Ухвала
12 листопада 2018 року
м. Київ
справа № 148/1320/16-к
провадження № 51-9600ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 26 липня 2018 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
встановив:
ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою в якій порушує питання перегляду вищевказаного судового рішення. Зі змісту заяви вбачаються касаційні вимоги.

Перевіривши заяву на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Так, особа має право реалізувати своє право на касаційне оскарження шляхом подачі касаційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; судове рішення,що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

У поданій заяві ОСОБА_4 не вказує найменування суду касаційної інстанції.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування

або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення

вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК підстав суд касаційної інстанції

має керуватися статтями 412414 КПК.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа повинна вказати

на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою

для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Однак, ОСОБА_4 не вказує на конкретні порушення закону, передбачені

у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування та належним чином

не обґрунтовує свої доводи.

Також, відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення

і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Мотивувань, які б відповідали вимогам вищезазначеної статті, потерпілий

не зазначив.

Наявність вказаних недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу

про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки

скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду

на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити

без руху і надати строк на усунення недоліків.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк

для усунення зазначених в ухвалі недоліків п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: