Справа № 405/3116/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000517 від 18.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.09.2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11.11.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою.

В судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що особи вчинили тяжкий злочин, за попередньою змовою групою осіб. Дані обставини свідчать, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечили щодо продовження строку тримання під вартою, вважають, що можливо змінити на домашній арешт, так як ОСОБА_6 має місце постійного проживання в м. Києві. При цьому ризик впливу на свідків прокурором не доведений.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили щодо продовження строку тримання під вартою, вважають, що можливо змінити на домашній арешт, оскільки ОСОБА_7 має місце постійного проживання в м. Києві, є учасником бойових дій. В зв`язку з тим, що прокурором не доведені ризики, вважає, що даний вид запобіжного заходу вичерпав себе.

Враховуючи доводи прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинувачених.

Так, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є уродженцями та жителями м. Києва, Київської області, не працюючі, неодружені, не маючих утриманців, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якої передбачає покарання від 3 до 7 років позбавлення волі.

При цьому, суд приймає до уваги, що по справі не допитані свідки, що вказує про наявність ризику незаконного впливу на свідків з метою надання показів на користь обвинувачених.

Наведене свідчить про наявність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, а саме: можливість ухилення від явки до суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та незаконного впливу на свідків.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

На підставі викладеного запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає продовженню строком на 60 днів, тобто до 06 січня 2019 року, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 177, 178, 194 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів до 06 січня 2019 року.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 60 днів до 06 січня 2019 року

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8