№1-КС/359/388/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , підозрюваного АБДУЛВОХІДОВА АЛІШЕРА розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаханд, Туракурганського району, Наманганської області, Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, без реєстрації та постійного місця проживання на території України

ВСТАНОВИВ:

До суду із даним клопотанням звернувся слідчий. Вимоги клопотання обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні №0000018 від 11.02.2019 року 11.02.2019 оголошено про підозру ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до посадової інструкції інспекторів прикордонної служби 1, 2, 3 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІ категорії (тип А), останні мають право шляхом опитування осіб з`ясовувати підстави в`їзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без відповідних документів на право його перетинання, осіб, які надали свідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України, робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки.

Поряд з цим, громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримавши рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, вирішив незаконно перетнути державний кордон України шляхом підкупу службових осіб Державної прикордонної служби України.

Так, для реалізації задуманого плану, перебуваючи у службовому приміщенні міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (термінал «D») за адресою: Київська область, місто Бориспіль-7, ОСОБА_8 (ABDULVOKHIDOV ALISHER) 11.02.2019 близько 07 годин 00 хвилин, відповідно до настанови свого, невстановленого досудовим розслідуванням знайомого, звернувся з пропозицією до старшого інспектора прикордонної служби 2 групи паспортного контролю 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 (Термінал D)» ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДПС України ОСОБА_9 щодо позитивного перегляду рішення та подальшого перетину державного кордону України у міжнародному аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за неправомірну вигоду.

Надалі, реалізуючи злочинний план, громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), 11.02.2019 близько 11 години 00 хвилин у службовому приміщені міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (термінал «D») за адресою: Київська область, місто Бориспіль-7, надав службовій особі Державної прикордонної служби України ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 10000 (десять тисяч) російських рублів за позитивний перегляд рішення, подальшого пропуску на територію України у пункті пропуску «Бориспіль» та проставлення відповідних відміток в його паспортному документі щодо перетину ним державного кордону України на в`їзд.

Після надання громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ), неправомірної вигоди, грошові кошти у сумі 10000 (десять тисяч) російських рублів було вилучено під час проведення огляду місця події.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у пропозиції та наданні громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ), неправомірної вигоди у сумі 10000 (десять тисяч) російських рублів службовій особі Державної прикордонної служби України ОСОБА_9 за позитивний перегляд рішення про відмову у перетинанні державного кордону України та подальший пропуск на територію України у пункті пропуску «Бориспіль», шляхом проставлення відповідних відміток в його паспортному документі щодо перетину державного кордону України на в`їзд, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України, тобто пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за вчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням службового становища.

11.02.2019 ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ) повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ) підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме допитами свідків, протоколами оглядів, протоколами проведених негласних слідчих дій, протоколом затримання, протоколом огляду місця події, а також іншими зібраними органом досудового розслідування доказами.

Санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої та із спеціальною конфіскацією та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.

З огляду на викладене, слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави застосувати до ОСОБА_11 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме:

- підозрюваний ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) може ухилятися від органу досудового розслідування, суду, оскільки останній не має постійного місця проживання, місця роботи, не має постійного джерела доходу на території України, не має міцних соціальних зв`язків на території України тощо та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

Також у ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) до вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України;

- підозрюваний ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) не має постійного проживання, місця роботи на території України;

- вік та стан підозрюваного ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ) дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного;

- підозрюваний ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) не має на території України міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, роботи та джерела доходу, родини та утриманців.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ).

Застосування до підозрюваного ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ) запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватись для здійснення належного самоконтролю.

Неможливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Ураховуючи відсутність законних та постійних джерел заробітку у підозрюваного до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливе, оскільки останній є громадянином Республіки Узбекистан та на території України не має постійного та навіть тимчасового місця проживання.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ураховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ) тому останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В суді прокурор підтримав повністю заявлене клопотання, просив суд його задовольнити, пославшись на обставини зазначені в ньому.

Підозрюваний та його захисник просили суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт та зазначили що підозрюваний має постійне місце проживання в Україні.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного та захисника та думку прокурора, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з витягу з ЄРДР (кримінальне провадження №0000018 від 11.02.2019 року за ч.3 ст.369 КК України ) вбачається що ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Шаханд, Туракурганського району, Наманганської області, Республіки Узбекистан, без реєстрації та постійного місця проживання на території України, підозрюється у тому, що він умисно 11.02.2019 близько 07 години 00 хвилин, запропонував та 11.02.2019 близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи у службовому приміщені міжнародного аеропорту «Бориспіль» (термінал «D») за адресою: Київська область, місто Бориспіль-7, надав службовій особі Державної прикордонної служби України ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 10000 (десять тисяч) російських рублів за позитивний перегляд рішення, подальшого пропуску на територію України у пункті пропуску «Бориспіль» та проставлення відповідних відміток в його паспортному документі щодо перетину ним державного кордону України на в`їзд.

Згідно договору оренди квартири від 12 лютого 2019 року укладеним між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ), останній є орендарем квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

11.02.2019 року ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ) винесено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Обґрунтованість цієї підозри підтверджується допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколами оглядів, протоколами проведених негласних слідчих дій, протоколом затримання, протоколом огляду місця події.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи обставини поданого клопотання та вимоги КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про існування достатніх підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За правилами ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, прокурор довів наявність обставин, передбачених п.п.1 та 2 ч.1ст.194 КПК України.

Разом з цим, прокурор не довів обставин передбачених п.3 ч.1 ст. 194 КПК України , а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

До такого висновку слідчий суддя прийшов з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) несудимий та має місце проживання в Україні.

За ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з наведеного, вважаю що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків а також буде запобігати його спробам незаконного впливу на свідків.

За таких обставин, з врахуванням положень ч.ч.4,5 ст.194 КПК до підозрюваного слід застосувати наступні обов`язки: заборонити відлучатися без дозволу слідчого, суду з житла за адресою: АДРЕСА_1 , прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду, на визначений ним час; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.177,178,181,183,194 КПК України , слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону капітана юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без задоволення..

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаханд, Туракурганського району, Наманганської області, Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- заборонити відлучатися без дозволу слідчого, суду з житла за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово;

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду, на визначений ним час;

-утримуватись від спілкуватись із свідками у кримінальному провадженні.

Термін дії ухвали слідчого судді слід визначити строком на 60 (шістдесят) діб з моменту оголошення ухвали, а саме до 13 квітня 2019 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на Дніпровське УП ГУ НП України в м.Києві.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали слідчого судді оголосити о 17 год.00 хв.18 лютого 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1