Номер провадження:1-кс/521/7525/18
У Х В А Л А

30.11.2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2, про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003629 від 23.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що від 11.07.2018 року, було прийнято рішення про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «АНДАР "СУДОБУДІВНИЦТВО ТА УПРАВЛІННЯ ЕКІПАЖЕМ», якому було присвоєно код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України №42300899, із кодами КВЕД: 78.10 «Діяльність агентств працевлаштування», 78.20 «Діяльність агентств тимчасово працевлаштування», 78.30 «Інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами», та ОСОБА_5 було обрано директором зазначеного товариства.
Наказом Міністерства соціальної політки України від 20.08.2018 року №1180, ТОВ «АНДАР "СУДОБУДІВНИЦТВО ТА УПРАВЛІННЯ ЕКІПАЖЕМ» було надано безстроково ліцензію у посередництві для працевлаштування за кордоном.
Згідно ч. 10 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1060 - «Надання клієнту послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном здійснюється лише після укладення з ним договору про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном у двох примірника): (один видається клієнту, другий залишається в ліцензіата)».
Відповідно до ч.12 вказаних Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном - «Виконання умов договору між ліцензіатом і клієнтом про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном оформляється актом наданих послуг, який підписується обома сторонами».
Також, відповідно до ч.12 вказаних ліцензійних вимог, «Ліцензіат не має права отримувати від клієнтів плату за послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном до дня отримання останнім підписаного іноземним роботодавцем примірника трудового договору (контракту наймання) та підписання акта наданих послуг.
Відповідно до ч.3 ст.18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України ОСОБА_5 є службовою особою, яка постійно виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.
22 жовтня 2018 року директор ТОВ «АНДАР "СУДОБУДІВНИЦТВО ТА УПРАВЛІННЯ ЕКІПАЖЕМ» ОСОБА_5 , знаходячись у своєму робочому кабінеті в офісі № 8, розташованому на 2 поверсі будівлі № 1 на площі 10-го квітня у м. Одесі, о 15 годині 40 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, здійснила прийом маловідомого їй ОСОБА_6 , який звернувся до ТОВ «АНДАР "СУДОБУДІВНИЦТВО ТА УПРАВЛІННЯ ЕКІПАЖЕМ» з приводу працевлаштування на судно іноземного судновласника на посаду стюарда.
Діючи умисно, з метою особистого збагачення, в порушення вимог ч.ч. 10, 12, 13 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_6 , про те, що йому для працевлаштування на судно іноземного судновласника на посаду стюарда, необхідно заплатити їй 1000 доларів США та пояснила, що лише після передачі їй грошових коштів у розмірі 800 доларів США, в якості авансу, вона розпочне процедуру працевлаштування та оформлення документів.
13.11.2018 більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 знов прибув у робочий кабінет ТОВ «АНДАР "СУДОБУДІВНИЦТВО ТА УПРАВЛІННЯ ЕКІПАЖЕМ», з метою уточнення домовленостей з працевлаштування його на судно, однак ОСОБА_5 в ході бесіди з ОСОБА_6 , повідомила останньому, що тепер йому необхідно надати їй ні 1000 доларів США, як обумовлювалось раніше, а 1100 доларів США. Крім того, в ході бесіди вказала, що можливо розстрочити суму, та в першу чергу необхідно надати їй 700 доларів США для виготовлення частини документів, необхідних для працевлаштування його на судно.
15 листопада 2018 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, по раніше досягнутій домовленості ОСОБА_6 прибув у робочий кабінет керівника ТОВ «АНДАР "СУДОБУДІВНИЦТВО ТА УПРАВЛІННЯ ЕКІПАЖЕМ», в офіс № 8, розташований на 2 поверсі будівлі № 1 на площі 10-го квітня у м. Одесі, де ОСОБА_5 , в порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні на роботу за кордоном, отримала від ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у розмірі 300 доларів США, за працевлаштування ОСОБА_7 , на судно іноземного судновласника на посаду стюарда.
Після чого, директор ТОВ «АНДАР "СУДОБУДІВНИЦТВО ТА УПРАВЛІННЯ ЕКІПАЖЕМ» ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою власного збагачення, повідомила ОСОБА_7 про необхідність передачі їй іншої частини обумовленої ним неправомірної вигоди у сумі 800 доларів США.
Так, 21.11.2018 року більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, за раніше досягнутою домовленістю ОСОБА_6 прибув у робочий кабінет керівника ТОВ «АНДАР "СУДОБУДІВНИЦТВО ТА УПРАВЛІННЯ ЕКІПАЖЕМ» ОСОБА_5 , в офіс № 8, розташований на 2 поверсі будівлі № 1 на площі 10-го квітня у м. Одесі, де ОСОБА_5 , в порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні на роботу за кордоном, отримала від ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у розмірі 400 доларів США, за працевлаштування ОСОБА_7 на судно іноземного судновласника на посаду стюарда.
Крім того, в ході бесіди, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою власного збагачення, вже висунула вимогу ОСОБА_7 щодо передачі їй іншої частини обумовленої суми у розмірі 400 доларів США, а також вказала, що тільки після отримання нею всієї обумовленої суми вона продовжить процедуру оформлення документів та працевлаштування ОСОБА_7 на судно.
В ході своєї протиправної діяльності, ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду на загальну суму у розмірі 700 доларів США, та 21.11.2018 була викрита працівниками правоохоронних органів та її злочину діяльність було припинено.
На підставі викладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України, а саме: в одержанні службовою особою юридичної особи приватного права неправомірної вигоди для себе за вчинення дій, з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
22.11.2018 ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.
Так, в ч.1, 2 ст.59 КК України зазначено, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.
В ході досудового розслідування було встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 , на праві приватної власності належить автомобіль «INFINITI FX35», номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2008 року випуску.
Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотанян та просив його задовольнити.
Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.
За змістом ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати, розпоряджатися та/або використовувати певне його майно.
Виходячи з положень ст. 170 ч. 2 арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів , спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи , відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «INFINITI FX35», номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2008 року випуску, власником якого на праві приватної власності являється ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження, оскільки він підлягає можливій конфіскації.
Заборонити розпоряджатися зазначеним майном.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1