У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні № 420 151 000 000 000 75 від 26 січня 2015 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 368 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в правоохоронних органах України строком на 2 роки з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави вартість проведеної судово-хімічної експертизи № 51/5 від 11.03.2015 в розмірі 2.301,90 грн.
Вирішена доля речових доказів у провадженні.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 обвинувачується в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Так, наказом № 454 о/с від 20.06.2013 по ГУМВС України в Києві лейтенант міліції ОСОБА_7 призначений на посаду слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві.
Відповідно до ст. 20 Закону України Про міліцію, працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади.
Працівник міліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своєму безпосередньому і прямому начальникові.
Крім того, відповідно до ст. 10 вищевказаного закону передбачено обов`язки працівників міліції щодо виявлення, запобіганню і припиненню кримінальних правопорушень, та вжиттю з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством.
Згідно ст. 25 Закону України Про міліцію працівник міліції у межах повноважень, наданих законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України слідчий органу досудового розслідування несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
2. Слідчий уповноважений:
- починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;
- проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;
- доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;
- призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом;
- звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;
- повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;
- за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;
- приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;
- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Крім того, відповідно до ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно зі ст. 25 Закону України Про державну службу службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 КК України є особи, означені у пункті 1 примітки до статті 364 КК України, посади яких згідно із статтею 25 віднесені до третьої, четвертої, п`ятої та шостої категорій, судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.
Таким чином, ОСОБА_7 станом на 05.02.2015 виконував функції представника влади.
Так, 05.02.2015 ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 141 000 700 094 94 від 22.12.2014 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням, одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_9 у сумі 24.000 грн. за наступних обставин.
05.02.2015 приблизно о 16 год. 00 хв. за попередньою домовленістю ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_9 на пр-ті Георгія Гонгадзе, 8, в м. Києві, запросивши ОСОБА_9 до свого автомобіля марки BMW, модель 530, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав до вул. Косенко в м. Києві, між приватними будинками 77-79, де у салоні автомобіля одержав від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 24.000 грн. за вирішення питання, пов?язаного із не притягненням її до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ст. 185 КК України, та за закриття в подальшому кримінального провадження № 120 141 000 700 094 94.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, в апеляційній скарзі до Апеляційного суду міста Києва просить:
- скасувати вирок Подільського районного суду м. Києва від 17.05.2018 та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв?язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості;
- під час апеляційного розгляду дослідити матеріали кримінального провадження, та дати оцінку наступним доказам:
1) протокол огляду автомобіля БMB 5300 від 05.02.2015 (т. 2 а.с. 51-53);
2) розписка ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 125);
3) протокол огляду від 12.02.2015 (т. 2 а.п. 194-200);
4) протокол використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 02.02.2015 (т. 2 а.п. 202-205);
5) протокол використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 05.02.2015 (т. 2 а.п. 206-220);
6) протокол за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 02.02.2015 (т. 3 а.п. 15-16 );
7) протокол за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 05.02.2015 (т. 3 а.п. 19-21);
8) протокол за результатами проведення негласного слідчого (розшукового) заходу аудіо- відео контролю стосовно ОСОБА_7 від 02.02.2017 (т. 3 а.п. 17-18);
9) протокол за результатами проведення негласного слідчого (розшукового) заходу і аудіо- відео контролю стосовно ОСОБА_7 від 02.02.2017 (т. 3 а.п. 17-18);
10) компакт-диск CD-R Асте № 51/3354 (т. 3 а.п. 26);
11) висновок експерта від 12.03.2015 за результатами проведення судово-хімічної експертизи (т 3 а.п. 51-60);
12) висновок експерта від 18.03.2015 за результатами проведення судово-технічної експертизи (т. 3 а.п. 70-74);
- викликати та допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 ; - повернути заставодавцю ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 121.800 гривень (сто двадцять одна тисяча вісімсот гривень), які були внесені ним у вигляді застави на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва;
- Речові докази: мобільний телефон марки NOKIA, ІМЕІ №1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ №2: НОМЕР_3 , з сім-картою оператору мобільного зв`язку life на якій міститься номер НОМЕР_4 , сім-карта білого кольору на якій міститься номер НОМЕР_5 ; пістолет ПМ-Т НОМЕР_6 калібр 9 мм. НОМЕР_7 , магазин, в якому містяться набої в кількості 8 шт. на кожному з них міститься напис ПС 9 мм, дозвіл № НОМЕР_8 на право зберігання та носіння зброї видане ОСОБА_7 - повернути останньому, а з іншими речовими доказами розпорядитися у встановленому законом порядку.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що вирок Подільського районного суду м. Києва від 17.05.2018 підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону.
