Справа №463/7808/18
Провадження №1-кс/463/2357/18
У Х В А Л А

29 грудня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову прокурора про скасування арешту,
в с т а н о в и в :
Скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову прокурора ОСОБА_3 про скасування арешту .
Вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до положень ст.304 КПК України, після надходження скарги, слідчий суддя повинен перевірити наявність підстав для повернення скарги або відмови у відкритті провадження, тобто: чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при звернення до суду і чи підлягає рішення, дія та бездіяльність слідчого оскарженню.
Як вбачається із матеріалів скарги скаржник просить слідчого суддю скасувати постанову про скасування арешту майна від 14 вересня 2018 року постановлену заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 .
Відповідно до положень ч.1 ст.25 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Разом з тим, Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Пелевін проти України», зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства»).
У Відповідності до ст. 303ч.1 п.4 КПК України, на яку покликається скаржник у своїй скарзі можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження або провадження щодо юридичної особи.
Згідно ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні міститься в ч. 1 ст. 303 КПК України. Частина друга ст. 303 КПК України передбачає, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Разом з тим скаржник в своїй постанові не просить слідчого суддю скасувати постанову про закриття кримінального провадження у відповідності до ст. 303 ч.1 п.4 КПК України, на яку він посилається, а просить скасувати постанову про скасування арешту майна. А тому така вимога є такою, що порушує норми КПК України і не відповідає переліку, закріпленому ч. 1 ст. 303 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9 ч. 6, 25, 304 КПК України,
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову прокурора про скасування арешту .
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1