У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000442 від 07.12.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 267-1 КК України, -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 267-1 КК України.

В обгрунтування заявленого клопотання прокурор вказує, що слідчим управлінням Головного управління національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000442 від 07.12.2018 року за фактом зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди іншими фізичними особами, використанні службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди державним інтересам та рибним запасам України; пособництві у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам та рибним запасам України; пособництві у переміщенні будь-яким способом за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю продуктів харчування тваринного походження, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 4 ст. 2671, КК України.

Прокурор у клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України від 26 квітня 2016 року № 174 в Іванківському і Поліському районах Київської області в межах зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи створено Чорнобильський радіаційно-екологічний біосферний заповідник. До території Чорнобильського радіаційно-екологічного біосферного заповідника погоджено в установленому порядку включення 226964,7 гектара земель державної власності, що перебувають у постійному користуванні у Державного агентства України з управління зоною відчуження, вилучаються у цього землекористувача та надаються біосферному заповіднику в постійне користування.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 03.02.2017 № 43 затверджено Положення про Чорнобильський радіаційно-екологічний біосферний заповідник, згідно якого ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами повністю вилучаються з господарського використання і надаються Заповіднику у порядку, встановленому законодавством. На території заповідної зони забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить його цільовому призначенню, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти, в тому числі мисливство, селекційний відстріл тварин, рибальство, туризм, інтродукція нових рослин і тварин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року, затверджено Перелік населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, відповідно до якого м.Чорнобиль відноситься до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме зони відчуження.

Також, п. п. 2, 3, 7, 8 ст. 12 Розділу 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що у зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення забороняється здійснення діяльності з метою одержання товарної продукції без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення; перебування осіб, які не мають на це спеціального дозволу, а також залучення до роботи осіб без їх згоди; випасання худоби, порушення середовища перебування диких тварин, спортивне та промислове полювання і рибальство. В`їзд на територію зони і виїзд з неї здійснюється тільки за спеціальними перепустками з обов`язковим дозиметричним контролем людей та транспортних засобів.

Крім того, наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 року за № 269/3562) затверджено Правила любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, відповідно до п. 3.15 яких забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм та на водоймах, що розташовані в зоні евакуації (відчуження) на територіях, радіоактивно забруднених унаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС.

Так, на початку грудня 2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , домовились про спільний вилов риби на території зони відчуження Чорнобильської АЕС за допомогою заборонених знарядь для вилову, а саме сіток з жилки.

З цією метою, достовірно знаючи про те, що вилов риби промисловими знаряддями для її вилову без відповідного дозволу заборонений і те що законним шляхом потрапити на територію зони та в подальшому вивезти виловлену рибу за межі зони відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, без дозволу Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення на заїзд та виїзд на територію зони, а також на переміщення вантажу не можливо, а також знаючи про необхідність проведення дозиметричного контролю вантажу на КПП «Дитятки» ОСОБА_4 , звернувся до ОСОБА_9 , який обіймав посаду начальника сектору превенції відділу поліції зони Чорнобильської АЕС Головного управління Національної поліції в Київській області з проханням посприяти їм та використовуючи свій вплив, який дає йому посада, домовитись із працівниками батальйону міліції з охорони зони радіоактивного забруднення, тобто усунути перешкоду, а саме організувати безперешкодний заїзд і виїзд на територію зони відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення та допомогти таким чином з виловом риби та подальшим її вивозом за межі зони.

В подальшому, ОСОБА_9 , бажаючи допомогти, не рахуючись з покладеними на нього законом та нормативно-правовими актами обов`язків використовуючи свій вплив, який дає йому посада, будучи службовою особою та достовірно знаючи про мету перебування на території зони ЧАЕС ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , розуміючи можливе настання передбаченої законом кримінальної відповідальності за незаконний вилов риби та переміщення її за межі зони, використовуючи своє особисте знайомство з працівниками батальйону поліції з охорони зони радіоактивного забруднення та приятельські відносини, попросив в останніх в усній формі, щоб автомобіль марки Volkswagen T5, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебуватимуть ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 безперешкодно потрапив на територію та в подальшому виїхав з території зони відчуження Чорнобильської АЕС без виконання вимог Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме без отримання необхідних дозволів, проходження огляду та дозиметричного контролю.

05.12.2018 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , за допомогою автомобіля марки Volkswagen T5, д.н.з. НОМЕР_1 , через КПП «Дитятки» заїхали на територію зони відчуження без проходження контролю. В подальшому, автодорогою, прибули на річку Прип`ять, в район «Старого мосту», на території міста Чорнобиль, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року, відноситься до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме зони відчуження, в межах Чорнобильського радіаційно-екологічного біосферного заповідника. Перебуваючи там, у період з 05.12.2018 06.12.2018, за допомогою заздалегідь підготовлених заборонених знарядь для вилову риби, сіток з жилки, незаконно виловили у річці Прип`ять рибу цінного виду, а саме білизни в кількості 3 шт. (602 грн/екземпляр), карась сріблястий в кількості 16 шт. (30 грн/екземпляр), лин в кількості 13 шт. (210 грн/екземпляр), лящ в кількості 87 шт. (301 грн/екземпляр), сазан в кількості 1 шт. (602 грн/екземпляр), плітки в кількості 45 шт. (150 грн/екземпляр), товстолоб в кількості 7 шт. (451 грн/екземпляр), в`язь в кількості 1 шт. (241 грн/екземпляр), судак в кількості 9 шт. (903 грн/екземпляр), окунь в кількості 40 шт. (141 грн/екземпляр), щука в кількості 89 шт. (602 грн/екземпляр), чим спричинили істотної шкоди рибному господарству України, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року №541, на загальну суму 109 298 гривень, для її подальшого переміщення за межі зони відчуження без отримання передбаченого законом дозволу і без проведення дозиметричного контролю, для особистих потреб.

