Справа № 676/5573/18
Провадження № 1-кп/676/110/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2019 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

законних представників ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальне провадження №0000970 від 14 червня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, студента Коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, не одруженого, не судимого;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ластівці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_2 , із базовою загальною середньою освітою, учня Кам`янець-Подільської вечірньої шкоди №3, не одруженого, судимого 01 лютого 2019 року Хмельницьким апеляційним судом за ч.2,ч.3 ст.185, ст.ст.69, 102, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст.75,104 КК України із встановленням іспитового строку тривалістю один рік;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого 01 лютого 2019 року Хмельницьким апеляційним судом за ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.ст.69, 102, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки без конфіскації майна

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 11 червня 2018 року близько 15 год. 00 хв. за попередньою змовою між собою, переслідуючи корисний мотив та ціль наживи, з метою вчинення крадіжки, перелізши через суцільний бетонний паркан, проникли на огороджену належну на праві приватної власності підприємцю ОСОБА_15 територію, що розташована по АДРЕСА_4 , доступ до якої обмежено, звідки умисно, а ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ще й повторно, таємно викрали належні потерпілому ОСОБА_16 два металеві сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля «Камаз» вагою 202 кг та 252 кг відповідно вартістю 04 грн. 80 коп. за 1 кг загальною вартістю 2179 грн. 20 коп., чим завдали останньому майнову шкоду в указаному розмірі.

Зазначеними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, а ОСОБА_7 і ОСОБА_8 крім того повторно, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_8 винність у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали повністю, а ОСОБА_7 частково, заперечивши наявність в його діях кваліфікуючої ознаки крадіжка, поєднана з проникненням у сховище. При цьому ОСОБА_6 відмовився давати показання, мотивуючи тим, що через сплив часу забув про обставини події, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали суду показання, що дійсно 11 червня 2018 року близько 15 год. 00 хв. вони разом із ОСОБА_6 прогулювалися біля залізничних колій неподалік вул.Привокзальної в м.Кам`янці-Подільському, де на будівельних плитах перекриття, що знаходилися на одній з огороджених територій, побачили металобрухт, який вирішили викрасти. З цією метою вони втрьох перелізли по будівельних бетонних блоках на плити перекриття, які були складені відразу ж за вказаними блоками, де взяли два металеві сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля «Камаз» вагою приблизно по 250 кг кожна, які скинули на землю за межі території. Після чого на вантажному мікроавтобусі відвезли викрадені сідельно-зчіпні пристрої на пункт прийому металобрухту, де здали їх за суму близько 2000 грн., які витратили на власні потреби.

Крім визнавальних показань обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , винуватість усіх обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм суспільно небезпечного діяння об`єктивно підтверджується дослідженими судом наданими стороною обвинувачення доказами.

Зокрема, показаннями представника потерпілого ОСОБА_16 ОСОБА_4 , який в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що на початку червня 2018 року з огородженої не охоронюваної належної на праві приватної власності підприємцю ОСОБА_15 території, що розташована по АДРЕСА_4 , де здійснює підприємницьку діяльність його довіритель потерпілий ОСОБА_16 , були таємно викрадені належні його довірителю два металеві сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля «Камаз», які знаходилися на будівельних бетонних плитах перекриття, що складенні відразу ж біля суцільного паркану з бетонних будівельних блоків. Викрадені два металеві сідельно-зчіпні пристрої повернуті його довірителю, а тому ні він, ні ОСОБА_16 будь-яких претензій до обвинувачених не мають, а при призначенні покарання покладаються на розсуд суду. Також представник потерпілого ствердив, що територія, з якої була вчинена крадіжка, по периметру огороджена, а тому вільний доступ до неї обмежений.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14 червня 2018 року (т.2 а.с.8) підтверджено факт звернення потерпілого ОСОБА_16 до поліції із заявою про таємне викрадення в період з 9 по 11 червня 2018 року в АДРЕСА_4 невстановленою особою належних йому на праві приватної власності металевих сідельно-зчіпних пристроїв до вантажного автомобіля, які знаходилися на будівельних плитах перекриття.

