Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/890/18
Провадження № 1-кп/758/360/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2019 року Подільський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №0004727, яке надійшло з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, розлученої, не маючої на утриманні дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

01.11.2017 р. на протязі дня ОСОБА_5 перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де разом із чоловіком на ім`я ОСОБА_10 та знайомою ОСОБА_11 , спільно вживали спиртні напої.
Ввечері 01.11.2017 р. ОСОБА_5 вийшла з приміщення квартири АДРЕСА_2 з метою додатково придбати спиртні напої. Цього дня, приблизно о 20.00 год., ОСОБА_5 , повернулася до даної квартири, де побачила чоловіка на ім`я ОСОБА_10 під час інтимних стосунків із ОСОБА_11 .
В цей час, у ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів виник злочинний умисел, спрямований на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 почала наносити руками численні удари по голові та обличчю ОСОБА_11 , від яких остання втратила свідомість, та в подальшому була госпіталізована до КМКЛ ШМД, де ІНФОРМАЦІЯ_2 померла від отриманих травм.
Відповідно до висновку експерта №2646/2 від 20.12.2017 року у потерпілої ОСОБА_11 було виявлено наступні тілесні ушкодження:
а)- множинні, садна, забійна рана та крововиливи в шкіру і м`які тканини в ділянці голови, субдуральні гематоми над обома півкулями мозку, загальним об`ємом понад 180 куб. см, субарахноїдальний крововилив та вогнище забою тканини мозку з лобно-тімяно-скроневій ділянці, кров в бічних шлуночках мозку, добре виражена борозна вдавлення на нижній поверхні обох півкуль мозочку від краю великого потиличного отвору.
Вищевказаний комплекс ушкоджень в ділянці голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. І між даним комплексом ушкоджень, та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.
б)-синці в ділянці верхніх кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, смерть ОСОБА_11 настала внаслідок черепно-мозкової травми.
Характер та морфологія всіх виявлених ушкоджень, в тому числі і комплексу ушкоджень в ділянці голови, свідчить про те, що всі вони виникли від неодноразової дії тупого предмета (-ів), в даному випадку, з більшою часткою вірогідності кість, зібрана в кулак, або взута нога.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнала та пояснила, що до цих подій вона ОСОБА_11 знала з останньою були дружні стосунки. 01.11.2017 року вдень вона прийшла до дому до ОСОБА_11 , яка мешкала у АДРЕСА_3 та вони вдвох вирішили вжити спиртного. Реалізуючи задумане вони придбали горілку та вживали її вдвох у квартирі ОСОБА_11 . Під час вживання спиртного до квартири ОСОБА_11 періодично заходили знайомі, які вживали спиртне та виходили з квартири. Під вечір до квартири ОСОБА_11 зайшов її ( ОСОБА_11 ) знайомий по імені ОСОБА_10 , який з ними двома почав вживати спиртне. Коли закінчилась горілка вона пішла за горілкою, а в квартирі залишилась ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Коли вона повернулась до квартири то побачила ОСОБА_11 , яка була повністю оголена та ОСОБА_12 , який був напівоголений і знаходився зверху на ОСОБА_11 і як вона зрозуміла між ними відбувався статевий акт або його початок. Вона взяла ОСОБА_12 за плече та запитала, що він робить і той взяв свої речі і нічого не повідомляючи вийшов з квартири ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_11 одягнулася та подякувала її за допомогу. Далі вони продовжили з ОСОБА_11 вживати спиртне. В процесі цього між нею та ОСОБА_11 розпочався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_11 почала хватати її за руки. На ці дії вона відштовхнула долонями ОСОБА_11 від себе. Після цього ОСОБА_11 заспокоїлася і вони продовжили вживати спиртне. В процесі цього, ОСОБА_11 знову почала хапати її за руки та нецензурно висловлюватись в її адресу. У подальшому вона дала три ляпаси правою рукою по обличчю ОСОБА_11 . Від ударів ОСОБА_11 не падала, а лягла на підлогу та зробила вигляд нібито втратила свідомість, однак коли вона до неї підійшла то та почала сміятися. Вона запитала у ОСОБА_11 чи нормально вона себе почуває і та відповіла, що все гаразд і піднялася з підлоги і вони продовжили вживати спиртне. Далі до квартири заходили їх знайомі ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , однак вони не довго були і пішли. У подальшому вона вийшла на вулицю, а ОСОБА_11 залишилася вдома сама. На вулиці вона побачила ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ) і в процесі розмови повідомила останній, що дала три ляпаси ОСОБА_11 . Після цього вони втрьох (вона, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ) зайшли до квартири ОСОБА_11 і побачили, що остання сидить на підлозі і палить. Далі вони всі разом, у тому числі й ОСОБА_11 , сіли за стіл та продовжили вживати спиртне. У подальшому ОСОБА_11 почала скаржитися, що їй зле і було викликано швидку медичну допомогу. Обвинувачена наголошувала, що вказаного ОСОБА_12 не ревнувала до ОСОБА_11 і жодних стосунків з останнім не мала і ляпаси потерпілій наносила не на ґрунті ревнощів. Окрім того, обвинувачена наголошувала, що окрім трьох ляпасів по обличчю, які вона наносила не в повну силу, вона жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_11 не наносила. Вона вважає, що тілесні ушкодження від яких настала смерть потерпілої були завдані останній до зустрічі її з потерпілою, при цьому наголошувала, що вперше побачила потерпілу в той день вранці о 8.00 год. 01.11.2017 р., однак хто їй заподіяв ці тілесні ушкодження їй не відомо.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 вина останньої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України повністю підтверджується наступними дослідженими у суді доказами, зокрема.

Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка у суді повідомила, що загибла ОСОБА_11 це була її матір. 1 листопада 2017 року вона була на курсах і приблизно о 21.00 год. цього дня їй зателефонувала подруга матері та повідомили, що матір сильно побили і та в лікарні. Вона поїхала до лікарні і лікарі їй повідомили, що матері слід робити операцію. Невдовзі, ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір померла. Обвинувачену ОСОБА_5 до цих подій вона знала, як подругу матері. Щодо своєї матері повідомила, що та зловживала спиртними напоями і вживала такі напої у тому числі з ОСОБА_5 . Крім цього, вона акцентувала увагу суду, що коли матір із ОСОБА_5 вживала спиртне вони часто конфліктували між собою. У подальшому їй розповіли, що заподіяла смертельні тілесні ушкодження її матері саме ОСОБА_5 .

Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка у суді повідомила, що до цих подій вона знала і ОСОБА_5 і загиблу ОСОБА_11 , стосунки з ними були дружні. На початку листопада 2017 року під вечір вона знаходилась біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 . В це час із під`їзду вийшла ОСОБА_5 , яка повідомила, що у неї був скандал із ОСОБА_11 і на ґрунті цього вона побила ОСОБА_11 . Після цього вони вдвох із ОСОБА_5 зайшли до квартири, де проживає ОСОБА_11 . Двері до квартири відкрила ОСОБА_5 у якої були ключі від квартири ОСОБА_11 . В квартирі вона побачила, що ОСОБА_11 лежала на підлозі з ознаками побиття, однак ще була жива. У подальшому вони намагалися викликати швидку медичну допомогу, однак, оскільки не знали точно імені потерпілої, то швидка одразу не приїхала. Через деякий час прийшла сестра ОСОБА_5 ОСОБА_17 , яка викликала швидку медичну допомогу та поліцію. До приїзду швидкої та поліції вона була у квартирі ОСОБА_11 . Свідок звертала увагу, що, коли вони були у квартирі потерпілої обвинувачена ОСОБА_5 не заперечувала, що саме вона нанесла ОСОБА_11 тілесні ушкодження.

Окрім показань обвинуваченої, потерпілої та свідка вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України також підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

Заявою потерпілої ОСОБА_9 від 02.11.2017 року у якій та надала згоду на огляд працівниками поліції приміщення квартири АДРЕСА_2 , яка належить її матері.

