Справа № 202/8189/18
Провадження № 1-кс/202/9839/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
28 грудня 2018 року місто Дніпро
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотання, погодженим із прокурором, в якому просить накласти арешт на автомобіль «Volkswagen PASSAT В 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним рухомим майном із подальшим зберіганням цього майна на спеціальному майданчику ТОВ «Династія-Дніпро».
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 23.12.2018 року приблизно о 00 год. 10 хв. ОСОБА_5 у місті Дніпрі на вул. Передовій, керуючи автомобілем «Volkswagen PASSAT В 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі буд. № 403 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 та покинув місце пригоди, однак був зупинений патрульною поліцією. Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження, від яких вона померла в лікарні. Під час огляду автомобіля «Volkswagen PASSAT В 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено механічні пошкодження у вигляді деформації капоту, руйнування рамки переднього номерного знаку, тріщини на лобовому склі, тобто вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст. 98 КПК України має значення речового доказу. Вказаний автомобіль після огляду місця ДТП був вилучений та розміщений на території спецмайданчику тимчасово утриманих транспортних засобів ТОВ «Династія-Дніпро» за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 22. 23 грудня 2018 року автомобіль «Volkswagen PASSAT В 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом. Для встановлення обставин кримінального провадження необхідно проведення ряду експертиз, для чого має бути досліджено вказаний автомобіль, тому виникає потреба в його збереженні, так як існує загроза його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тобто є підстави для накладення арешту, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого і прокурора, які клопотання підтримали, думку підозрюваного і захисника, які полагалися на розсуд судді, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як вбачається з матеріалів клопотання, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений автомобіль «Volkswagen PASSAT В 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями.
Постановою слідчого від 23.12.2018 року даний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
За змістом частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до частини третьою статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).
Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений автомобіль є доказом злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою його експертного дослідження.
В той же час існує загроза приховування, перетворення вказаного автомобіля, оскільки з клопотання слідчого та протоколу допиту потерпілого вбачається, що підозрюваний залишив на автомобілі місце пригоди.
Крім того, оскільки автомобіль має литовську реєстрацію, зі слів підозрюваного був придбаний ним у литовської фірми, але не переоформлений у встановленому порядку, є загроза відчуження та розпорядження вказаним автомобілем до встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні.
Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль «Volkswagen PASSAT В 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, який не матиме тяжких наслідків для підозрюваного чи третіх осіб, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, використанню чи відчуженню автомобіля «Volkswagen PASSAT В 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 на даний автомобіль необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen PASSAT В 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України - 29 грудня 2018 року о 16 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1