ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0004339 від 17 грудня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Одеської області, Фрунзівського району, с. Леніно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.12.2008 р. вироком Балтського районного суду Одеської області визнано винним за ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, 12.05.2009 року апеляційним судом одеської області, з застосуванням ст. 69 КК України, виключена конфіскація майна, 25.06.2012 звільнений умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік і 7 місяців;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця Миколаївської області, Доманівського району, смт. Доманівка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2018 року в період часу з 09 годин 00 хвилин до 11 годин 00 хвилин, точний час не встановлено, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Цегельно - Заводська 2А, побачили, що біля вказаного будинку, розташоване приміщення по типу гараж, дах якого складається з металевих листів.
В цей час, у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та визначили об`єктом свого злочинного посягання 1 металевий лист з даху вказаного гаражу, шириною 215 см., довжиною 2,60 м., товщиною 2 мм., вартістю 500 гривень, який належить ОСОБА_6 .
Після чого, переслідуючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна незаконно, діючи таємно, умисно, за попередньою змовою, розподіливши між собою ролі, упевнившись, що їх злочині дії залишаться непомітними для інших осіб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, заволодівши вказаним майном, після чого, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 500 гривень.
Крім того, 30.12.2018 року приблизно о 10:00 годин, ОСОБА_3 знаходячись біля будинку №31 по вул. Малиновського в м. Одесі, помітив приміщення гаражу з металевими воротами, після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Визначивши об`єктом свого злочинного посягання металеву створу гаражних воріт, впевнившись що його дії залишаються непомітними для оточуючих, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, протиправно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу демонтував металеву створу гаражних воріт, шириною 130 см., довжиною 185 см., вартістю 500 гривень, яка належить ОСОБА_7 .
Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 500 гривень.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , до судового засідання не з`явилися, проте надали заяви, кожна окремо, в яких просять кримінальне провадження слухати без їх участі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали свою винуватість у вчинені злочинів, які їм інкримінуються, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у скоєнні указаних злочинів повністю доведена.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочину.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше судимий.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: визнання обвинуваченим вини, щире каяття та наявність обставин, що його обтяжують, а саме рецидив злочину, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 та враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, а саме фактичну відсутність спричиненої злочином шкоди, оскільки майно повернуто власникам, критичне відношення винного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 , можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 має місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: визнання обвинуваченим вини, щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 та враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, а саме фактичну відсутність спричиненої злочином шкоди, оскільки майно повернуто власнику, критичне відношення винного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 , можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 11 квітня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у виді особистого зобов`язання, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 11 квітня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у виді особистого зобов`язання, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.12.2018 року (справа №521/21435/18, №1-«кс»/521/7872/18), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, а саме скасувати арешт накладений на 1 лист металевий шириною 215см, довжиною 2,60 м., товщиною 2 мм., який був виявлений та вилучений 17 грудня 2018 року.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.01.2019 року (справа №521/440/19, №1-«кс»/521/826/19), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, а саме скасувати арешт накладений на одну металеву конструкцію-створки дверей гаражу.

Речові докази, а саме:

-1 лист металевий шириною 215см, довжиною 2,60 м., товщиною 2 мм., - повернути потерпілій ОСОБА_6 , як власнику.

-одну металеву конструкцію-створки дверей гаражу, яка передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - вважати повернутою потерпілій, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1