Даними протоколу огляду місця події від 14 червня 2018 року з долученими до нього план-схемою та ілюстрованими таблицями (т.2 а.с.11-20), який проводився на підставі письмової згоди власника ОСОБА_15 та володільця потерпілого ОСОБА_16 (т.2 а.с.9,10), відповідно до якого проведено огляд місця події, яким являється територія, що розташована по АДРЕСА_4 , на яку проникли обвинувачені та таємно викрали належні потерпілому ОСОБА_16 металеві сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля. Проведеним оглядом місця події встановлено, що зазначена територія по периметру огороджена бетонними плитами і вільний доступ до неї обмежений. На території зберігаються різні матеріальні цінності, в тому числі будівельні плити перекриття, на яких, зі слів потерпілого, і знаходилися викрадені металеві сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля.

Даними протоколу огляду місця події від 14 червня 2018 року з долученими до нього план-схемою та ілюстрованими таблицями (т.2 а.с.11-20), який проводився на підставі письмової згоди представника власника ОСОБА_17 ОСОБА_18 (т.2 а.с.23), відповідно до якого проведено огляд місця події, яким являється територія пункту прийому металобрухту, що розташована по АДРЕСА_5 , на який обвинуваченні здали викрадені належні потерпілому ОСОБА_16 два металеві сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля. В ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено два металеві сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля, після зважування яких встановлено їх вагу 202 кг та 252 кг відповідно.

Даними протоколу огляду відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження, що розташовані на території пункту прийому металобрухту, що розташований по АДРЕСА_5 (т.2 а.с.59), які добровільно були видані працівникам поліції представником власника ОСОБА_17 ОСОБА_18 (т.2 а.с.55,56) та які були продемонстровані в судовому засіданні. Зазначеними відеозаписами зафіксовано, що 11 червня 2018 року о 17 год.05 хв. на територію пункту прийому металобрухту заїхав вантажний мікроавтобус зеленого кольору, з якого вийшов ОСОБА_8 та ще два чоловіка і о 17 год. 15 хв. вивантажують із мікроавтобуса два металевих сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля.

Довідкою ТзОВ «УКР-ЄВРО-СБ» від 03 липня 2018 року (а.с.68) підтверджено ту обставину, що станом на 11 червня 2018 року, тобто станом на день вчинення крадіжки, вартість 1 кг металобрухту чорних металів становила 04 грн. 80 коп.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09 серпня 2018 року з участю на той час підозрюваного ОСОБА_6 та продемонстрованим у судовому засіданні відеозаписом зазначеної слідчої дії (т.2 а.с.89-91), відповідно до яких ОСОБА_19 з участю свого законного представника та захисника, а також педагога, у присутності двох понятих, що виключало будь-який сторонній вплив на нього, детально розповів та продемонстрував на місці вчинення злочину яким чином він разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 таємно викрали належні потерпілому два металевих сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля, які є аналогічними тим, про які вказали в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Крім того, зазначені показання ОСОБА_6 узгоджуються і з іншими доказами по справі, зокрема даними протоколу огляду місця події від 14 червня 2018 року.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у сховище, а для ОСОБА_7 та ОСОБА_8 крім того вчиненому повторно, мали місце. Зазначені дії містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винні у вчиненні цього кримінального правопорушення-злочину та підлягають покаранню за його вчинення.

Твердження сторони захисту про те, що в діях обвинувачених відсутня кваліфікуюча інкримінованого їм злочину крадіжка, поєднана з проникненням у сховище, оскільки територія, на яку проникли обвинувачені та вчинили з неї крадіжку, не є сховищем, не грунтуються на вимогах закону, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до усталеної судової практики під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо.

Не може визнаватися сховищем неогороджена і така, що не охороняється, площа або територія, на яку вхід сторонніх осіб є вільним, а також та, що була відведена та використовується для вирощування продукції чи випасу тварин (сад, город, ставок, поле тощо).

