Провадження №1-кп/331/103/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2019 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження №0000518 від 28.02.2018 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченої
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Запоріжжя, українка, громадянка України, яка має середньо-спеціальну освіту, незаміжня, яка на утримані неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимій:

- 09.10.2002 р. Жовтневим р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, 4.2 ст. 185, ст. 70 КК України строком 1 рік 6 місяців позбавлення волі. 04.12.2003 звільнена по відбуттю строку покарання;

- 29.09.2004 р. Запорізьким р/с Запорізької області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України строком 4 роки позбавлення волі. 18.04.2008 звільнена по відбуттю строку покарання;

- 09.03.2010 р. Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307 КК України строком 5 років позбавлення волі. Шевченківським р/с м. Запоріжжя вирок переглянуто, на підставі ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, звільнена по відбуттю строку покарання.

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2018 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_3 , будучи раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торговому залі магазину «Єва», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 11, переконавшись тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного магазину, намагалась таємно викрасти майно, що належить TOB «Руш», сховавши його у кишеню своєї куртки, а саме: туалетну воду «Серджіо Таккіні Олвейс Віз Ю», у кількості однієї одиниці товару, об`ємом 30 мл., вартістю 600 гривень 00 копійок, чим намагалась спричинити матеріальну шкоду TOB «Руш» на вказану суму, але не довела злочин до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони магазину після проходження касової зони з викраденим товаром та в подальшому передана працівникам поліції.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину у вчиненому злочині визнала повністю, розкаялась та пояснила суду, що 28.02.2018 року вона прийшла до магазину "Єва" за покупками та побачила, що охоронець не слідкує за товаром. Тоді вона вирішили скористатися такою можливістю та взяла з торгової полиці туалетну воду, яку сховала до себе до кишені. Далі вона пішла до кас та сплатила за інший товар, але вийти із магазину не встигла т.я. її зупинив охоронець, якому вона одразу зізналась у вчиненні крадіжки та повернула викрадений товар. У вчиненому щиро розкаялась та просила суворо її не карати.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченою.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, яке не було доведене до кінця , з причин, що не залежали від волі особи, яка його вчинила.
При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих обставин, характер, ступінь суспільної небезпеки, дані про особу винної.
Так, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, при цьому перебуває на обліку у лікаря-нарколога із діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, раніше неодноразово засуджувалась за вчинення злочинів проти власності, що свідчить про небажання обвинуваченої стати на шлях виправлення та перевиховання, офіційно не працює, власної родини не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої. Інших додаткових фактичних обставин, які б значно пом`якшували покарання обвинуваченої, сторони кримінального провадження суду в судовому засіданні не навели і судом таких обставин при дослідженні доказів не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, повністю відбувала призначене їй покарання у вигляді позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в її особистості і не створило у неї готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків обвинувачена для себе не зробила та на шлях виправлення ставати не бажає. На теперішній час ОСОБА_3 знову вчинила злочин, спрямований на посягання на приватну власність з метою отримання доходу злочинним шляхом, що переконує суд у тому, що призначення покарання без ізоляції від суспільства не може бути достатнім для попередження вчинення нею нових злочинів, тому суд доходить висновку про неможливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 без її ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді арешту, що буде справедливим та відповідатиме цілям призначення покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді трьох місяців арешту.
Строк відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання засудженої.
Речові докази:
-диск з записами з камер відеоспостереження залишити в матеріалах провадження суду;
-туалетну воду - повернути за належністю ТОВ "Руш".
Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1