Провадження № 1-кс/643/8/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000275 від 19.01.2015 за ч. 1 ст. 289 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня спеціальна, за спеціальністю автослюсар, розлучений, офіційно не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає в АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 14.01.2015 приблизно о 23:00 ОСОБА_6 , відремонтувавши за дорученням ОСОБА_8 автомобіль «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 у приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Светлячек-2», розташованому по вул. Світлій, 50 у м. Харкові, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння даним транспортним засобом, з метою проїзду на ньому до місця мешкання, маючи вільний доступ до автомобіля та ключі від нього, сів на водійське сидіння автомобіля та запустив двигун ключем запалювання, при цьому не питаючи дозволу на це у власника автомобіля. Далі, керуючи вказаним автомобілем, ОСОБА_6 покинув територію гаражного кооперативу, чим незаконно заволодів автомобілем «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , вартістю 46897,92 грн, належним ОСОБА_9 , розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на вказану суму.

19.03.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2018 дозволено затримати ОСОБА_6 з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на виконання якої 30.01.2019 о 22:20 ОСОБА_6 затриманий та 31.01.2019 доставлений до суду.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, до Московського ВП ГУНП в Харківській області не з`являвся, місце його знаходження не було відоме, через що останнього оголошено у розшук, слідчий вважає, що ОСОБА_6 й надалі може переховуватись від правоохоронних органів і суду, продовжити злочинну діяльність чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Для запобігання вказаним ризикам слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В суді прокурор підтримав клопотання.

ОСОБА_6 вину у інкримінованому злочині визнав, проте зазначив, що не переховувався від слідства і навіть не знав про існування кримінального провадження. Викликів до слідчого, прокурора чи суду не отримував, деякий час мешкав у батька в Нововодолазькому районі, проте на тепер проживає з матір`ю в м. Харкові за зазначеною адресою. Після того, як потрапив у ДТП на автомобілі потерпілого, особисто й за власний кошт відремонтував його, тобто відшкодував завдану шкоду. Просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як наміру переховуватись від слідства чи вчиняти інші кримінальні правопорушення не має, зобов`язується з`являтись до органу досудового розслідування та суду за першою вимогою.

Захисник підтримала думку підозрюваного та, враховуючи особистість останнього, перебування на його утриманні неповнолітніх дітей, просила обрати більш м`який, ніж тримання під вартою, запобіжний захід.

Розглянувши клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне: ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України не судимий, покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, призначене вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.06.2008, відбув, 25.07.2011 звільнений від покарання за закінченням іспитового строку, на тепер підозрюється у злочині, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5-ти років, тобто у злочині середньої тяжкості, вину у вчиненні якого визнав у повному обсязі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_10 , 2001 р.н. та ОСОБА_11 , 2005 р.н., батьківських прав відносно яких не позбавлений, фактично мешкає в АДРЕСА_2 разом з матір`ю, працює, проте не офіційно.

Особистість підозрюваного в сукупності з обставинами вчинення кримінального правопорушення, подіями, які відбулись після того, а саме оголошення ОСОБА_6 у розшук, відсутність останнього як за місцем реєстрації, так і місцем фактичного проживання, сповіщення матері останнього про повідомлення ОСОБА_6 про підозру дають суду підстави стверджувати, що ОСОБА_6 був обізнаним про відкриття відносно нього кримінального провадження та фактично переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання.

Разом з тим, ризики вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджання кримінальному провадженню не є доведеними, так як після відбуття покарання ОСОБА_6 до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, що може свідчити про виправлення останнього та усвідомлення необхідності ведення способу життя у межах норм моралі та нормативно-правових норм.

Частина 2 ст. 177 КПК України вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, крім іншого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри, існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні мають встановлюватись слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких, крім іншого: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні; репутацію підозрюваного; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа.

Оцінивши в сукупності всі обставини, взявши до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, врахувавши його відношення до скоєного, кваліфікацію кримінального правопорушення та конкретні обставини його вчинення, суд, як вказано вище, вважає доведеним існування ризику переховування від органів досудового розслідування, проте даний ризик, за недоведеності інших, зазначених прокурором ризиків, не є беззаперечною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Такі обставини, як відсутність судимості, визнання вини та щире каяття у скоєному, фактичне відшкодування завданої шкоди (доказів зворотного суду не надано) вказує на значне зменшення соціальної небезпеки підозрюваного, наявність наміру предстати перед правосуддям.

З погляду на викладене суд вважає, що прокурором не доведені достатні підстави вважати, що існують всі ризики, про які йдеться в клопотанні, та, як наслідок, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Частина 4 ст. 194 КПК України вказує, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З погляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вбачає можливість застосування до останнього такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000275 від 19.01.2015 за ч. 1 ст. 289 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнивши останнього з під варти в залі суду.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки у вигляді:

-заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 21:00 до 06:00 години;

-заборони залишати межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або роботи;

-прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи органу досудового розслідування;

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1