Крім того, ОСОБА_4 06.12.2018 приблизно о 19 год. 00 хв. перебуваючи на території зони відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення Чорнобильської АЕС спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на автомобілі марки Volkswagen T5, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , отримавши від начальника сектору превенції відділу поліції зони Чорнобильської АЕС Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 підтвердження про те, що безперешкодний проїзд автомобіля та вантажу останнім забезпечений і вони можуть реалізувати свій спільний злочинний умисел направлений на вивезення за межі зони виловленої риби, без проходження обов`язкового дозиметричного контролю та огляду транспортного засобу і перевірки відповідних документів. В подальшому завантажили в автомобіль виловлену забороненими знаряддями рибу різного виду, вирушили у напрямку контрольно-пропускного пункту «Дитятки».

Після цього 06.12.2018, приблизно о 20 год. службові особи батальйону з охорони зони радіоактивного забруднення відділу поліції ЧАЕС ГУ НП в Київській області які здійснювали чергування на КПП «Дитятки», на виконання усної домовленості з ОСОБА_9 , діючи умисно, свідомо допускаючи, що таким чином вони сприяють незаконному вивезенню за межі зони відчуження продукції, пропустили автомобіль марки Volkswagen T5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 завантаженого виловленою в річці Прип`ять рибою різного виду, через КПП «Дитятки» за межі зони відчуження і зони безумовного(обов`язкового) відселення.

В подальшому даний автомобіль із виловленою рибою, без будь-яких документів, під керуванням ОСОБА_7 , 06 грудня 2018р. був затриманий співробітниками поліції в с. Липівка Макарівського району, Київської області за межами зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення.

19.03.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 267-1 КК України.

У клопотанні прокурор вказує про обґрунтованість повідомленої підозри, що підтверджується доданими до клопотання доказами, а також про наявні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного, зокрема останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Як наслідок, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні його доводам, просить таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник щодо заявленого клопотання заперечили, вказуючи при цьому на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених ризиків позапроцесуальної поведінки підозрюваного. Додатково підозрюваний пояснив, що в зоні відчуження рибу не виловлював, а таку вони з товаришами попередньо придбали у невідомої особи.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, ознайомившись із доводами клопотання, дослідивши додані до клопотання докази та здійснивши їх належу оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим управлінням ГУНП України в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000442 від 07.12.2018 року.

19.03.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 267-1 КК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у незаконномі зайнятті рибним, добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, а також у переміщенні будь-яким способом за межі зони відчуження чи зони безумовного (обов`язкового) відселення без надання передбаченого законом дозволу або проведення дозиметричного контролю продуктів харчування тваринного походження, за обставин, що викладені вище.

При цьому, в якості єдиного доказу протиправної діяльності ОСОБА_4 , прокурором надано лише протокол огляду місця події від 06.12.2018 року.

Вказаним протоколом зафіксовано дані огляду автомобіля марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого перебував, в тому числі ОСОБА_4 . Даний автомобіль був зупинений та оглянутий працівниками поліції в с. Липівка Макарівського району Київської області, в ході огляду автомобіля виявлено та вилучено рибу та засоби для її ловлі сітки, жерлиці та ін.

Зазначений огляд автомобіля проведений до моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та без відповідної ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення вказаного огляду.

Незважаючи на вимоги ч. 3 ст. 233 КПК України, із клопотанням про легалізацію фактично проведеного огляду, слідчий та прокурор теж не звертались.

Окрім цього, в матеріалах клопотання наявні відомості щодо оцінки вартості виявленої риби.

Водночас, інших доказів, щоб підтверджували обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів слідчому судді не надано та в матеріалах клопотання такі відсутні.

Більше того, в матеріалах клопотання відсутні взагалі будь-які відомості, які б свідчили, що ОСОБА_4 05 чи 06 грудня 2018 року перебував на території зони відчуження.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, в тому числі про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Виходячи із вказаних процесуальних норм, фундаментальною підставою для застосування до особи будь-якого запобіжного заходу, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, при цьому, обов`язок по доведенню наявності та обґрунтованості цієї підозри покладається на орган досудового розслідування та/або прокурора.

В свою чергу, жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка сформована в тому числі із багатьох справ проти України, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного обмеження прав особи.

З наданих слідчому судді матеріалів, вбачається, що фактично обгрунтованість повідомленої підозри, прокурор доводить лише протоколом огляду місця події, що фактично не є оглядом місця події, а протоколом огляду автомобіля, який проведений без відповідної ухвали слідчого судді.

В подальшому цей огляд слідчим суддею теж не легалізовувався.

З врахуванням вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що докази додані до клопотання не є вагомими та не свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій.

За умови відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, застосування будь-якого запобіжного заходу до особи є свавільним, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 193, 194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1