У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2019 Справа №607/13563/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0001758 від 20 травня 2016 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозівка Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 серпня 2008 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , як іпотекодавцем, та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - Банк), як іпотекодержателем, в особі службовців Банку - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , укладено договір наступної іпотеки (майнової поруки) за №PM-SMEE00/055/2008 (далі - Договір).

У відповідності до вказаного Договору, для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_3 його боргових зобов`язань за умовами кредитного договору №CM-SMEE00/061/2008 від 01 серпня 2008 року, останній надає в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 112,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу приміщення, посвідченого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 14 грудня 2005 року за № 3847, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 14 грудня 2005 року за № 1034861, акту передачі комунального майна, складеного 02 лютого 2006 року, зареєстрованого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 14 лютого 2006 року за № 1979.

Крім цього, відповідно до пункту 4.2. статті 4 вказаного Договору, сторони погоджуються, що одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору нотаріус накладає, згідно з чинним законодавством України, заборону відчуження Предмета іпотеки, яка діє до дати надання іпотекодержателем нотаріусу і/або іпотекодавцю письмового повідомлення про повну сплату боржником всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором, або про припинення цього договору, а також впродовж всього терміну дії даного договору іпотекодавець зобов`язаний не відчужувати предмет іпотеки (або будь-яку його частину) будь-якій третій особі без отримання попередньої письмової згоди іпотекодержателя на таке відчуження та негайно повідомляти іпотекодержателя про зміну документів, що стосується предмету іпотеки (п.5.2.). Іпотекодавець має право вчиняти будь-які юридичні дії, в тому числі відчуження предмету іпотеки, щодо предмета іпотеки виключно на підставі письмової згоди іпотекодержателя ( п.5.3.); договір діє до виконання боргових зобов`язань в повному обсязі та зобов`язань іпотекодавця за цим договором (п.9.1.).

У зв`язку із несплатою ОСОБА_3 грошових коштів з метою виконання умов кредитного договору № СМ-БМЕЕОО/Об 1/2008 від 06 жовтня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі № 2-1805/10 винесено рішення, яким позов ПАТ «ОТП Банк», правонаступника ЗАТ «ОТП Банк», задоволено частково та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») 1481314,18 гривень, що еквівалентно 187200,44 доларів США заборгованості за кредитним договором №СМ-БМЕЕОО/Об 1/2008 від 01 серпня 2008 року, з яких: 1318416,75 гривень, що еквівалентно 166679,32 доларів США - сума основного боргу, 162897,42 гривень, що еквівалентно 20594,12 доларів США - проценти за користування кредитними коштами за період 02 квітня 2009 року по 16 грудня 2009 року, та стягнути 97189, 80 гривень пені. 16 серпня 2011 року апеляційним судом Тернопільської області заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06 жовтня 2010 року залишено без змін.
18 січня 2016 року в ОСОБА_3 як іпотекодавця виник злочинний умисел направлений на відчуження заставного майна, у зв`язку із чим, суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_9 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), за замовленням ОСОБА_3 , було підготовлено висновок про вартість нежитлового приміщення магазину промислових товарів за адресою: АДРЕСА_3 , та визначено ринкову вартість окремого індивідуально визначеного майна, для цілей оподаткування доходу фізичних осіб, на суму 815 000 гривень без врахування ПДВ.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 також було отримано висновок Департаменту культури, релігій та національностей облдержадміністрації згідно п.1.16 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 02 лютого 2016 року № 01-126/03.01-22, про можливість відчуження нежитлових приміщень житлово-торгово будинку - пам`ятки архітектури місцевого значення по АДРЕСА_3 , так як 12 серпня 2015 року ОСОБА_3 було підписано з Департаментом в особі заступника директора департаменту ОСОБА_10 охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини № 1060, у відповідності до якого, власник приміщення ( ОСОБА_3 ) бере на себе зобов`язання щодо охорони житлово-торгівельного будинку, пам`ятки архітектури місцевого значення, розміщеної в АДРЕСА_3 на період дії його права власності.
09 лютого 2016 року ОСОБА_8 надано згоду на укладення договору про продаж, колишнім чоловіком ОСОБА_3 нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яку нотаріально посвідчив приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , та яку було зареєстровано в реєстрі під № 400.
Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, 09 лютого 2016 року ОСОБА_3 , виступаючи як продавець, шляхом вчинення активних дій, підписав із ОСОБА_12 , як покупцем, договір купівлі-продажу нежитлового приміщення - приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який зареєстровано за №401, отримавши за продаж приміщення грошові кошти в сумі 815 000 гривень, та засвідчивши даний правочин в приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , яким встановлено дієздатність сторін та належність ОСОБА_3 нежитлового приміщення.
Після чого, ОСОБА_3 , 09 лютого 2016 року у відділенні «Центральне» Тернопільської філії ПАТ «ПриватБанк», у відповідності до квитанції № 0.0.502067872.1, перерахував грошові кошти в сумі 40750 гривень - із призначенням: податок на доходи фізичних осіб на рахунок ГУ ДФСУ у Тернопільській області, а також у відповідності до квитанції № 0.0.502068296.1, перерахував грошові кошти в сумі 12225 гривень - із призначенням військовий збір, на рахунок ГУ ДФСУ у Тернопільській області.
В результаті здійснення ОСОБА_3 протиправних дій, 09 лютого 2016 року, ОСОБА_12 зареєстрував в приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу ОСОБА_11 право власності № 01 на нежитлове приміщення по АДРЕСА_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 , будучи особою, якій ввірено на зберігання нежитлове приміщення по АДРЕСА_3 (предмет іпотеки) визначений договором наступної іпотеки (майнової поруки) №РМ- SMEE00/055/2008 від 01 серпня 2008 року, не виконавши умови даного договору, в частині сплати грошових коштів за Кредитним договором № СМ-8МЕЕ00/061/2008 від 01 серпня 2008 року та не отримавши від іпотекодержателя письмового повідомлення про повну сплату всіх боргових зобов`язань за кредитним договором або про припинення договору наступної іпотеки, діючи з прямим умислом, незаконно відчужив іпотечне майно, шляхом підписання договору купівлі-продажу із ОСОБА_12 , зареєстрованого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , під № 401, внаслідок чого ОСОБА_12 зареєстрував право власності на дане приміщення за № 01.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.388 КК України як відчуження заставного майна, здійсненого особою, якій це майно ввірено.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_13 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, підтримав клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності. При цьому, вказав, що наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі.
В судовому засіданні прокурор не заперечила проти клопотання захисника.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Санкція ч. 1 ст. 388 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, тому у відповідності до ст. 12 КК України вказаний злочин, що інкримінується ОСОБА_3 , є злочином невеликої тяжкості.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час з моменту вчинення злочину минуло більше трьох років, підстав для зупинення чи переривання перебігу строків давності не було.

Як слідує з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника слід задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, та закрити кримінальне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, ч.1 ст.388 КК України, ст.ст.284, 286, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_13 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.388 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України та закрити кримінальне провадження №0001758 від 20 травня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1