А саме, докази, на які посилається суд у вироку на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема: протокол використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 02.02.2015; протокол використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 05.02.2015; протокол за результатами проведення негласного слідчого розшукового заходу аудіо- відео контролю стосовно ОСОБА_7 від 02.02.2017; протокол за результатами проведення негласного слідчого розшукового заходу аудіо- відеоконтролю стосовно ОСОБА_7 від 05.02.2017; компакт-диск CD-R Асше № 51/3354, висновком експерта № 51/5 від 11.03.2015 за результатами проведення судово-хімічної експертизи; висновок експерта № 29/1 від 18.03.2015 за результатами проведення судово-технічної експертизи - сторона захисту вважає недопустимими доказами, з посиланням на положення ст. 86 КПК України.
Вказує захисник і на те, що в протоколах за результатами проведення аудіо- відео контролю від 02.02.2015 та 05.02.2015 зазначено, що дана негласна слідча дія проводилась на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду міста Києва від 29.01.2015, однак матеріали даного кримінального провадження вказану ухвалу не містять, як і відсутня постанова від 31.01.2015 № 15/1-26т про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину в формі імітування обстановки злочину, та відсутнє доручення, на підставі якого співробітниками ГУ СБ України в м. Києві та Київській області було складено протоколи використання заздалегідь ідентифікованих засобів.
Зазначає захисник і про те, що всупереч вимогам ст. 290 КПК України, не було надано обвинуваченому та стороні захисту доступу до ухвали Апеляційного суду міста Києва про надання дозволу на проведення НСРД щодо ОСОБА_7 , а також постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину.
Акцентує увагу захисник і на тому, що оскільки у кримінальному провадженні була відсутня розсекречена ухвала Апеляційного суду міста Києва від 29.01.2015 № 01-804т/НСД про надання дозволу на проведення НСРД щодо ОСОБА_7 , а також постанова прокурора від 31.01.2015 № 15/1-326т про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину в формі імітування обстановки злочину, до яких, крім того, не надавався доступ стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, то, на переконання адвоката, не можливо встановити, які конкретно негласні слідчі (розшукові) дії були санкціоновані слідчим суддею, та який вид контролю за вчиненням злочину був призначений прокурором, щодо кого саме, на який строк та чи діяли правоохоронні органи у межах та у спосіб, передбачених відповідним судовим рішенням та постановою прокурора, тобто з достатньою повнотою не з?ясовано правові підстави та порядок застосування заходів, які тимчасово обмежували конституційні права і свободи ОСОБА_7 , що становить основний критерій допустимості їх результатів як джерела доказів.
Вказує захисник ОСОБА_6 і на суперечливі показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , яким суд першої інстанції не надав належної оцінки, і показання вказаних свідків в своїй сукупності не є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_7 .
Зауважує захисник і про те, що при призначенні покарання судом не було враховано наявність у ОСОБА_7 на утриманні малолітньої дитини - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Підсумовуючи, захисник зазначає, що враховуючи посилання на недопустимі докази при ухваленні вироку та відсутності достатніх доказів для доведення вини ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, є правові підстави для скасування вироку Подільського районного суду м. Києва від 17.05.2018 та закриття кримінального провадження № 420 151 000 000 000 75 від 26.01.2015.
Окремо надав захисник ОСОБА_6 клопотання про дослідження доказів у провадженні під час апеляційного розгляду провадження та визнання доказів недопустимими.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, в апеляційній скарзі до Апеляційного суду міста Києва, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та кваліфікації його дій, просить вирок Подільського районного суду м. Києва від 17.05.2018 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 368 КК України, - скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 3 ст. 368 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна з позбавленням спеціального звання лейтенанта міліції та з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.
Обгрунтовуючи свої апеляційні вимоги, прокурор вказує, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 в недостатній мірі врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, наслідків, завданих діями обвинуваченого, призначив надто м`яке покарання, яке суперечить тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.
Також, прокурор вважає, що не можуть залишитись поза увагою обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, оскільки дії останнього були пов`язані із вимаганням, яке обвинувачений вчиняв з винятковим цинізмом, розуміючи та усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також враховуючи особу ОСОБА_9 , яка на той час не працювала, мала на утриманні малолітню дитину та матір похилого віку.
Просить звернути увагу прокурор і на те, що ОСОБА_7 під час судового розгляду своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, від надання показань відмовився, а під час останнього слова повністю заперечив свою причетність до вчинення злочину, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та перевиховання, а тому, призначене судом першої інстанції мінімальне покарання є недостатнім та таким, що не відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Окремо прокурор послався на те, що ОСОБА_7 під час досудового розслідування намагався йому перешкодити, порушивши обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, переховувався від органу досудового розслідування, в чому під час судового розгляду не розкаявся, зазначивши, що діяв в межах обраного запобіжного заходу та закону.
Наполягає прокурор і на тому, що судом незаконно не застосоване додаткове покарання у виді позбавлення ОСОБА_7 спеціального звання, оскільки вчинений злочин прямо пов?язаний із виконанням службових обов?язків працівника правоохоронного органу, порочить та зневажає ставлення суспільства до правоохоронної системи в цілому.
Ухвалою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 21.08.2018 за апеляційними скаргами прокурора та захисника на вирок Подільського районного суду м. Києва від 17.05.2018 щодо ОСОБА_7 відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 22.08.2018 закінчено підготовку та призначено розгляд провадження на 20.09.2018, а потім на 29.10.2018 та 10.12.2018.
Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.
Приписами ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів регламентовано, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно- територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Згідно опублікованого в газеті Голос України № 185 (6940) повідомлення, Київський апеляційний суд розпочав свою роботу 03.10.2018.
На виконання вимог Закону України Про судоустрій і статус суддів кримінальні провадження, які оскаржені в апеляційному порядку, були перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями цього суду.
На підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03.10.2018, апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні № 420 151 000 000 000 75 від 26.01.2015 ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого на вирок Подільського районного суду м. Києва від 17.05.2018 щодо ОСОБА_7 передана на розгляд колегії суддів, у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів колегії - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі та клопотання про дослідження доказів у провадженні, що заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважав, що вирок суду першої інстанції у будь-якому випадку підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції із-за істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, пояснення обвинуваченого, який підтримав позицію захисника, пояснення прокурора щодо задоволення апеляційних вимог прокурора та скасування вироку суду у зв?язку з м?якістю призначеного обвинуваченому покарання з ухваленням нового вироку та призначенням ОСОБА_7 покарання, як указано в апеляційній скарзі прокурора, який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Приписами ст. 370 КПК України задекларована законність, вмотивованість та обґрунтованість судового рішення.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як указують положення п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Дані вимоги закону судом першої інстанції під час ухвалення вироку - не дотримані, оскільки як убачається з вироку суду, суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку тільки виклав обставини в чому обвинувачується ОСОБА_7 , а не формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
А саме, як указано у вироку суду:
ОСОБА_7 обвинувачується в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Так, наказом № 454 о/с від 20.06.2013 по ГУМВС України в Києві лейтенант міліції ОСОБА_7 призначений на посаду слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві.
Відповідно до ст. 20 Закону України Про міліцію, працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади.
Працівник міліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своєму безпосередньому і прямому начальникові.
Крім того, відповідно до ст. 10 вищевказаного закону передбачено обов`язки працівників міліції щодо виявлення, запобіганню і припиненню кримінальних правопорушень, та вжиттю з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством.
Згідно ст. 25 Закону України Про міліцію працівник міліції у межах повноважень, наданих законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України слідчий органу досудового розслідування несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
2. Слідчий уповноважений:
- починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;
- проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;
- доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;
- призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом;
- звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;
- повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;
- за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;
- приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;
- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Крім того, відповідно до ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно зі ст. 25 Закону України Про державну службу службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 КК України є особи, означені у пункті 1 примітки до статті 364 КК України, посади яких згідно із статтею 25 віднесені до третьої, четвертої, п`ятої та шостої категорій, судці, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.
Таким чином, ОСОБА_7 станом на 05.02.2015 виконував функції представника влади.
Так, 05.02.2015 ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 141 000 700 094 94 від 22.12.2014 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням, одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_9 у сумі 24.000 грн. за наступних обставин.
05.02.2015 приблизно о 16 год. 00 хв. за попередньою домовленістю ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_9 на пр-ті Георгія Гонгадзе, 8, в м. Києві, запросивши ОСОБА_9 до свого автомобіля марки BMW, модель 530, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав до вул. Косенко в м. Києві, між приватними будинками 77-79, де у салоні автомобіля одержав від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 24.000 грн. за вирішення питання пов?язаного із не притягненням її до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ст. 185 КК України та за закриття в подальшому кримінального провадження № 120 141 000 700 094 94, -
що фактично є тотожним формулюванню обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті.
Оскільки у вироку не вказано формулювання обвинувачення визнано судом доведеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції припустився таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які, у відповідності до ст.ст. 412, 415 КПК України, є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що тягне за собою безумовне скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Оскільки суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити правильність формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, за його фактичної відсутності, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо дослідження доказів у провадженні та надання ним оцінки, оскільки, як наголошується в ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, як на те послалися в апеляційних скаргах захисник та прокурор.
Скасовуючи вирок та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави.
За наведеним, апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні № 420 151 000 000 000 75 від 26 січня 2015 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Подільського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3