Справа №463/155/19
Провадження №1-кс/463/153/19
У Х В А Л А

11 січня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на дії та бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно посадових осіб прокуратури Львівської області. Просить визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в особі в.о. директора ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України; кваліфікувати дії в.о. директора ОСОБА_5 відповідно до чинного законодавства; зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові вчинити наступні дії, а саме: прийняти його заяву про вчинення кримінального правопорушення за ст.382 КК України, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, невідкладно розпочати досудове розслідування та надіслати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей у визначений законом строк.

Скаргу мотивує тим, що 27.12.2018 року він подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести відомості до ЄРДР відносно посадових осіб прокуратури Львівської області за ст.382 КК України. Згідно з відповіді в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 28.12.2018 року, відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені. Вважає, що такими діями уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові не виконала вимоги ст.214 КПК України, у зв`язку з чим змушений звернутися до слідчого судді із скаргою.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав скаргу з мотивів викладених у такій, просить скаргу задоволити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 відносно задоволення скарги заперечив та пояснив, що відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки зі змісту заяви не вбачається ознак кримінально караного діяння, незгода з процесуальними рішеннями, прийнятими посадовими особами не може бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а КПК України передбачає можливість оскарження таких дій чи бездіяльності. Просить у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 27.12.2018 року подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести відомості до ЄРДР відносно посадових осіб прокуратури Львівської області за ст.382 КК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Із матеріалів скарги вбачається, що листом в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 28.12.2018 року, заявника ОСОБА_3 повідомлено про те, що відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені, з підстав відсутності у заяві будь-яких об`єктивних відомостей про вчинення злочину зазначеними у заяві особами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

В той же час, згідно положень ст.214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості за заявою особи, якщо є фактичні дані, які вказують на наявність у діях особи ознак певного складу злочину, при цьому, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зокрема, п.4 ч.5 ст.214 КПК України визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід внести короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення.

Таким чином, фактично вбачається, що скаржник не погоджується з процесуальними рішеннями, прийнятими посадовими особами прокуратури Львівської області. Незгода з процесуальними рішеннями чи рішеннями по розгляду заяви може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному КПК України, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки КПК України визначає інший порядок оскарження таких дій чи бездіяльності. Особою, яка подала скаргу не представлено жодних доказів про оскарження дій чи бездіяльності посадових осіб прокуратури Львівської області за наслідками розгляду яких встановлено протиправність дій останніх, що було б підставою для прийняття процесуального рішення про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Будь-яких конкретних відомостей про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами прокуратури Львівської області заявник не навів.
Щодо визнання незаконною бездіяльність уповноважених осіб та кваліфікації дій в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, слід зазначити, що положення ст.307 КПК України не наділяють повноваженнями слідчого суддю визнавати дії незаконними.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Беручи до уваги наведене вище та у зв`язку з тим, що у заяві ОСОБА_3 відсутні відомості про фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, які можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст.214, 303-307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1