Протоколом огляду місця події від 02.11.2017 р., з якого вбачається, що 02.11.2017 р. було проведено огляд квартири АДРЕСА_2 . Під час огляду квартири у коридорі на стіні виявлено декілька плям речовини бурого кольору. Також у кімнаті виявлено: рушник синього кольору із плямами речовини бурого кольору, сірий в`язаний светр із плямами речовини бурого кольору, чорну куртку із плямами речовини бурого кольору та сіру кофту із плямами речовини бурого кольору. Окрім цього, на кухні на столі виявлено продукти харчування, скляні пляшки та стакани. Всі вивалені речі вилучено.

Довідкою №18 від 02.11.2017 року з якої вбачається, що ОСОБА_11 з 02.11.2017 року перебувала у відділенні міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Києва з діагнозом тяжка закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, гостра субдуральна гематома над обома півкулями головного мозку, множинні забої тулуба.

Висновком експерта №2646/2 від 20.12.2017 р., згідно якого під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 та вивченням медичної документації було виявлено у ОСОБА_11 наступні тілесні ушкодження: а)- множинні, садна, забійна рана та крововиливи в шкіру і м`які тканини в ділянці голови, субдуральні гематоми над обома півкулями мозку, загальним об`ємом понад 180 куб. см., субарахноїдальний крововилив та вогнище забою тканини мозку з лобно-тімяно-скроневій ділянці, кров в бічних шлуночках мозку, добре виражена борозна вдавлення на нижній поверхні обох півкуль мозочку від краю великого потиличного отвору.
Вищевказаний комплекс ушкоджень в ділянці голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. І між даним комплексом ушкоджень, та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.
б)-синці в ділянці верхніх кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, смерть ОСОБА_11 настала внаслідок черепно-мозкової травми.
Характер та морфологія усіх виявлених ушкоджень, в тому числі і комплексу ушкоджень в ділянці голови, свідчить про те, що всі вони виникли від неодноразової дії тупого предмета (-ів), в даному випадку, з більшою часткою вірогідності кість, зібрана в кулак, або взута нога.

Допитаний у суді експерт ОСОБА_18 підтвердив свій висновок №2646/2 від 20.12.2017 р. та уточнив, що частина його висновку «Виникнення вищевказаної травми голови, при обставинах, вказаних в описовій частині постанови та які викладені в питанні №3 слідчого вкрай малоймовірні» стосуються не питання №3, як помилково вказано було ним, а стосуються саме питання слідчого №4, зокрема, що на його думку вищевказана травма голови малоймовірно, що утворилася в результаті однократного падіння загиблої. Саме це він мав на увазі. Це сталося внаслідок механічної помилки, зокрема, замість цифри 4 було поставлено цифру 3. Також експерт ОСОБА_18 роз`яснив що на його переконання навіть від трьох ударів долонею по обличчю ОСОБА_11 могла уторитися черепно-мозкова травма, від якої та у подальшому й померла. Також експерт повідомив суд, що вкрай малоймовірно, що вказану черепно-мозкову травму ОСОБА_11 отримала зранку 01.11.2017 року, наголошуючи, більш за все цю травму вона отримала незадовго до госпіталізації (доставлена до лікарні о 22.10. год. 01.11.2017 р.).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2017 р. та диском, на якому зафіксовано вказаний слідчий експеримент. Під час вказаного слідчого експерименту ОСОБА_5 показала на місцевості, що 01.11.2017 року приблизно о 14.00 год. вона прийшла до квартири АДРЕСА_2 , де мешкала її знайома ОСОБА_11 . Після цього вона з ОСОБА_11 та іншими особами, які там перебували вживали спиртне. Під вечір цього ж дня у квартирі залишилась вона, ОСОБА_11 та спільний знайомий по мені ОСОБА_10 . Вони виявили, що закінчилась горілка, а тому вона пішла до магазину за горілкою. Коли вона повернулась то побачила ОСОБА_11 в оголеному вигляді та ОСОБА_12 в напівоголеному вигляді, який лежав на ОСОБА_11 та вони мали намір вступити у статеві стосунки. Після цього вона відштовхнула ОСОБА_12 та той одразу залишив квартиру, а вона почала конфліктувати з ОСОБА_11 . В процесі конфлікту вона нанесла сильний удар в область носу ОСОБА_11 . Від удару у останньої з`явилась кров із носа та синці під обома очима. Після цього вона нанесла по обличчю ОСОБА_11 3 удари долонями правої руки. Від ударів ОСОБА_11 впала на правий бік та начебто втратила свідомість. Вона привела її до тями. Далі вона вийшла на вулицю та покликала знайому ОСОБА_15 (як встановлено судом ОСОБА_16 ). Після цього вони перебували у квартирі, а ОСОБА_11 піднялася вжила спиртного та лягла спати. ОСОБА_16 намагалася викликати швидку медичну допомогу, однак вдалося це зробити лише її сестрі ОСОБА_19 .

