Ухвала
Іменем України
06 травня 2019 року
м. Київ
справа № 705/5274/18
провадження № 51-2042ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року та ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000891 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року відмовлено обвинуваченому ОСОБА_5 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вказане судове рішення.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року закінчено підготовче провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено зазначене кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14:30 год. 01 квітня 2019 року.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року відмовлено обвинуваченому ОСОБА_5 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вказане судове рішення.
У касаційній скарзі обвинувачений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
З огляду на наведені положення процесуального закону вищезазначені ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року не підлягають оскарженню в касаційному порядку, що залишилось поза увагою обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК України ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Однак, як убачається зі змісту касаційної скарги, обвинувачений порушує питання про перегляд одразу двох ухвал апеляційного суду про відмову у відкритті провадження на різні ухвали місцевого суду, що перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
При цьому, у разі, якщо обвинувачений бажає оскаржити різні судові рішення, він вправі подати касаційну скаргу на кожне із них окремо із наведенням відповідного обґрунтування щодо їх незаконності чи необґрунтованості.
Крім того, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному обвинувачений ОСОБА_5 у своїй касаційній скарзі, посилаючись на незаконність ухвали апеляційного суду з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, не навів обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень статей 412-413 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року та ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3