ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/749/19 Справа № 202/6577/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001121 від 21 липня 2018 року щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, з середньо-спеціальною освітою,
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року про застосування примусових заходів медичного характеру,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001121 від 21 липня 2018 року щодо ОСОБА_5 про вчинення суспільно-небезпечного діяння за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України задоволено та застосовано до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим режимом нагляду.
Згідно з ухвалою суду, 21 липня 2018 року близько 08:00 години, ОСОБА_5 знаходився за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, у дворі будинку №24, де побачив ОСОБА_9 та спровокував з ним конфлікт, після цього, ОСОБА_5 дістав з правої кишені своїх джинсів розкладний ніж, та не усвідомлюючи свої дії, стоячи до останнього обличчям спричинив йому вказаним ножем один удар в область лівого стегна в результаті чого потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівого стегна, яке розпочинається раною на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині (на відстані 85 см. вгору від підошовної поверхні стоп), далі переходить в раньовий канал, який йде зліва направо, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, глибокої стегнової артерії та повним пересіченням загальної стегнової вени, з явищами масивної кровотечі, яка потребувала замісної терапії, що за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції.
Свої вимоги ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що судом було відхилено клопотання, подане ним 04 грудня 2018 року про дослідження доказів, які мають істотне значення для вирішення справи та вказують на незаконні дії працівників поліції, прокуратури, управління пенітенціарної служби та суду. ОСОБА_5 вважає, що судово-психіатрична експертиза проведена некомпетентно, оскільки не всі поставлені експерту питання підлягають вирішенню саме ним. Поряд із цим, викладені судом обставини не схожі з тими, що були зазначені свідками, а речі не відповідають за описом тим, що були в нього вилучені. Окрім того, висновки суду щодо тяжкості виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень не відповідають дослідженим матеріалам, а пояснення потерпілого та свідків мають суперечливий зміст.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_5 та його захисника, які скаргу підтримали, прокурора, який проти задоволення скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
В силу вимог ч. 1 ст. 505 КПК України, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру підлягають встановленню, зокрема, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення, вчинення суспільно небезпечного діяння цією особою.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції правильно встановив обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України, навівши при цьому достатні мотиви свого рішення.
Ці обставини повністю підтверджується дослідженими судом показаннями: потерпілого ОСОБА_9 , який вказав, що 20.07.2018 року в той час як він сидів з дівчиною на лавочці у дворі по АДРЕСА_1 , повз них пройшов ОСОБА_5 , який сказав щось незрозуміле, після чого повернувся і почав пред`являти претензії. У ході виниклого конфлікту вони почали штовхатись, а потім потерпілий побачив в руках у ОСОБА_5 невідомий предмет, після чого відчув удар у ногу, біль та побачив кров; свідка ОСОБА_10 , яка підтвердила показання ОСОБА_9 та зауважила, що вході бійки ОСОБА_5 дістав з правої кишені штанів невеликий ніж, яким наніс удар в ногу ОСОБА_9 , після чого останній впав на землю і втратив свідомість; свідка ОСОБА_11 - очевидця події, який засвідчив, зазначені потерпілим обставини та вказав, що надавав йому допомогу.
Крім того, висновок суду про вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується й іншими дослідженими судом письмовими доказами, зокрема: висновком судово-медичної експертизи, яким визначено, що тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_9 , у вигляді колото-різаного поранення лівого стегна, за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а також протоколами огляду місця події від 21.07.2018, пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, протоколом проведення слідчого експерименту від 02.10.2018, висновками експертиз щодо групової приналежності крові потерпілого та ОСОБА_5 , однією з яких не виключено, що виявлена на одязі ОСОБА_5 кров може походити від потерпілого ОСОБА_9 .
Надаючи оцінку цим доказам у своїй сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає ці докази достатніми для доведеності вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України.
Поряд із цим, колегія суддів погоджується також й з висновками суду стосовно необхідності застосування щодо ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим режимом нагляду.
Так, згідно висновку стацінарної судово-психіатричної експертизи № 185 від 28.08.2018 року, ОСОБА_5 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі хронічного маячного розладу. Зазначене захворювання позбавляло ОСОБА_5 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь. За своїм психічним станом ОСОБА_5 у даний час не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.
Окрім того, цим висновком визначено, що ОСОБА_5 потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу саме з посиленим режимом нагляду.
Що стосується доводів ОСОБА_5 про те, що експертиза проведена некомпетентно, то вони не заслуговують на увагу. З наданого суду висновку видно, що експертиза проведена уповноваженими на те особами відповідного медичного закладу, а жодних відомостей, які б ставили під сумнів їх упередженість та виключали можливість участі у проведенні експертизи, ОСОБА_5 не наведено.
Доводи ОСОБА_5 про неповноту судового розгляду та суперечливість встановлених ним обставин, колегія суддів також розцінює як безпідставні.
З огляду на те, що подія відбулась на очах у двох свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які під час проведення впізнання вказали на ОСОБА_5 , як на особу, яка 20 липня 2018 року спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження, та підстав для його обмови, як і сам потерпілий, свідки не мали, а висновком експертизи визначено, що виявлена у ОСОБА_5 кров може належати потерпілому, колегія суддів не вбачає підстав визнати наведені в ухвалі висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження.
Разом із цим, погоджуючись з висновками суду першої інстанції стосовно вчинення саме ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України, та необхідності застосування до нього примусових заходів медичного характеру, колегія суддів не може визнати обґрунтованим посилання суду на обвинуваченого, як особу, стосовно якої розглядається клопотання.
Так, глава 39 КПК України визначає, що в разі вчинення суспільно-небезпечного діяння у стані неосудності, особу слід вважати такою, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, в той час як згідно з вимогами ч. 2 ст. 42 КК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.
З огляду на наведені положення закону, враховуючи щодо ОСОБА_5 обвинувальний акт не складався, а положеннями глави 39 КПК України чітко визначено його статус, визнати обґрунтованим визначений судом процесуальний статус ОСОБА_5 як обвинуваченого колегія суддів не може.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити ухвалу суду в цій частині, виключивши з її вступної та мотивувальної частини посилання на обвинуваченого, як особу, стосовно якої розглядається клопотання, частково задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 409, 419 КПК України,
колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 змінити.
Виключити з вступної та мотивувальної частини ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 посилання на обвинуваченого, як особу, стосовно якої розглядається клопотання.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4