Справа № 761/3085/16-к
Провадження № 1-кп/761/207/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000629 від 22 липня 2015 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.27 ч.3 ст.369 КК України,-

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

27 червня 2018 року, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.27 ч.3 ст.369 КК України, було передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зі стадії підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_7 просила повернути обвинувальний акт прокурору, про що подала письмове клопотання. Так, захисник зазначила, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки, на думку захисника, у обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення у розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України. Так, в обвинувальному акті описуються дії іншого обвинуваченого ОСОБА_9 , справа відносно якого виділена в окреме провадження, а не ОСОБА_4 . Також у обвинувальному акті взагалі не зазначені конкретні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які стали підставою для висунення обвинувачення останньому, обвинувачення є неконкретним, не містить всіх елементів складу кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , а також не викладено в який саме спосіб між ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та іншими обвинуваченими було досягнуто змови на вчинення кримінального правопорушення. Водночас формулювання обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_4 є ідентичним, а також зміст обвинувачення є ідентичним повідомленню про підозру, що є недопустимим та порушує, на думку захисника, принцип індивідуальності. При цьому, дії ОСОБА_4 кваліфіковані не вірно. Крім того, захисник звертає увагу на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування містить неточності та розбіжності, не відповідає вимогам, які наведені в КПК України. На думку захисника, наведене свідчить про не відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при складанні та затвердженні обвинувального акту, що унеможливлює призначення судового розгляду та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, захисник заявила клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 15 вересня 2015 року, на автомобіль «Лексус GS 300» д.н.з. НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , з огляду на те, що вказаний автомобіль перебуває під арештом на протязі трьох років та знаходиться на штрафмайданчику. Автомобіль не використовується за призначенням та втрачає свою вартість. Такий арешт, на думку захисника, було накладено необґрунтовано, оскільки при накладенні арешту не було враховано ту обставину, що автомобіль є спільною власністю подружжя та такий арешт порушує також права дружини ОСОБА_4 . При цьому, на даний час такий арешт втратив свою актуальність та у ньому відпала потреба. Разом з тим, відсутні обставини, які б свідчили про те, що незастосування такого заходу забезпечення призведе до зникнення, втрати чи знищення, перетворення, відчуження майна, передбачені ст.174 КПК України. Автомобіль ОСОБА_4 потрібен для потреб родини.

Захисник ОСОБА_8 підтримав позицію адвоката ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позиції своїх захисників. Крім того, зазначив про те, що його автомобіль перебуває під арештом протягом трьох років, що є досить тривалим проміжком часу. Автомобіль не використовується за призначенням та за цей проміжок втратив свою вартість та надалі буде її втрачати. Крім того, автомобіль потрібен йому для потреб родини.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.27 ч.3 ст.369 КК України.

При цьому суд проаналізував доводи захисника щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, та не знайшов правових підстав для прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору виходячи з наступного.

Так, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Разом з тим, відповідно до ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , який надійшов на розгляд до суду, убачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім?я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав, та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Таким чином, судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Обґрунтування захисником необхідності повернення обвинувального акту прокурору невідповідністю фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, обставинам, які були встановлені в ході досудового розслідування, зокрема в частині кваліфікації дій обвинуваченого, розподілу ролей між учасниками злочину, є предметом судового розгляду та не підлягає оцінці при проведенні підготовчого судового засідання.

При цьому суд нагадує, що дослідження обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, а оцінка зібраним і дослідженим доказам надається виключно в ході розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, оцінивши доводи захисника щодо неточностей реєстру матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку, що такі недоліки не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Відтак, суд уважає, що думка захисника щодо наявності підстав для прийняття судом рішення про повернення обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 прокурору не узгоджується із вимогами кримінального процесуального закону, є передчасною, з огляду на перелік питань, які вирішує суд на стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За таких обставин повернення обвинувального акту з надуманих підстав призведе до порушення прав обвинуваченого, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

В судове засідання необхідно викликати наступних осіб: прокурора, потерпілого, захисників, обвинуваченого.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 15 вересня 2015 року на автомобіль «Лексус GS 300» д.н.з. НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , слід зазначити про наступне.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 15 вересня 2015 року, арешт на автомобіль «Лексус GS 300» д.н.з. НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , накладався з метою забезпечення конфіскації майна. Крім того, слідчим суддею було покладено заборону будь-яким чином розпоряджатися вказаним автомобілем та використовувати його, автомобіль поміщено на штрафмайданчик.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Зі змісту пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення за ч.4 ст.190, ч.4 ст.27 ч.3 ст.369 КК України, вбачається, що санкції вказаних статей передбачають таке додаткове покарання як конфіскація майна, яка може бути призначена обвинуваченому в разі визнання його винуватим.

Приймаючи до уваги фактичні обставини справи, враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за якими обвинувачується ОСОБА_4 , колегія суддів вважає, що підстави і мета арешту, накладеного на автомобіль «Лексус GS 300» д.н.з. НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , на даній стадії кримінального провадження, не перестали існувати та мають місце певні ризики втрати чи передачі такого майна.

При цьому, враховуючи доводи сторони захисту, колегія суддів приходить до висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 та скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 15 вересня 2015 року саме в частині скасування заборони користуватися автомобілем «Лексус GS 300» д.н.з. НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 , окрім скасування заборони будь-яким чином розпоряджатися вказаним автомобілем.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 174, 291, 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.27 ч.3 ст.369 КК України, на 15 годину 00 хвилин 30 листопада 2018 року, про що повідомити зацікавлених осіб.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, потерпілого, захисників, обвинуваченого.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме про скасування арешту автомобіля Лексус GS 300, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за обвинуваченим ОСОБА_4 , накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2015, задовольнити частково та скасувати арешт, накладений на автомобіль Лексус GS 300, д.н.з. НОМЕР_1 , в частині заборони використання цього автомобіля, в решті клопотання залишити без задоволення.

Повний текст ухвали оголосити 26 листопада 2018 року о 08 год. 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: