ВИРОК
Іменем України
04 грудня 2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000116 від 03.02.2018 року по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Дубровноє, Соколовського району Північно-Казахстанської області, Російської федерації, українця, громадянина України, с середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніш не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

УСТАНОВИВ:
01.02.2018 близько 16:00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане проникненням у інше приміщення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивами, підбурений жагою до легкої наживи, діючи таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка з дверей підсобного приміщення домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 проник до середини вищевказаного підсобного приміщення, звідки вчинив крадіжку бензопили марки «GoodLuck» GL4500М» , що належить ОСОБА_6 , ринкова вартість якої згідно висновку експерта № 92 від 12.02.2018 року станом на 01.02.2018 року могла становити 1757,50 гривень (одна тисяча сімсот п`ятдесят сім гривень 50 копійок), яка знаходилась в матерчатій сумці чорного кольору разом із цепом, які для потерпілого ОСОБА_6 матеріальної цінності не становлять.

Після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 1757,50 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що раніш проживав у будинку належному ОСОБА_5 , знав де, що знаходиться у домогосподарстві та знав самого потерпілого ОСОБА_6 01.02.2018р. він купляв по сусідству горіхи та знаючи, що ОСОБА_6 дома не має, зайшов у двір будинку по АДРЕСА_2 . Він мав намір порубати для ОСОБА_6 дрова, але щось у його голові перевернулося і він вирішив вчинити крадіжку. Знаючи, де лежить бензопила, він підійшов до сараю, зірвав навісні замки, проник у середину та вчинив з сараю крадіжку бензопили, яку поклав у сумку, яка знаходилася тамож з цепом для бензопили. Поклавши бензопилу у сумку, він заніс її до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де тримав, поки до нього не прийшли працівники поліції, яким він її видав добровільно.
За згодою обвинуваченого, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати ч. 3 ст. 185 КК України, як умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься у відповідності до ст.12 КК України до тяжких злочинів, обставини його вчинення, ту обставину, що в силу ст.89 КК України, обвинувачений є раніш не судимим, визнав вину повністю, активно сприяв у розкритті злочину, та враховує матеріальний стан обвинуваченого, який не працює, єдиним джерелом доходу якого є мінливі заробітки, а також бере до уваги, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання. За заявою поданою до суду потерпілий ОСОБА_6 просить обвинуваченого суворо не карати. Матеріальних претензій до ОСОБА_4 не має.

За висновком досудової доповіді філії державної установи «Центр пробації» Вінницького міськрайонного відділу ОСОБА_4 має середній ступінь ризику повторного вчинення кримінального правопорушення. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, відсутність попередніх правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( в т.ч. окремих осіб).

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави витрати на залучення експерта та проведення експертизи на суму 572,00 грн., згідно наданої довідки про витрати на проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Міра запобіжного заходу не застосовувалася.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу не обирається.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на суму 572,00 грн..

Речовий доказ - бензопилу марки «GoodLuck» GL4500М» повернути потерпілому ОСОБА_6 , знявши арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2018р.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1