Справа № 129/204/19
Провадження по справі № 1-кп/129/256/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" березня 2019 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000524 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Курівка Городоцького району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, вдови, пенсіонера за віком, на утриманні нікого немає, несудимої, -

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_5 з 16.09.2015 року, перебуваючи на обліку в Управлінні соціальної та молодіжної політики Гайсинської РДА, юридична адреса м. Гайсин Вінницька область,вул. 1-го Травня,40, як одержувач субсидії, керуючись корисливим мотивом, шляхом обману, що виразився в приховуванні інформації про витрати на придбання майна, що перевищує 50 000 гривень, які здійснені після отримання субсидії, а саме факту придбання 01.03.2016 автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI», вартістю 151 270 гривень, про що ОСОБА_5 зобов`язана була повідомити Управління протягом місяця відповідно до п.16 Постанови КМ України № 848 від 21.10.1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового опалення», що в свою чергу позбавило б ОСОБА_5 права на отримання вказаної соціальної допомоги, відповідно до п.4 ч. 6 вказаної Постанови, продовжувала отримувати соціальну допомогу у формі житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, внаслідок чого, в період часу з вересня 2016 року по лютий 2017 уроку ОСОБА_5 протиправно заволоділа призначеною соціальною допомогою на загальну суму 10 745 гривень 36 коп.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

26.12.2018 року між прокурором Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000524, та підозрюваною ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди про визнання винуватості прокурор та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України, підозрювана ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину). Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), а саме покарання у виді у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та отримана згода підозрюваної на її призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваній (обвинуваченій) узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена (підозрювана) ОСОБА_5 та її захисник просили укладену нею з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в обсязі підозри викладеної в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; вказала, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 5, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які їй були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання; підтвердила повністю обставини викладені у пред`явленому їй обвинуваченні, зазначеному у обвинувальному акті. ОСОБА_5 повністю відшкодувала завдану злочином шкоду.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченої, вимог закону та оглянутих матеріалів кримінального провадження № 0000524, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості з таких міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч.1 ст.190 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості; обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ст.470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:

- ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього;

- характер і тяжкість обвинувачення;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового провадження;

- наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень, або інших більш тяжких правопорушень.

Згідно з вимогами ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч.1 ст.190 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості; обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, то угоду між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання необхідно затвердити і ухвалити вирок відповідно до її умов.

Ухвалюючи вирок та призначаючи покарання ОСОБА_5 , за відсутності обтяжуючих обставин, суд пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, добровільне відшкодування шкоди завданої злочином.

Окрім зазначеного, суд при ухваленні вироку та призначенні покарання ОСОБА_5 враховує її особу, яка є осудною, похилого віку, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, є раніше несудимою.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу не обирати.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 371, 373, 475 КПК України, -

Присудив:

Затвердити угоду від 26 грудня 2018 року між прокурором Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 про визнання винуватості за ч. 1 ст. 190 КК України і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 грудня 2018 року покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Роз`яснити, що відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: