Справа № 386/2/19
Провадження № 1-кп/386/47/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/386/47/19, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000590, 01.12.2018 року відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ісайки Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, з базовою загальною освітою, не депутата, утриманців та пільг не має, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше судимий 19.11.2012 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, 21.07.2015 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково з не відбутою частиною покарання строком 1 рік 2 місяці 12 днів, в силу ст. 89 КК України судимості відбуті, але не погашені, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України та угоду про примирення від 28.12.2018 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_3 за участю адвоката-захисника ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 :
ВСТАНОВИВ:
02.01.2019 року з Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000590 від 01.12.2018 року, разом з угодою про примирення, укладеною 28.12.2018 року між підозрюваним ОСОБА_3 за участю адвоката-захисника ОСОБА_4 , з однієї сторони та потерпілою ОСОБА_5 , з другої сторони, відповідно до якої сторонами кримінального провадження визнано наступне обвинувачення:

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно при таких обставинах:

В кінці вересня місяця 2018 року, точної дати судом не встановлено, близько 12 години в с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 , перебував за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_2 , де у нього повторно виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення холодильника марки «Днепр», білого кольору, 2004 року випуску, який знаходився у кімнаті № 1 житлового будинку та належить ОСОБА_5 .

В подальшому, цього ж дня, близько 21 години ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, витягнув на вулицю з житлового будинку холодильник марки «Днепр», білого кольору, 2004 року виготовлення, вартість якого відповідно до висновку експерта від 27.12.2018 року становить 600 грн., який належить ОСОБА_5 , де помістив його на металевий візок, після чого таємно викрав та обернув на свою користь, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, на початку жовтня місяця 2018 року, точної дати не встановлено, близько 11 години в с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 , перебував за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_2 , де у нього повторно виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення двох меблевих м`яких крісел, коричневого кольору, виробництва 90-х років, які знаходилися у кімнаті № 1 житлового будинку та належать ОСОБА_5 .

В подальшому, цього ж дня, близько 22 години ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, по черзі виніс на вулицю з житлового будинку два меблеві м`які кріслі, коричневого кольору, виробництва 90-х років, вартість яких відповідно до висновку експерта від 27.12.2018 року становить 220 грн. за одне крісло на суму 440 грн., які належить ОСОБА_5 , де помістив їх на металевий візок, після чого таємно викрав та обернув на свою користь, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, в середині жовтня місяця 2018 року, точної дати не встановлено, близько 11 години в с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 , перебував за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_2 , де у нього повторно виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення настінного килиму розміром 2,5x1,8 м., червоного кольору із вставками різних кольорів, виробництва 90-х років, покривала розміром 2x1,5 м., фіолетового кольору із вставками білого та рожевого кольорів, виробництва 90-х років, які знаходилися у кімнаті № 1 житлового будинку та належать ОСОБА_5 .

В подальшому, цього ж дня, близько 13 години ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, по черзі виніс на вулицю з житлового будинку настінний килим розміром 2,5x1,8 м., червоного кольору із вставками різних кольорів, виробництва 90-х років, вартість якого відповідно до висновку експерта від 27.12.2018 року становить 250 грн., покривало розміром 2x1,5 м., фіолетового кольору із вставками білого та рожевого кольорів, виробництва 90-х років, вартість якого відповідно до висновку експерта від 27.12.2018 року становить 80 грн., які належить ОСОБА_5 , де помістив їх на металевий візок, після чого таємно викрав та обернув на свою користь, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 330 грн.

Згідно вказаної угоди про примирення від 28.12.2018 року ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до підозрюваного ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження відмовився, у зв`язку з тим, що завдані збитки відшкодовані у повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна.

Сторони кримінального провадження погодились на призначення підозрюваному покарання по ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити підозрюваного ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинена повторно визнав повністю.
Щиро кається, викрадене повернув.

Потерпіла претензій матеріального та морального характеру до нього не має. Між ними укладено угоду про примирення.

ОСОБА_3 розуміє, що має право на судовий розгляд в повному обсязі, йому відомі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид та міру передбаченого угодою покарання.

Угоду з потерпілою ОСОБА_5 про примирення він уклав добровільно, просить її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що претензій до ОСОБА_3 не має, погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, з укладеною угодою, мірою покарання. Матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, угоду про примирення вони уклали добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі, просить угоду затвердити.

Прокурор клопотання потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 про затвердження угоди про примирення підтримав, вважає, що угода відповідає вимогам закону, тому її необхідно затвердити, визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене угодою покарання.

Захисник обвинуваченого підтримав клопотання про затвердження угоди.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника, потерпілу ОСОБА_5 , прокурора, дослідивши обвинувальний акт, угоду про примирення, матеріали досудового розслідування дійшов до висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного:

Згідно п. 1 ст. 468, ч. 3, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів ОСОБА_3 було повідомлено про підозру 28.12.2018 року. Угода про примирення укладена 28.12.2018 року, тобто після повідомлення про підозру.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно. Кримінальне провадження свідчить про наявність обставин та фактичних підстав для визнання винуватості .

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, угода про примирення за своїм змістом відповідає вимогам ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, ст. 473 КПК України та ч. 2 ст. 185 КК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд не має сумнівів в тому, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, передбачені п. 5 ст. 474 КПК України, тобто він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення,у вчиненні якого він обвинувачується, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не порушують законних прав та інтересів сторін .

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання .

Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду про примирення, укладену між потерпілим та обвинуваченим необхідно затвердити, обвинуваченого визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України , так як вина його доведена повністю і його дії суд кваліфікує по ч.2 ст. 185 КК України та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, які підлягають стягненню з обвинуваченого відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100,314,373,374,468,469,471,473,475 КПК України, суд

У ХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 28.12.2018 року між сторонами кримінального провадження - підозрюваним ОСОБА_3 за участю адвоката-захисника ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 з другої сторонни, у кримінальному провадженні №1-кп/386/47/19, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000590, 01.12.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі затвердженої сторонами кримінального провадження угоди про примирення ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання, узгоджене з обвинуваченим за участю його захисника та потерпілою в угоді про примирення від 28.12.2018 року, у вигляді обмеження волі строком на 2 ( два) роки .

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (двав) роки, встановивши іспитовий строк тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Речові докази у кримінальному провадженні: холодильник марки «Днепр» білого кольору , 2004 року випуску, два меблевих м`яких крісла, виробництва 90-х років, настінний килим розміром 2,5х1,8 м. червоного кольору із вставками різних кольорів, виробництва 90-х років та покривало розміром 2х1,5 м. фіолетового кольору із вставками білого та рожевого кольорів , виробництва 90-х років , передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Учаснику судового провадження, який не був присутній в залі судового засідання, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1