н/п 1-кп/490/975/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003555 від 12.09.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новоматвіївське, Новоодеського району, Миколаївської області, є громадянином України, має базову загальну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим), у денний час доби, у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме, бензокоси марки "Фореста", яка належить його вітчиму ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, скориставшись тим, що його дії будуть не помітні для ОСОБА_6 та інших членів сім`ї, яких на той момент не було вдома, шляхом вільного доступу, зайшов до кімнати будинку (зали) та звідти таємно викрав бензокосу марки "Фореста", належну ОСОБА_6 вартістю 1116,67 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1116,67 гривень.

Крім того, в жовтні 2017 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим), у нічний час доби, у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел, направлений на таємне викрадення напівавтоматичного зварювального апарату марки "Кайзер", який належить його вітчиму ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, скориставшись тим, що його дії будуть не помітні для ОСОБА_6 та інших членів сім`ї, які на той момент спали, шляхом вільного доступу, зайшов до кімнати будинку (зали) та звідти таємно викрав напівавтоматичний зварювальний апарат марки "Кайзер", належний ОСОБА_6 вартістю 2833,31 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2833,31 гривень.

Крім того, 11.09.2018 року близько 06:30 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу зайшов до квартири АДРЕСА_3 , та яку винаймає ОСОБА_7 , для того, щоб позичити у останньої гроші. Зайшовши до приміщення квартири, ОСОБА_3 помітив на ліжку мобільний телефон марки "Meizu U10" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Помітивши вказаний телефон, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, скориставшись тим, що його дії були не помітні для ОСОБА_7 , яка в цей момент спала, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки "Meizu U10" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 вартістю 1149,67 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 1149,67 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.185 КК України винним себе визнав в повному обсязі та підтвердив факт вчинення ним крадіжок майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вищевикладених обставин. У вчиненому щиро кається.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, як обвинувачений ОСОБА_3 визнав фактичні обставини справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що він вчинив злочини середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, лікувався в денному дитячому стаціонарі в 2006 році з діагнозом: "Легка розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю", як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та повне визнання вини, обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №322 від 30.11.2018 року, ОСОБА_3 хронічними психічними захворюваннями, тимчасовими розладами психічної діяльності не страждає в теперішній час та не страждав раніше. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на стійкий психічний розлад - легку розумову відсталість. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не знаходився в тимчасово хворобливому стані та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 , не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_8 , з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, ймовірність вчинення повторного правопорушення - як середній, уповноважений органу з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі можливе. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Визнання обвинуваченим своєї провини та усвідомлення протиправності своїх дій, істотно знижує ступінь тяжкості скоєного. А тому, встановлені обставини свідчать про те, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції ч.ч.1, 2 ст.185 КК України із застосуванням ст.75 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертиз (від 20.09.2018 року №255, від 27.09.2018 року №263, від 28.09.2018 року №264) в сумі 3146 (три тисячі сто сорок шість) грн. 00 коп.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертиз (від 20.09.2018 року №255, від 27.09.2018 року №263, від 28.09.2018 року №264) в сумі 3146 (три тисячі сто сорок шість) грн. 00 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон марки "Meizu U10", який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - вважати повернутим за належністю;

- зварювальний апарат "Кайзер" та бензокоса марки "Foresta", чорно-зеленого кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутими за належністю

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1