В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/10942/17, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001468 від 26 жовтня 2017 р. про обвинувачення,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп, ромської народності, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 310 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
Громадянин ОСОБА_3 , в один із днів на початку квітня 2017 року ( точний час та дата органу досудового розслідування невідомі ), перебуваючи в м. Чоп безоплатно отримав від з вигляду знайомого громадянина згорток паперу з насінням рослини коноплі, яке він на початку червня 2017 року, усвідомлюючи, що дане насіння являється насінням саме рослини коноплі, посіяв між кущами позаду житлового будинку на присадибній ділянці, що за місцем його проживання за адресою : АДРЕСА_1 , з якого в подальшому гр. ОСОБА_3 поливаючи та обкопуючи, виростив 15 рослин коноплі різного розміру, для власних потреб, усвідомлюючи, що вказані рослини являються рослинами коноплі.

Продовжуючи свій злочинний намір, в подальшому, з чотирьох із вказаних рослин, ОСОБА_3 в один із днів вересня 2017 року ( точний час та дата органу досудового розслідування невідомі ), зрізав верхівки, які виніс на горище будинку за місцем свого проживання, де просушив та грубо подрібнив, виготовивши тим самим особливо небезпечний наркотичний засіб марихуану , яку зберігав на горищі будинку за місцем свого проживання, достовірно знаючи, що вказана речовина є наркотичним засобом та періодично вживаючи вказану речовину на одинці, шляхом куріння через сигарету разом зі звичайним тютюном, до моменту виявлення і вилучення 26.10.2017 року близько 12:20 години працівниками УПН ГУНП спільно з працівниками СВ Ужгородського РВП в ході реалізації оперативної інформації та проведення огляду на горищі будинку за адресою АДРЕСА_1 . Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 627 , 5464 г.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин та незаконному виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах , ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечні діяння передбачені ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України.
До суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України.
В ході підготовчого судового засідання прокурор надав на розгляд суду угоду, яку досягнуто під час судового провадження , укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання винуватості від 04.03.2019 року, яку прокурор просив затвердити, з додержанням наступних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно до положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України. Згідно з даними угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.1 ст.310 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України визначили остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та за сукупністю злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст.75 КК України та покладенням обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 04.03.2019 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
В судовому засіданні прокурор, захисник, також висловили думку про затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода про визнання винуватості від 04.03.2019 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 310 КК України, є злочином невеликої тяжкості, а за ч. 2 ст. 309 КК України злочином середньої тяжкості.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 04.03.2019 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 04 березня 2019 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.
Питання про процесуальні витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 04 березня 2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Згідно вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання строком на 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_3 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 и витрати за проведення судово хімічної експертизи в сумі 989,60 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-наркотичний засіб «марихуана», упакований в спеціальні пакунки №3143604, 3143605 та 3245968, що знаходиться на зберіганні в камері зберіганні речових доказів Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1