Рапортом інспектора поліції від 01.11.2017 р., з якого вбачається, що приблизно о 21.21 год. 01.11.2017 р. він у складі екіпажу №705 виїхав за викликом нанесення тілесних ушкоджень у квартирі АДРЕСА_2 . По приїзду вони виявили ОСОБА_11 з численними тілесними ушкодженнями, яка була непритомна. На місці вчинення злочину було встановлено, що вказаний злочин вчинила ОСОБА_5 , яку було доставлено до ТВМ №2.

Висновком судово-психіатричної експертизи №804 від 28.11.17, з якого видно, що ОСОБА_5 , як на момент учинення інкримінованого злочину, так і на момент проведення експертизи була осудною, а саме могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Речовим доказом, а саме оптичним диском, дослідженим судом, на якому є файл № із записом з відеореєстратора АА 00304, який використовували поліцейські патрульної служби, які перші прибули на місце вчинення злочину та затримували ОСОБА_5 . При перегляді вказаного відеозапису видно, що відбувається розмова із ОСОБА_5 , яка зізнається, що наносила потерпілій три удари руками по обличчю.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_5 про те, що не від її ударів настала смерть ОСОБА_11 були спростовані у суді.

Так, у суді ОСОБА_5 зізналася, що в процесі конфлікту, який мав місце 01.11.2017 року у квартирі ОСОБА_11 вона нанесла три удари долонею по обличчю ОСОБА_11 . Згідно висновку експерта №2646/2 від 20.12.2017 р. смерть ОСОБА_11 настала внаслідок черепно-мозкової травми. Допитаний у суді експерт ОСОБА_18 роз`яснив суду, що навіть від трьох ударів долонею по обличчю у ОСОБА_11 могла уторитися черепно-мозкова травма, від якої та у подальшому й померла, однак наголошував, що під час експертного дослідження ним було встановлено, що ОСОБА_11 було нанесено більше аніж три удари. Суд вважає, що ОСОБА_5 , користуючись тим, що безпосередніх очевидців нанесення нею загиблій тілесних ушкоджень не було, дає неправдиві показання в частині кількості нанесених ударів, зокрема, що під час конфлікту вона нанесла ОСОБА_11 лише 3 незначні по силі удари по обличчю, які нагадують ляпаси. Ці показання були спростовані у суді експертом ОСОБА_18 , який повідомив суду, що ударів ОСОБА_11 було нанесено більше аніж три. До цього висновку він прийшов, з урахуванням виявлених травмуючих ділянок на тілі ОСОБА_11 . До того ж суд звертає увагу, що під час слідчого експерименту ОСОБА_5 стверджувала, що перед трьома ударами по обличчю вона нанесла один удар в область носа. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_5 зізналася і свідку ОСОБА_16 , що вона нанесла ОСОБА_11 тілесні ушкодження і працівникам поліції, які зафіксували її зізнання на відеореєстраторі.
Все це у сукупності дає суду підстави прийти до висновку, що ОСОБА_5 в цій частині дає неправдиві свідчення щодо кількості нанесених нею ударів і саме від її ударів утворилися тілесні ушкодження від яких ОСОБА_11 померла.

