У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "26" листопада 2018 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крапивницьке, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою базовою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, судимого: 31.08.2005 року Лебединським районним судом Сумської області за ст.186 ч.3, 69 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі; 14.04.2008 року Лебединським районним судом Сумської області за ст.185 ч.3, 69 КК України до 2 років позбавлення волі; 26.04.2012 Шевченківським районним судом м. Києва за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; 31.08.2012 Лебединським районним судом Сумської області за ст.395, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 24.09.2015 Галицьким РВВС м. Львова обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ст.186 ч.2 КК України направлено до суду (рішення невідоме), має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0010798 від 24.11.2018 р. із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 разом із невстановленою особою, за запрошенням ОСОБА_7 , з яким познайомилися напередодні, перебували в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , де разом вживали алкогольні напої.

В подальшому, у ОСОБА_6 та невстановленої особи виник спільний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме цінних речей, що знаходилися в приміщенні зазначеної квартири, та обернення їх в свою користь. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 та невстановлена особа застосували до ОСОБА_7 фізичне насильство, яке виразилося в нанесенні численних ударів в область голови та тулуба, від чого останній впав. Таким чином, подолавши волю до опору з боку потерпілого, ОСОБА_6 та невстановлена особа за присутності ОСОБА_7 , який після спричинених тілесних ушкоджень спостерігав за їхніми діями, однак ніякого супротиву вже не чинив, обшукали приміщення квартири, звідки відкрито викрали чуже майно, а саме: планшет «Айпад», вартістю 8000 грн., Wifi-роутер, вартістю 300 грн., гроші в сумі 300 грн., що належать ОСОБА_7 , ноутбук марки «Асус», вартістю 6000 грн., що належить ОСОБА_8 , ноутбук марки «Делл», вартістю 13 000 грн. та павербанк, що належать ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_6 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілим матеріальної шкоди.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівників поліції про затримання, протоколом прийняття заяви про вчинення злочину, показами свідків, показами потерпілих, протоколом огляду місця події, протоколом проведеного обшуку затриманого, вилученими речовими доказами у провадженні та іншими доказами в їх сукупності.

Беручи до уваги те, що на даний час існують ризики, а саме:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема при затриманні навмисно представлявся не власними даними щоб уникнути відповідальності та приховати свої судимості за аналогічні злочини.
п.3 ч.1 ст.177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого, свідків чи іншого спільника, який на даний час не встановлений, з метою створення собі алібі у даному кримінальному проваджені.
п.5 ч.1 ст.177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність, враховуючи те, що раніше неодноразово судимий, зокрема за аналогічні насильницькі майнові злочини, що йому інкримінуються, ніде не працює та немає постійного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових злочинів.
Враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від слідства, з метою забезпечення підозрюваного покладені на нього процесуальних обов`язків, а обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі не забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні

У клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування, а також вчинити інше правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив відмовити у клопотання в повному обсязі, у зв`язку тим що, прокурором не було обґрунтовано ризики наведені в клопотанні та передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцнм його реєстрації в Сумській області.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який навів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, думку підозрюваного, захисника суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, оскільки з наявних матеріалів вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_10 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необгрунтованого чи недопустимого не встановив.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Суд при обранні запобіжного заходу враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного, який раніше судимий за вчинення умисних злочинів, не працює, не одружений.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному проваджені, так як злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 був вчинений із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 шляхом нанесення ударів по голові та обличчю потерпілого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 184, 193-196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України на 60 днів до 24 січня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя