покликати ОСОБА_15 .. Разом з ОСОБА_14 він пішов до ОСОБА_15 за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_13 не знав що в будинку їхнього спільного знайомого ОСОБА_15 мешкають інші люди, підійшовши до будинку, зайшовши через незачинену хвіртку на територію вказаного домоволодіння, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 почули, що в будинку працює телевізор, підійшовши до дверей ОСОБА_14 смикнув за ручку дверей й вони відкрились, зайшовши до будинку, зрозуміли, що ОСОБА_15 вдома немає, а в домоволодінні перебувають інші люди, на що вони попросили в них номер телефону спільного знайомого ОСОБА_15 .. Потерпілий ОСОБА_9 почав шукати записника в шафі з номером телефону ОСОБА_15 , в результаті чого з шафи відпали двері і вдарили по голові потерпілого. До ОСОБА_9 фізичну силу не застосовували та не тиснули на нього, ніж який мав ОСОБА_13 не застосовували. Виходячи з будинку в веранді зустріли батьків потерпілого, чоловік намагався перешкодити у виході з будинку натомість ми покинули будівлю й пішли з будинку знайшовши ОСОБА_15 .. Про скоєне шкодує, вказав на те що потерпілі до них претензій не мають, оскільки вони відшкодували збитки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 винність свою у вчиненні злочину заперечив, пояснив, що напередодні зайшов до ОСОБА_16 щоб привітати його з днем народження, в результаті випили, і він залишився ночувати. На наступний день зайшов ОСОБА_13 , ОСОБА_16 попросив їх покликати ОСОБА_15 спільного знайомого. Разом з ОСОБА_13 він пішов до ОСОБА_15 за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_4 . Підійшовши до дверей будинку, зайшовши через незачинену хвіртку на територію вказаного домоволодіння, почули, що в будинку працює телевізор, постукали в вікно, подумали, що в будинку є ОСОБА_15 .. ОСОБА_14 смикнув за ручку дверей й вони відкрились зайшовши до кімнати побачили потерпілого, спільного знайомого ОСОБА_15 в будинку не було. ОСОБА_14 запитав в ОСОБА_9 про ОСОБА_15 на що останній почав незрозуміло говорити, і ОСОБА_14 подумав, що він знаходиться в нетверезому стані та вдарив ОСОБА_9 подушкою по обличчю, запитали про номер телефону ОСОБА_15 , потерпілий ОСОБА_9 почав шукати записника в шафі з номером телефону ОСОБА_15 , в результаті чого з шафи відпали двері і вдарили по голові потерпілого. До ОСОБА_9 фізичну силу не застосовували та не тиснули на нього, про ніж який мав ОСОБА_13 він не знав, з будинку ніяких речей не виносили. Виходячи з будинку в веранді зустріли батьків потерпілого вони почали кричати, якби вони знали що в будинку ОСОБА_15 мешкають інші люди, то на територію домоволодіння й не заходили. Про скоєне шкодує, вказав на те що потерпілі до них претензій не мають, оскільки вони відшкодували збитки.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що він інвалід другої групи, приблизно в січні 2017 року перебуваючи в будинку з малолітніми братами він почув, що хтось стукає в вікно, і відразу ввірвався в вхідні двері будинку. Це були якісь хлопці, коли вони ввійшли то запитували номер телефону ОСОБА_15 , поламали шафу, неначе шукали щось в будинку, ОСОБА_13 приставив до горла ОСОБА_9 принесений з собою саморобний ніж запитав у нього, де знаходиться ОСОБА_15 та наказав повідомити номер його мобільного телефону. Проте потерпілий повідомив, він не знає, де перебуває ОСОБА_15 і йому невідомий номер мобільного телефону останнього, проте ОСОБА_13 тримаючи ножа біля горла, висловив погрозу відрізати йому вухо у разі неповідомлення про місце перебування ОСОБА_17 .. В цей час в будинку з дорослих нікого в будинку не було. Не отримавши від нього позитивної відповіді на своє запитання, ОСОБА_13 завдав одного удару принесеним з собою ножем по тім`яній частині голови потерпілому. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 нічого не вимагали в нього, взяли DVD диски, які потім викинули, залишили будинок, коли хтось зайшов в коридор будинку.