Також були спростовані експертом ОСОБА_18 у суді й твердження ОСОБА_5 про те, що на її переконання тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_11 померла настали не від її ударів, а від побиття невідомими особами вранці 01.11.2017 року про що та їй розповідала 01.11.2017 р. Зокрема, експерт повідомив суду, що вкрай малоймовірно, що вказану черепно-мозкову травму (від якої настала смерть) ОСОБА_11 отримала зранку 01.11.2017 року, оскільки при такій травмі вона б не могла цілий день спокійно вживати спиртне та поводитися як зазвичай, а тому є більш вірогідним, що вказану травму вона отримала незадовго до госпіталізації.

Також суд вважає показання ОСОБА_5 , які та дала у суді не щирими та такими, що спрямовані на пом`якшення своєї відповідальності. Зокрема, у суді ОСОБА_5 повідомила суд, що після того, як вона вдарила ОСОБА_11 по обличчю долонею вона вийшла з її квартири і біля під`їзду зустріла свідка ОСОБА_16 і вони одразу разом зайшли до квартири ОСОБА_11 і та була при свідомості і вони ще втрьох вживали спиртне і тільки через деякий час їй стало зле і вони намагалися викликати швидку. Ці показання були спростовані у суді свідком ОСОБА_16 , яка повідомила суд, що коли вони з ОСОБА_5 зайшли до квартири ОСОБА_11 та лежала на підлозі з ознаками побиття і вони не вживали з нею спиртне, а одразу почали викликати швидку. Також суд звертає увагу на постійну зміну ОСОБА_5 своїх показань. Так під час допиту як обвинуваченої ОСОБА_5 у суді зізналася, що на ґрунті раптово виниклого конфлікту вона дала три ляпаси ОСОБА_11 , однак у останньому слові змінила свою позицію і вказала, що коли ОСОБА_11 втрачала свідомість вона, щоб привести її до тями давала їй ляпаси. Це на думку суду свідчить про не щирість показань та позиції ОСОБА_5 .

На думку суду обвинувачена ОСОБА_5 , будучи причетною до смерті ОСОБА_11 усіляко намагається уникнути кримінальної відповідальності, надаючи у суді такі показання, постійно їх змінюючи, при цьому використовуючи той факт, що наносила вона удари ОСОБА_11 наодинці у квартирі, що виключає наявність будь-яких безпосередніх очевидців учинення цього злочину. Сумнівів, що саме ОСОБА_5 нанесла тілесні ушкодження, від яких у подальшому настала смерть ОСОБА_11 у суду немає.

Є такими, що не знайшли свого підтвердження й доводи захисника ОСОБА_6 про те, що оптичний диск, досліджений судом, на якому є файл № із записом з відеореєстратора АА 00304, який використовували поліцейські патрульної служби, які перші прибули на місце вчинення злочину та затримували ОСОБА_5 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відеофайл було видано на запит слідчого, який був зроблений через 1 місяць і 17 днів після подій, а згідно відомчих інструкцій цей запис має зберігатися не більше 30 днів.

Згідно ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
У ст.86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий ОСОБА_20 направила запит №1190/125/53/-2017 від 04.12.2017 р. начальнику УПП в м.Києві ДПП про надання відеоматеріалу з нагрудної камери АА 00304 патрульного поліцейського. На вказаний запит було направлено відповідь №28079/41/11/02-2017, згідно якої орган поліції направив диск із відеозаписом, на якому є файл №, який запитувався слідчим. Цей відеофайл безпосередньо був досліджений у судовому засіданні.

На думку суду вказаний доказ є належним, оскільки підтверджує існування певної обставини, зокрема, розмову ОСОБА_5 із працівником поліції одразу після фактичного її затримання, у якій вона визнає факт нанесення ОСОБА_11 ударів рукою, а також допустимим, оскільки отриманий у порядку, встановленому КПК України. Та обставина, що зберігався цей відеофайл у працівників поліції і був ними виданий слідчому більше аніж через місяць після подій на думку суду жодним чином не впливає на належність та допустимість вказаного доказу.

