Провадження № 1-кп/520/1103/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_5
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження за №0002240 від 09.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зугдіді, Грузія, грузина, громадянина Грузії, не працював, із середньою освітою, одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не має судимості, у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

09.08.2018 року близько 14 годин 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля буд.№ №76/1 по вулиці Ак.Корольова в м. Одесі, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до стоячого на узбіччі проїжджої частини вулиці Ак.Корольова в м.Одесі прилеглої до буд.№ №76/1 по вулиці Ак.Корольова в м. Одесі автомобілю «Volkswagen Transporter», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , використавши наявний у нього пристрій алгоритмічного кодграберу (сканеру кодів автомобільної сигналізації), відкрив передні пасажирські двері зазначеного автомобілю та намагався з передньої панелі в салоні викрасти належне потерпілому ОСОБА_8 майно, а саме флеш-накопичувач «32GB», вартістю 250 гривень, який знаходився у магнітолі автомобілю та який він взяв та поклав зазначений флеш-накопичувач у задній правий карман брюк, а також грошові кошти в сумі 2400 гривень, які знаходились в автомобільній попільниці в салоні автомобілю.
Однак, ОСОБА_9 довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками поліції під час скоєння злочину.
Своїми діями ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює та пояснив суду, що дійсно він 09.08.2018 року близько 14 годин 30 хвилин він, з метою скоєння крадіжки, підійшов до автомобілю «Volkswagen Transporter», який був припаркований на узбіччі біля буд.№ №76/1 по вулиці Ак.Корольова в м. Одесі, де використав спеціальний сканер кодів автомобільної сигналізації, і таким способом відкрив передні пасажирські двері автомобілю. Після чого він намагався з передньої панелі в салоні викрасти належне потерпілому ОСОБА_8 майно, а саме флеш-накопичувач, який знаходився у магнітолі автомобілю, який він взяв та поклав у задній правий карман брюк, а також грошові кошти в сумі 2400 гривень, які знаходились в автомобільній попільниці в салоні автомобілю. Однак, він не зміг довести злочин до кінця, оскільки був затриманий співробітниками поліції на місці під час скоєння злочину. У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:
-Витягом з ЄРДР від 09.08.2018 року;

-Заявою від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 09.08.2018 року;

-Протоколом огляду речей від 09.08.2018 року з фото таблицями;

- Протоколом огляду місця події від 09.08.2018 року з фото таблицями;
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2018 року з фототаблицями;
- Постановою про залучення речових доказів від 09.08.2018 року;
- Зберігальною розпискою потерпілого про повернення викраденого майна;
- Звітом про незалежну оцінку майна.
Згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_8 вбачається, що потерпілий просить про розгляд справи судом у його відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілого.
На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні злочину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, відсутність матеріальних збитків.
Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Згідно викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без позбавлення його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_9 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим призначити ОСОБА_9 покарання у виді штрафу у дохід держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_10 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 і призначити йому покарання у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. в дохід держави.
Обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілого повернути власнику потерпілому ОСОБА_8 ; речовий доказ - брелок сигналізації з надписом «Шериф» пристрій алгоритмічного кодграберу - сканеру кодів автомобільної сигналізації та препарат сльозоточивої та дратівливої дії «Терен» - знищити.
Стягнути з ОСОБА_10 процесуальні витрати на залучення експерта на користь держави у сумі 1144 грн.
Повернути заставодавцю внесену за ОСОБА_11 на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 10.08.2018 року, заставу в сумі 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.
Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1