Законний представник потерпілого ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що обставини справи їй відомі зі слів її сина ОСОБА_9 який є інвалідом другої групи, має легку форму розумової відсталості. В січні 2017 року коли сталася ця подія її син залишився один в будинку де доглядав молодших братів, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зайшли до будинку та запитували про ОСОБА_15 , його номер телефону. Коли вона з чоловіком зайшла до подвір`я то помітили, що замок на вхідних дверях був пошкоджений, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виходили з будинку на зустріч їй та чоловіку ОСОБА_18 , та на вигляд перебували в стані алкогольного сп`яніння з ними розмовляв чоловік на подвір`ї. ОСОБА_10 зайшла до помешкання та помітила, що шафа поламана, в сина розбита голова, він говорив, що це ножем. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 після скоєного пішли, потім їх привели працівники поліції в наручниках. ОСОБА_9 не надав номер телефону ОСОБА_15 , оскільки він є розумово відсталим.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він є співмешканцем матері потерпілого, в той день він з дружиною залишили дітей вдома, та пішли на базар. Коли повернулися помітили замок, який вони закривали на вхідних дверях був пошкоджений, зайшовши до будинку то застали в ньому як потім він дізнався ОСОБА_13 та ОСОБА_14 які хотіли дізнатися де господар будинку. Він відразу викликав поліцію та намагався затримати їх. У ОСОБА_19 була розбита голова, біля телевізора складена апаратура, шафа-купе поламана, не мала дверей. Коли працівниками поліції їх було приведено до будинку, він помітив ножа, який лежав на стільці.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він є власником будинку в якому проживали потерпілі, приблизно з квітня 2016 року до цього часу вказаний будинок орендують на підставі усної домовленості з ним для проживання ОСОБА_9 разом зі своїми матір`ю ОСОБА_10 , вітчимом ОСОБА_18 та малолітніми братами. Обставини справи знає лише зі слів потерпілих. В даному будинку не проживає близько півтора року, ніяких пошкоджень не виявив, обвинувачених він знає та перебуває в дружніх стосунках, вони часто бували в нього в гостях.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він є працівником поліції, в той день був на чергуванні, за викликом виїжджав на місце події та затримував обвинувачених, на вигляд ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перебували в стані алкогольного сп`яніння. Ніж був виявлений в рукаві ОСОБА_14 .. На той момент мати потерпілого говорила, що в її сина на голові ножовий поріз.

З досліджених судом документів слідує, що 11.01.2017 року до ЄРДР були внесені відомості за ч. 3 ст. 187 КК України за заявою представника потерпілої ОСОБА_10 з приводу того, що 13.00 год. за адресою її проживання в АДРЕСА_4 невідомі особи проникли до будинку та перевертали всі речі. На даний час особи знаходяться в будинку. Також дані особи нанесли ножове поранення її дитині.

Під час огляду місця вчинення злочину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 проведеного 11.01.2017 року в період часу з 14.15 до 14.35 у присутності понятих, та власника приміщення, було виявлено двостворчасті дерев`яні двері, які на час огляду відчинені та пошкоджені, а саме у верхній частині вирвано з одвірка запираючий пристрій (металеву защіпку). При вході в веранду на стільці виявлено 29 оптичних дисків. Далі у ході огляду будинку у вітальні на стільці біля столу у правому куті виявлено металевий предмет схожий на ніж. В ході огляду будинку на підлозі виявлено недопалок з під сигарети «Столичні». В ході детального огляду будинку більше ніяких слідів чи речових доказів виявлено не було. На підлозі чи стінах ніяких слідів плям чи бризок бурого кольору не виявлено. В ході огляду подвір`я й прилеглої території, виявлено мобільний телефон марки «Нокіа» та запальничку синього кольору марки «М-01».

Винність обвинувачених у вчиненні злочину також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
Даними з постанови про приєднання до справи речових доказів від 11.01. 2017року;
Висновок експерта №6 від 12.01.2017 року, згідно з висновку якого в потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесне ушкодження та відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я;

Висновком судово-психіатричного експерта № 55 від 25.01.2017 року, згідно якого ОСОБА_9 страждає на легку розумову відсталість( олігофренію в ступені вираженої дебільності). F-70.1, ОСОБА_9 під час вчинення відносно нього інкримінованих підозрюваним ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дій не міг розуміти характер таких дій підозрюваних, їх значення, а також не міг чинити опір, ОСОБА_9 за своїм психічним станом, здатний правильно сприймати та давати відповідні показання лише про зовнішню фактичну сторону обставин, що мають значення у кримінальному провадженні.
Висновок експерта № 175 від 22.02.2017 року за результатами судово-трасологічної експертизи, згідно підсумків якого наданий на дослідження ніж до категорії холодної зброї не відноситься, наданий на дослідження ніж є ножем господарсько-побутового призначення, ніж виготовлений саморобним способом.
Протокол проведення слідчого експерименту від 02.03.2017 року, згідно якого ОСОБА_9 розповів та показав як обвинуваченні намагалися забрати DVD диски, погрожували та тиснули на нього.
Протокол проведення слідчого експерименту від 10.03.2017 року, відповідно до якого свідок показав на місці як він бачив обставини справи.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статі 5 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Суд, аналізуючи досліджені докази в сукупності, користуючись своїм правом, визначеним ст. 337 КПК України, вважає за необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, враховуючи, що це покращує становище осіб, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження та викликано необхідністю надання правильної правової кваліфікації діям обвинувачених.
У той же час, оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що органом досудового слідства дії обвинуваченого помилково кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій) поєднаним з проникненням в будинок вчинений за попередньою змовою групою осіб, оскільки напад з метою заволодіння чужим майном (розбій) поєднаним з проникненням в будинок вчинений за попередньою змовою групою осіб не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Так, застосування до потерпілого насильства підтверджується наданими доказами в матеріалах справи, висновком експертизи, показами свідків, показами потерпілого, але напад обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з метою заволодіння чужим майном в судовому засіданні не підтверджується доказами. Диски які нібито за словами потерпілого були викрадені, відповідно до матеріалів справи знаходились в будинку в веранді, будь яких інших викрадених речей слідством не встановлено, кваліфікуючої ознаки ч.3 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб в судовому засіданні підтверджено не було.

При цьому суд не бере до ували покази самого потерпілого, оскільки він не в повній мара розуміє значення своїх пояснень, через розумову відсталість

За вказаних обставин суд визнає застосування до потерпілого насильства, небезпечного для життя чи здоров`я та недоведеним нападу з метою заволодіння чужим майном та виключає твердження про напад з метою заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії обвинувачених за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, та таке що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про осіб винних та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особам, які вчинили злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, їх характеристику по місцю проживання, позицію потерпілого, приходить до висновку про необхідність призначення їм покарання у вигляді обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів із застосуванням ст. 75 КК України, так як виправлення обвинувачених можливе без відбування покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати слід стягнути з обвинувачених.
Долю речових доказів по справі слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового терміну один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_13 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою ОСОБА_13 покласти на Кагарлицький міськрайонний відділ філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового терміну один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_14 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою ОСОБА_14 покласти на Кагарлицький міськрайонний відділ філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.
Речові докази CD-R диск в паперовому конверті із відеоматеріалами проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 , CD-R диск в паперовому конверті із відеоматеріалами проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_18 , зразки слини ОСОБА_14 у двох паперових конвертах, дактилокарта ОСОБА_14 у спец пакеті, зразки слини ОСОБА_13 у двох паперових конвертах, дактилокарта ОСОБА_13 у спец пакеті що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження 29 оптичних дисків, що передані на зберігання представнику потерпілого залишити за належністю, один металевий предмет схожий на ніж, один недопалок з-під сигарети «Столичні», запальничка марки «М01», які поміщені до кімнати зберігання речових доказів Кагарлицького ВП знищити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1408 (одна тисяча чотириста вісім ) гривень 16 копійок.

Реквізити для зарахування коштів за процесуальні витрати: р/р 8154, банк отримувач Державна казначейська служба України, МФО 820172, Код .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2