Також, не дивлячись на заперечення захисника ОСОБА_6 є належним та допустимим доказом показання свідка ОСОБА_16 , оскільки суд з дотриманням вимог ст.352 КПК України, надавши стороні захисту можливість перехресного допиту вказаного свідка, у судовому засіданні безпосередньо допитав вказаного свідка, допит якого був ініційований стороною обвинувачення. Той факт, що вказаного свідка не було допитано під час досудового слідства на думку суду не позбавляв прокурора права заявити цього свідка для допиту у суді. До того ж суд звертає увагу, що на досудовому слідстві у вказаної особи ( ОСОБА_16 ) було відібрано письмові пояснення щодо відомих їй обставин і ці пояснення були відкриті стороні захисту.

Отже, суд вважає, що сторона захисту була зорієнтована стороною обвинувачення в тому, що ОСОБА_16 буде виступати в якості свідка по даному кримінальному провадженню.

Не знайшли свого підтвердження і доводи захисника ОСОБА_6 про протиріччя у висновку експерта №2646/2 від 20.12.2017 р. Всі протиріччя були усунуті під час допиту експерта ОСОБА_18 , який роз`яснив свій висновок і дійсно вказав на одну невідповідність.

Є непереконливими доводи захисника ОСОБА_6 про визнання недопустимим доказом слідчого експерименту, проведеного із ОСОБА_5 , оскільки цю слідчу дію проведено на його думку в порушення вимог ч.5 ст.240 КПК України, а саме без дозволу власника або дозволу слідчого судді.

У ч.5 ст.240 КПК України вказано, що слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий експеримент із ОСОБА_5 проводився у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_11 . Як повідомила потерпіла ОСОБА_9 , яка є рідною дочкою ОСОБА_11 і теж мешкала в цій квартир, вона надавала дозвіл слідчому на проведення вказаного слідчого експерименту у квартирі, де вона із матір`ю мешкала, при цьому відчиняла двері квартири для проведення цього експерименту. З огляду на те, що, як свідчать матеріали кримінального провадження власник цієї квартири ОСОБА_11 в той день (02.11.2017 р.) перебувала у комі і не спроможна була надати дозвіл її дочка ОСОБА_9 , яка теж мешкала у цій квартирі, мала право надати такий дозвіл слідчому, що вона і зробила в усній формі та підтвердила цей факт у суді, як під час судового засідання 19.04.2018 р., так і в ході судових дебатів.

У зв`язку із цим вказаний доказ, а саме протокол слідчого експерименту на думку суду здобутий у межах КПК України, а тому є допустимим.

Оцінюючи у сукупності всі вищенадані та досліджені у судовому засіданні докази, які на думку суду є належними та допустимими суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 , цими своїми умисними діями вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, а саме вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працювала на час затримання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно п.13, ч.1 ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_5 та ступеня тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення суд вважає, що виправить обвинувачену лише ізоляція від суспільства та відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч.2 ст. 121 КК України, на думку суду, зможе виправити ОСОБА_5 та попередити вчинення нею нових злочинів.

З огляду на відсутність підстав, що пом`якшують особу обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченої, підстав для застосування щодо неї ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Долю речових доказів вирішити з урахуванням положень ст.100 КПК України.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту її фактичного затримання, а саме з 01.11.2017 року із розрахунку, що 1 дню позбавлення волі відповідає 1 день попереднього ув`язнення.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за залучення експертів у розмірі 1 634 грн. 50 коп.

Згідно ст.100 КПК України речові докази: скляну пляшку, пластикову пляшку чарку, 5 слідів пальці рук, речовину бурого кольору, які зберігаються в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві знищити; диски із записом слідчої дії та реєстратора працівників поліції, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити там же зберігати.

На вирок до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1