Постанова
Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ
Справа №316/1438/15-к
Провадження № 51-348км17

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2016 року, якою повернуто апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 03 листопада 2015 року, яким
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодара Запорізької області, українця, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини:
Вироком Енергодарського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 КК та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 20000 грн.
Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
Згідно з обставинами, встановленими судом першої інстанції, 13 березня 2015 року приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля вхідних дверей до нічного клубу «Ваніль», розташованого по вул. Радянській, 27 а у м. Енергодарі Запорізької області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 , не передбачаючи, що від його протиправних дій можуть утворитися тяжкі наслідки, хоча зобов`язаний був і міг їх передбачити, кулаком правої руки наніс один удар в область голови потерпілого ОСОБА_6 , в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на асфальтоване покриття, при цьому вдарившись правою стороною голови, отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
На вказаний вирок суду була подана апеляційна скарга потерпілим ОСОБА_6 .
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 грудня 2015 року апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_6 була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК, а останньому надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду від 17 грудня 2015 року, потерпілим ОСОБА_8 15 лютого 2016 року було повторно подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року апеляційну скаргу повернуто потерпілому ОСОБА_6 .
При цьому судом зазначено, що оскільки ОСОБА_6 не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційну скаргу слід повернути.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року про повернення апеляційної скарги скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на вирок суду.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2016 року апеляційну скаргу потерпілому ОСОБА_6 повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК.
При цьому судом зазначено, що в апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 зазначені в ухвалі суду недоліки в установлений строк не усунув.
Крім того, в якості обґрунтування пропуску встановленого строку для усунення недоліків апеляційної скарги, потерпілий ОСОБА_6 посилався на те, що про ухвалу суду від 17 грудня 2015 року про залишення його апеляційної скарги без руху він дізнався 08 лютого 2016 року, між тим останнім не приведено будь-яких обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку та в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження цього. Також, причини поважності пропуску десятиденного строку не наведено і в його заяві (т. 2 а.с. 168).
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі потерпілий просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування наведеного зазначає, що апеляційний суд необґрунтовано повернув апеляційну скаргу, оскільки він вчасно усунув недоліки, зазначені в ухвалі суду від 17 грудня 2015 року. Про наявність ухвали від 17 грудня 2015 року він дізнався лише 08 лютого 2016 року через Єдиний державний реєстр судових рішень.
Вважає, що, всупереч вимогам ст. 439 КПК, оскаржувану ухвалу від 11 листопада 2016 року виніс той же самий суддя, ухвалу якого від 18 лютого 2016 року було скасовано ВССУ.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
У відповідності з ст. 438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно вимог ч. 2 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Статтею 396 КПК встановлено перелік вимог, яким має відповідати апеляційна скарга.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою апеляційного суду від 17 грудня 2015 року апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_6 була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК, а останньому надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.
Залишаючи апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 без руху, апеляційний суд вказує на невідповідність апеляційної скарги вимогам закону. Зокрема, в ухвалі від 17 грудня 2015 року зазначив, що в апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 просив вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 03 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати, постановити новий вирок, яким притягнути останнього до кримінальної відповідальності за ст.121 та ч. 3 ст. 135 КК, проте, не вказав, яке саме покарання суд апеляційної інстанції повинен призначити обвинуваченому та не послався на норми закону відповідно до яких, суд апеляційної інстанції може виділяти матеріали кримінального провадження щодо інших осіб, з подальшим направленням їх прокурору.
На виконання вимог ухвали суду від 17 грудня 2015 року, потерпілим ОСОБА_8 15 лютого 2016 року було подано повторно апеляційну скаргу.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2016 року апеляційну скаргу потерпілому ОСОБА_6 повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК.
При цьому судом зазначено, що в апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 зазначені в ухвалі суду недоліки в установлений строк не усунув.
Крім того вказано, що в якості обґрунтування пропуску встановленого строку для усунення недоліків апеляційної скарги, потерпілий ОСОБА_6 посилався на те, що про ухвалу суду від 17 грудня 2015 року про залишення його апеляційної скарги без руху він дізнався 08 лютого 2016 року, між тим останнім не приведено будь-яких обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку та в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження цього. Також, причини поважності пропуску десятиденного строку не наведено і в його заяві (т. 2 а.с. 168).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів провадження, згідно поштового штемпелю ухвала суду апеляційної інстанції від 17 грудня 2015 року була направлена 23 грудня 2015 року потерпілому ОСОБА_6 за адресою, що міститься в матеріалах провадження і за якою відбувалося листування з останнім, а саме: АДРЕСА_2 (а.п. 163 т. 2 - зворот). Разом з тим, конверт з ухвалою без руху було повернуто зі зворотним повідомленням до апеляційного суду, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, згідно поштового штемпелю 26 січня 2016 року.
Повторно ухвалу від 17 грудня 2015 року апеляційний суд потерпілому не направляв.
При цьому, повертаючи апеляційну скаргу та вказуючи на те, що потерпілий ОСОБА_6 не обґрунтував поважність причин пропуску строку, встановленого для усунення недоліків, апеляційний суд не зазначив з якого моменту відраховувався строк на усунення недоліків та коли він закінчився.
З огляду на вказане, Верховний Суд вважає, що висновки апеляційного суду зазначені в оскарженому рішенні є передчасними та належним чином не обґрунтованими.
Крім того, повторний розгляд суддею ОСОБА_9 апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_6 після скасування судом касаційної інстанції постановленої ним ухвали про повернення цієї скарги від 18 лютого 2016 року у даному конкретному випадку є порушенням вимог ч. 3 ст. 76 КПК.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2016 року, якою повернуто апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2016 року, якою повернуто апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3