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 14 червня 2018 року з долученими до нього план-схемою та ілюстрованими таблицями (т.2 а.с.11-20), територія, на яку проникли обвинувачені та таємно викрали належні потерпілому ОСОБА_16 металеві сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля, по периметру огороджена бетонними плитами і вільний доступ до неї обмежений. Також на цій території зберігаються різні матеріальні цінності. Ці ж обставини підтвердив у судовому засіданні представник потерпілого. Також в судовому засіданні із вказаного протоколу огляду місця події та показань самих обвинувачених встановлено, що викрадені металеві сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля знаходилися на будівельних плитах перекриття, що розташовувались на зазначеній вище території та на які обвинувачені потрапили перелізши через складенні один на одному будівельні бетонні блоки, конструкція яких на вигляд є суцільним бетонним парканом та відповідно є частиною огорожі території. А тому, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вказана територія відведена для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей та має засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб огорожу, то вона визнається сховищем. А оскільки обвинувачені саме з метою вчинення крадіжки проникли, перелізши через огорожу паркан, на цю територію, з якої вчинили таємне викрадення належного потерпілому майна, то в їх діях наявна кваліфікуюча ознака ст.185 КК України крадіжка, поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до приписів ст.12 КК України є тяжким корисливим злочином, особи винних, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на момент вчинення інкримінованого їм злочину до кримінальної відповідальності не притягувалися, позитивно характеризуються за місцем проживання та негативно ОСОБА_6 за місцем навчання; обставинами, що пом`якшують, їх покарання, суд враховує їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину в неповнолітньому віці. В провадженні відсутні обставини, що обтяжують їх покарання.

Суд при обранні виду та строку покарання обвинуваченим враховує викладене, а також умови їх життя та виховання, дані досудової доповіді органу пробації, в якій йшлося про низький ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та середній ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , їх посткримінальну поведінку після направлення обвинувального акту до суду, обставини, за яких була вчинена крадіжка, незначної вартості викраденого майна та його цінності як майна, а також із врахуванням декількох зазначених вище обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст. 185 КК України з урахуванням ст.ст.69,102 КК України у виді позбавлення волі в розмірі, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією цієї статті, на строк шість місяців із визначенням на підставі ч.1,ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 остаточного покарання у виді позбавлення волі з застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим та зарахування останньому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, що відбуте за попереднім вироком Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2019 року.

Вищевказані обставини свідчать про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без відбування покарання, а тому суд дійшов висновку про можливість їх звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75,104 КК України із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини першої та пунктом 2 частини другої статті 76 КК України.

При цьому, оскільки ОСОБА_8 в даний час реально відбуває покарання у виді двох років позбавлення за вироком Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2019 року і судом застосовано принцип поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним за попереднім зазначеним вище вироком, підстав для застосування при призначенні йому покарання положень статей 75, 104 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілим не пред`являвся.

Питання про речові докази підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їм покарання:

ОСОБА_6 із застосуванням ст.ст.69,102 КК України у виді позбавлення волі на строк шість місяців.
На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік та з покладенням на нього відповідно до вимог ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

ОСОБА_7 - із застосуванням ст.ст.69,102 КК України у виді позбавлення волі на строк шість місяців.
На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік та з покладенням на нього відповідно до вимог ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним за попереднім вироком Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2019 року, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік та з покладенням на нього відповідно до вимог ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

ОСОБА_8 - із застосуванням ст.ст.69,102 КК України у виді позбавлення волі на строк шість місяців.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним за попереднім вироком Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2019 року, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 17 травня 2019 року, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2019 року, тобто за період з 04 березня 2019 року по 16 травня 2019 року включно.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази :

- два металеві сідельно-зчіпні пристрої до вантажного автомобіля «Камаз», що передані на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_16 (т. 2 а.с. 32), йому залишити;

- DVD-R диски, що приєднанні до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.58, 91), залишити там же протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати та заходи забезпечення кримінального провадження, по яких необхідно прийняти рішення, відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1