Справа № 752/5800/17
У Х В А Л А

03.12.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

19.11.2018 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000057 від 30.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000057 від 30.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на обєкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Представник власника майна вважає вищевказаний арешт необґрунтованим та таким, у застосуванні якої немає потреби, оскільки ОСОБА_4 в рамках вказаного кримінального провадження не є підозрюваним та не є обвинуваченим, не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, майно набуте ним законним способом. Цивільний позов до останнього в рамках кримінального провадження не заявлявся.

З огляду на викладене, просив суд скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000057 на обєкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник заявника не з"явився, подав заяву з проханням розглядати клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000057 від 30.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на обєкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Арешт майна обґрунтовано проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 30.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Фактичною підставою накладення арешту на майно є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та/чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду. Необхідність накладення арешту на майно зумовлюється обгрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене або пошкоджене.

Згідно вимог ст.174 КПК України, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо:

- відпали підстави його застосування;

- арешт було накладено необгрунтовано.

На даний час кримінальне провадження, в межах якого було накладено арешт на майно триває, водночас за весь вказаний проміжок часу жодній особі підозри у вчиненні злочину не оголошено, цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене, вважаю, що арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року підлягає скасуванню, оскільки відпали підстави його застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:

клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 28.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000057 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000057 від 30.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, щодо об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: