Справа № 727/3757/19
Провадження № 1-кп/727/243/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
за участю адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження /ЄРДР №0000019/ з обвинувальним актом, затвердженим заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Чернівецької області юристом 1 класу ОСОБА_5 , по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -
встановив:
В провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор в судовому засіданні заявив письмове клопотання про продовження терміну тримання під вартою та просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк утримання під вартою враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому у відповідності з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились. В обґрунтування обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_7 прокурор звертає увагу суду на наявність ризиків, які не зменшились, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (оскільки, після вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_7 приховав сліди злочину, змив кров, вдягнув на голову трупа ОСОБА_8 поліетиленовий пакет та перемістив і сховав його в іншій кімнаті під ліжко та перебуваючи на волі матиме можливість знищити інші сліди кримінального правопорушення); незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (оскільки, ряд свідків у провадженні є сусідами ОСОБА_7 та проживають з ним в одному будинку, а також свідками у даному провадженні є також його син ОСОБА_9 та матір колишньої дружини - ОСОБА_10 , а тому ОСОБА_7 зможе впливати на них шляхом залякування, погроз або іншим чином з метою зміни показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, посилаючись на положення ч. 4 ст.183 КПК України, а також те, що інкримінований обвинуваченому ОСОБА_7 злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, вчинений із застосування насильства, прокурор просить суд не визначати розмір застави у вказаному кримінальному провадженні. На підставі зазначеного, просить суд продовжити застосований щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
Сам обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не висловив свою позицію з цього приводу.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора за безпідставністю, обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до 13.07.2019 року, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 16.01.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування до 12.03.2019 року, який ухвалою слідчого судді від 06.03.2019 року був продовжений до 12.04.2019 року. У вказаній ухвалі суду від 16.01.2019 року про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою зазначено обставини, які стали підставами для обрання останньому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного заходу у вигляді застави.
Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.04.2019 року під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування до 09.06.2019 року.
У вказаних ухвалах слідчого судді від 16.01.2019 року та суду від 10.04.2019 року про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою зазначено обставини, які стали підставами для обрання останньому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Станом на даний час судовий розгляд по суті даного кримінального провадження триває, при цьому, суд вважає, що обставини, за якими судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді взяття під варту, не відпали, інших суттєвих обставин, котрі давали б підстави для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
При цьому, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, і який відповідно до ст.12 КК України, віднесений до особливо тяжких злочинів, інкримінований ОСОБА_7 злочин, згідно обставин обвинувального акту - вчинений із застосуванням насильства,внаслідок якого спричинено загибель людини.
За наведених обставин, суд вважає, що заявлене прокурором клопотання є обґрунтованим, прокурором доведено наявність ризиків, що обвинувачений зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків, враховуючи і той факт, що двоє з них є родичами обвинуваченого, а також зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Усе вищевикладене підтверджує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в обвинуваченого тяжких хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.
Таким чином, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - не змінилися, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Крім цього, згідно з п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Суд вважає, що в даному випадку слід застосувати вимоги ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину із застосуванням насильства, внаслідок якого спричинено загибель людини.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.183, 315, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , визначений ухвалою суду від 10.04.2019 року, у вигляді тримання під вартою - продовжити до 13.07.2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та адвокату негайно після її проголошення та направити начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копію цієї ухвали мені вручено 14.05.2019 року

Обвинувачений ___________________________________________