Справа № 199/812/19
У Х В А Л А
19 лютого 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002024, за обвинуваченням ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Прокурором до суду поданий обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Приписи п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо зазначення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення підлягають застосуванню з урахуванням положень п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, за якими у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, виклад фактичних кримінального правопорушення має містити зазначення, в тому числі, часу вченення кримінального правопорушення, який прокурор вважає встановленим.
За викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, 07 листопада 2018 року приблизно о 13:45 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 зайшли до третього під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та піднялися сходами на п`ятий поверх, де розташована квартира АДРЕСА_4 , яку ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 визначив як об`єкт спільного злочинного посягання, а також майно, яке знаходиться у вказаній квартирі та належить ОСОБА_10 .
Обвинувальний акт містить зазначення того, що ОСОБА_4 за допомогою відмичок відчинив замок вхідної двері, а ОСОБА_5 в цей час ходив сходами та слідкував за обстановкою.
При цьому, опис таких діянь обвинувачених, як визначення квартири для вчинення крадіжки та відчинення дверей такої квартири, сполучений між собою допомогою прислівника «далі». Така синтаксична конструкція не дозволяє зробити однозначний висновок про те, чи двері квартири були відчинені в той же день і час, коли квартира була визначена предметом злочинного посягання, чи в інший.
Окрім цього, без логічного взаємозв`язку з попереднім викладом діянь обвинувачених зазначена наступна частина обвинувачення, за якою останні, перебуваючи в квартирі потерпілої, заволоділи її майном.
З такого викладу фактичних обставин неможливо зробити однозначний висновок про те, чи пов`язане таке перебування обвинувачених в квартирі потерпілої з раніше вчиненими ними діяннями, оскільки між діями обвинувачених « ОСОБА_4 відчинив замок вхідної двері», « ОСОБА_5 ходив сходами» і «перебуванням» обвинувачених в квартирі потерпілої відсутній відповідний опис діянь, що їх поєднують.
Крім цього, з такого викладу фактичних обставин неможливо зробити висновок, коли саме (дата, час) та як довго обвинувачені перебували в квартирі потерпілої, тобто не зазначено час вчинення злочину.
Зазначене формулювання обвинувачення обом обвинуваченим є, поза розумним сумнівом, незрозумілим та неконкретизованим.
Наведені істотні недоліки обвинувального акту перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі такого обвинувального акту, оскільки незрозумілість обвинувачення перешкоджає суду визначити межі судового розгляду (ст. 337 КПК України), а обвинуваченим реалізувати своє право на захист (п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України).
Суд враховує, що прокурор під час судового розгляду в порядку ст. 338 КПК України має право змінити обвинувачення. Разом з тим, підставою для зміни прокурором обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України є встановлення нових фактичних обставин, тоді як законодавець визначив обов`язком суду перевірку форми та змісту обвинувального акту на відповідність вимогам КПК України саме на стадії підготовчого судового засідання, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Так, ЄСПЛ у справі «Абрамян проти Росії» (рішення від 09 жовтня 2008 року) зазначив, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду
З огляду на викладене, призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, який не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, може призвести до порушення прав ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на справедливий суд, гарантованого ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення … повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Головуючим поставлене на обговорення питання щодо можливості повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність вимогам КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також їх захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_6 підтримали повернення обвинувального акту прокурору з цих підстав.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти повернення обвинувального акту, оскільки, на його думку, зміст обвинувального акту відповідає вимогам процесуального закону.
Заперечення прокурора ґрунтуються на власній довільній оцінці приписів КПК України, спростовані вищенаведеними фактичними обставинами і з цих підстав судом відхиляються.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за сукупності наведених істотних недоліків обвинувального акту останній підлягає поверненню прокурору для приведення у відповідність до вимог КПК України.
Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002024, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повернути прокурору для приведення у відповідність до вимог КПК України.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

19.02.2019