КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та Бучанською виправною колонією №85, матеріали провадження з розгляду клопотання начальника Державної установи "Бучанська виправна колонія №85" про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , що захворів на тяжку хворобу, за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 09 листопада 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 листопада 2018 року задоволено клопотання начальника Державної установи «Бучанська виправна колонія №85» та звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, як такого, що захворів на тяжку хворобу.

Таке рішення суд обґрунтував тим, що у засудженого ОСОБА_7 , згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд, виявлено наявність тяжких захворювань, які передбачені п. 2.1 та 10.3 Переліку захворювань, які є підставою для подання матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, а стан хворого та перебіг хвороби перешкоджає подальшому відбуванню покарання, оскільки може призвести до летального наслідку. Тому, врахувавши дані про особу засудженого, характер захворювання, тяжкість скоєного злочину, надані ________________________________________________________
Справа №11-кп/824/277/2019 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 84 КК України Доповідач ОСОБА_1
висновки лікарсько-консультативної комісії, суд прийшов до висновку про наявність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання та задовольнив клопотання.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання Державної установи «Бучанська виправна колонія №85» про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що у висновку лікарсько-консультативної комісії від 09.08.18 року вказано перелік захворювань, на які страждає засуджений, однак ні у висновку, ні в клопотанні установи виконання покарання не зазначено, яким чином хвороба перешкоджає ОСОБА_9 відбувати покарання, а також не наведено жодних, окрім переліку хвороб, обставин щодо погіршення його стану здоров`я, які в свою чергу можуть свідчити про велику ймовірність летального випадку.
Разом з тим, начальник Бучанської багатопрофільної лікарні №85 ОСОБА_10 , який є одночасно і головою лікарсько-консультативної комісії, в судовому засіданні повідомив, що засуджений отримує належне лікування та стан його здоров`я на даний час нестабільний, оскільки хворому то гірше, то краще.
Окрім цього, з наданих установою матеріалів на хворого вбачається, що останній має 13 судимостей, що свідчить про стійку злочинну спрямованість останнього, а із призначеного судом покарання у вигляді 4 років позбавлення волі ОСОБА_11 відбув лише 1 рік 4 місяці.
Таким чином, на думку апелянта, у судовому засіданні не встановлено достатніх підстав для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання на підставі ст. 84 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора у провадженні засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу суду законною, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не відповідає вимогам ст. 50 КК України, просять залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення про неї засудженого та його захисника, допитавши за клопотанням прокурора завідуючу терапевтичним відділенням Бучанської багатопрофільної лікарні №85 філії Державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" в м. Києві та Київській області ОСОБА_12 , перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

А саме, рішення має бути ухвалене згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення засудженої особи від покарання за хворобою.

Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Виявлення захворювань, які можуть бути підставою для звільнення засуджених, покладається на спеціальні лікарські комісії, які, відповідно до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014, створюються при лікарняних закладах Державної пенітенціарної служби України та проводять медичний огляд таких хворих засуджених після обов`язкового лікування і ретельного обстеження хворого в стаціонарних умовах лікарняних закладів або закладів охорони здоров`я з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу. У разі виникнення захворювань, що потребують спеціальних і складних засобів обстеження, діагнози встановлюються комісією з обов`язковим залученням фахівців відповідного профілю установ органів охорони здоров`я.

Крім того, вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбування покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має враховувати не тільки висновок лікарської комісії, а й тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим (12 судимостей), 05 червня 2017 року вчинив новий злочин, за який 22.08.2017 року засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, строк відбування якого обраховано з 22.08.2017 року та зараховано у строк відбування покарання строк досудового тримання під вартою з 19 червня 2017 року по 21 серпня 2017 року, з яких строк з 19 червня 2017 року по 20 червня 2017 року зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та на даний час відбуває покарання в Бучанській виправній колонії №85.
Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 09.08.2018 року, у ОСОБА_7 наявні тяжкі захворювання, що входять до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572 (п.п. 2.1, 10.3) та можуть бути підставою для його звільнення від подальшого відбуття покарання, а тому суд 1-ї інстанції задовольнив клопотання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» ОСОБА_13 про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання як такого, що хворіє на тяжку хворобу.
Між тим, згідно даних висновку ЛКК Бучанської багатопрофільної лікарні №85 від 09.08.2018 року (а.с. 4-5), ОСОБА_7 з 1993 року перебуває на обліку в Біло-Церківському центрі СНІДу, а з 24.05.2018 року знаходиться на диспансерному обліку в медичній частині №85 з приводу ВІЛ-інфекції та її ускладнень і отримує ВААРТ, та з 20.03.2018 по 10.04.2018 року знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні Бучанської багатопрофільної лікарні №85, а з 27.06.2018 року перебуває на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Бучанської багатопрофільної лікарні №85 і заключний діагноз: інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД) IV клінічна стадія, виражена імуносупресія (СД4
Отже, з цих даних слідує, що ОСОБА_7 ще з 1993 року перебуває на обліку в Біло-Церківському центрі СНІДу, але суд першої інстанції під час розгляду клопотання про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання як особи, яка захворіла на тяжку хворобу, на цю обставину уваги не звернув та не перевірив, чи є ОСОБА_7 в цьому випадку особою, яка захворіла на тяжку хворобу після вчинення злочину або постановлення вироку в розумінні ч. 2 ст. 84 КК України, та своє рішення в цій частині жодним чином не мотивував.

Також не містить рішення суду і обгрунтування того, яким чином хвороба перешкоджає ОСОБА_9 відбувати покарання та обставин щодо такого погіршення його стану здоров`я, які в свою чергу можуть свідчити про велику ймовірність летального випадку, щоб мати впевнене переконання в тому, що фізичний стан засудженого не дозволить йому продовжувати вести злочинний спосіб життя у випадку звільнення від відбування покарання як особи, що захворіла на тяжку хворобу, з огляду на наявність у ОСОБА_7 захворювання на СНІД протягом такого тривалого часу, незважаючи на що ОСОБА_7 неодноразово засуджувався та відбував покарання в місцях позбавлення волі, і тим більше, що у клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 в даному випадку отримує належну медичну допомогу та повне лікування, згідно Порядку надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом МЮ України та МОЗ України від 15.08.2014 року №1348/5/572, в умовах відбування покарання в ДУ «Бучанська виправна колонія № 85», що підтвердила і допитана в апеляційному суді завідуюча терапевтичним відділенням - член ЛКК Бучанської багатопрофільної лікарні №85 ОСОБА_12 , вказавши, що тенденції у стані здоров`я засудженого несприятливі, що зумовлено виключно його хворобою, а не недостатністю лікування.
Тому, оскільки вказані обставини належним чином не перевірені судом першої інстанції, а його висновки про те, що хвороба засудженого перешкоджає його подальшому відбуванню покарання в місцях позбавлення волі та загрожує його життю, належним чином не вмотивовані, то можна стверджувати про неповноту судового розгляду, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а відтак, рішення суду, як таке, що не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Під час нового розгляду необхідно вжити всіх передбачених законом заходів до повного, всебічного і об`єктивного розгляду обставин провадження, в т.ч. дослідження обставин щодо часу виникнення захворювання ОСОБА_7 та його дійсному перешкоджанню відбуванню ним покарання через загрозу життю або можливості призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків, дослідити докази відповідно до вимог кримінального процесуального закону, дати їм належну оцінку та постановити законне і обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 09 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання начальника Державної установи «Бучанська виправна колонія №85» та звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, як такого, що захворів на тяжку хворобу, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3