ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/529/19 Справа № 200/4529/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи, щодо майна якої
вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ Центр-Інвест 2005 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000578,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2019 року частковозадоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , та накладено арешт шляхом заборони, відчуження, розпорядження та користування на земельну ділянку по вулиці Троїцька, 7 у місті Дніпро.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, відповідає ст.98 КПК України, а тому є підстави для накладення арешту з метою збереження речових доказів.
Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, представник ТОВ Центр-Інвест 2005 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що будівля № 7 по вул. Троїцькій не відповідає критеріям ст.ст. 98, 170 КПК України.
ТОВ Центр-Інвест 2005 здійснює законну діяльність із забудови земельної ділянки по вул. Троїцькій, 5, 7, оскільки є користувачем цих ділянок на умовах платного строкового користування.
Вказує на те, що Міністерством культури України 30.09.2016 року ТОВ Центр-Інвест 2005 був виданий Дозвіл № 22-038/16з на проведення земляних робіт на території історичного ареалу м. Дніпро по вул. Троїцькій, 5, 7, що свідчить про відсутність порушень вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини з боку підприємства.
Зазначає, що вжитий слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження зупинив підприємницьку діяльність ТОВ Центр-Інвест 2005, ТОВ ВКП Проммонтаж-Реконструкція, ТОВ Алеф Істейт із забудови вказаної земельної ділянки, також цей захід не зможе бути використаний як доказ у цьому кримінальному провадженні, крім того, протягом невеликого часу після припинення реконструкційних та реставраційних робіт перетвориться на зруйнований внаслідок руйнації часу об`єкт культурної спадщини.
Посилається на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017 року та постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.06.2018 року у справі № 200/19609/16-ц було встановлено, що ТОВ Центр-Інвест 2005 були виконані вимоги містобудівного законодавства та отримані усі передбачені погоджувальні та дозвільні документи для проведення підготовчих та будівельних робіт, тобто ці обставини встановлені остаточним рішенням суду.
Заслухавши суддю-доповідача, представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив ухвалу суду залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, оскільки дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, а тому підлягає поверненню з метою усунення недоліків.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що 06.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000578було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 298 КК України, з тих обставин, що в ході розслідування кримінального провадження № 0004911 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, виявлено факт знищення, руйнування пам`ятки культури, невстановленою особою, за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 5, 7.

27.03.2019 року слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 ,звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва по вулиці Троїцька, № 7 у місті Дніпро, який розташований в Історичному ареалі № 1, шляхом заборони ТОВ Центр-Інвест 2005 користування, відчуження та розпорядження, а також іншим суб`єктам господарювання користуватись таким майном.

З висновком суду першої інстанції про часткове задоволення клопотання слідчого з зазначених в ухвалі мотивів колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання слідчому для усунення його недоліків, виходячи з наступного.

Згідно із ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 298 КК України, кримінальна відповідальність настає за незаконне проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних чи підводних робіт на об`єкті археологічної спадщини.

Руйнування об`єктів культурної спадщини чи їх частин охоплюється диспозицією ч.2 ст.298 КК України.

Отже, слідчий, звертаючись із клопотанням про арешт майна, не визначився із предметом злочину, передбаченим ч.1 ст.298 КК України.

Також слідчий суддя, накладаючи арешт на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , вийшов за межі клопотання, оскільки слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту саме на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 .
Крім того, відсутні відомості щодо того, що визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Таким чином, у зв`язку із вищезазначеним, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч.3 ст.172 КПК України дійшов висновку про його часткове задоволення.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції, на підставі вимог ч.1 ст.412 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, про повернення клопотання слідчого з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
Керуючись ст. ст. ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ТОВ Центр-Інвест 2005 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000578 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000578 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000578- повернути прокурору для виконання вимог ст. 171 КПК України протягом 72 години з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4