Постанова
Іменем України

22 листопада 2018 року
м. Київ
справа № 654/1657/17
Провадження № 51-7876 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002363 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Нова Збур`ївка Голопристанського району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 травня 2016 року за ч. 1 ст. 286 КК України на 3 роки обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, встановленням іспитового строку 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за касаційною скаргою прокурора на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 3 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року ОСОБА_6 засуджено на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 травня 2016 року та остаточно ОСОБА_6 визначено покарання 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
Вирішені питання про речові докази та процесуальні витрати у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 3 травня 2018 року вирок районного суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 6 жовтня 2016 року приблизно о 18 год. 50 хв., за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою збуту, загорнув та обмотав липкою стрічкою, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 16,38 грами, який незаконно зберігав при собі та переніс в с. Стара Збур`ївка Голопристанського району Херсонської області, де перекинув через огорожу Голопристанської виправної колонії №7.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про зміну постановлених судових рішень у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, на необхідність виключення додаткового покарання, призначеного ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України та із застосуванням ст. 71 КК України у виді конфіскації всього майна, яке є власністю засудженого, оскільки правопорушення вчинено за відсутності корисливого мотиву, а тому, відповідно до ст. 59 КК України, воно не може бути призначене. Зазначає, що суд апеляційної інстанції на вказані порушення вимог закону увагу не звернув, не виправив їх.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор касаційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.
Мотиви Суду
Доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 307 КК України, призначене основне покарання за цим законом та остаточно визначене основне покарання, відповідно до ст. 71 КК України, у касаційній скарзі прокурором не оспорюються.
Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування кримінального закону, а саме безпідставне застосування додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, яке є власністю засудженого, то суд касаційної інстанції дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України, крім іншого, конфіскація майна встановлюється лише за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 здійснив незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу,з метою збуту в місця позбавлення волі, не з корисливих мотивів, безоплатно.

Таким чином, на підставі ч. 2 ст. 59 КК України, ОСОБА_6 неправильно призначено за ч. 2 ст. 307 КК України додаткове покарання конфіскація майна, оскільки злочин було вчинено не із корисливих мотивів.
Враховуючи зазначене, районний суд неправильно застосував кримінальний закон, а апеляційний суд при перегляді вироку вказані порушення не усунув.
За таких обставин судові рішення щодо ОСОБА_6 підлягають зміні, шляхом виключення рішення про призначення засудженому додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, яке є власністю засудженого.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 3 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Виключити з вироку та ухвали рішення про призначення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України та при визначенні остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України додаткового покарання конфіскації всього майна, яке є власністю засудженого.
В решті судові рішення залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7