ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3552/18

15 січня 2019 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Костопільського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000735 від 04.12.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Костопіль Рівненської області, громадянин України, освіта загальна середня, студент 4-го курсу НУВГП, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , депутатом ради не являється, державних нагород та пільг не має, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 04 грудня 2018 року близько 04:00 год., перебуваючи біля кафе «Кристал», що за адресою м.Костопіль, вул.С.Руданського 1,в ході раптово виникнувших неприязних відносин та словесного конфлікту, умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 , вдаривши останнього не менше двох разів долонями обох рук в область голови. В результаті вказаних дій потерпілому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу лобно-скроневої ділянки зліва, синця параорбітальної ділянки справа, які за ступенем яжкості відносяться до легкої тяжкості тілесних ушкоджень.

Отже, своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, від дачі показань відмовився на підставі статті 63 Конституції України.

Крім визнання вини та показань обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні повністю підтверджується наявними у матеріалах справи та дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, згідно показань потерпілого ОСОБА_5 із обвинуваченим вони були знайомі раніше. 04.12.2018 конфлікт між ними виник раптово. Обвинувачений будь яку заподіяну шкоду не відшкодував, вибачення не попросив, заходів до примирення з потеріплим не вживав.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_6 надав показання на підтвердження обставин, викладених у обвинувальному акті. Пояснив, що був безпосереднім свідком нанесення ударів потерпілому. Причиною, яка обумовила конфлікт, стало те, що обвинувачений чіплявся до дівчат, а потерпілий за них вступився.

Крім показань потерпілого та свідка, вина ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема, висновком експерта №93 від 13.12.2018, щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме умисного нанесення легких тілесних ушкоджень. Такі дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, кваліфікується як злочин невеликої тяжкості.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 обставини суд враховує активне сприяння в розкритті злочину. Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 на диспансерному нагляді у психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується добре.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1