Провадження № 1-кп/742/54/19
Єдиний унікальний № 742/2059/18
ВИРОК
іменем України
25 березня 2019 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участюсекретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за №0000761 про обвинувачення:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зі слів працював Пожспецмаш - слюсарем , не одруженого, з середньою спеціальною освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: останній раз вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 серпня 2012 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК Українидо чотирьох років шести місяців позбавлення волі, 14 липня 2015 року звільнений умовно достроково від відбування покарання на 1 рік 4 місяці 15 днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_2 та фактично проживаючого АДРЕСА_3 , громадянина України, зі слів працював рубщиком «М`ясний край», з середньою спеціальною освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого малолітнього сина, раніше судимого: вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2017 року за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в два роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17.05.2018 року, близько 23 години 30 хв., поблизу магазину «Явір» за адресою вул. Гвардійська в м. Прилуки обвинувачений ОСОБА_7 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_6 , з застосуванням фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_10 , позбавивши його можливості активно чинити опір, помістили останнього всупереч його волі в багажне відділення автомобіля потерпілого марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 та відвезли останнього в гаражне приміщення № НОМЕР_2 , яке перебувало в користуванні ОСОБА_6 , що розташоване в гаражному кооперативі «Світанок 2» в м. Прилуки. Після чого помістили ОСОБА_10 до підвалу в гаражі та зачинивши його, зникли з місця вчинення кримінального правопорушення. В середині гаражного приміщення ОСОБА_10 знаходився до ранку 18.05.2018 року, після чого пошкодивши ворота гаражу, зміг самостійно покинути вказане приміщення.

Крім того 17.05.2018 року, близько 23 години 30 хв., поблизу магазину «Явір» за адресою: вул. Гвардійська в м. Прилуки, обвинувачений ОСОБА_7 , повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з застосуванням фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_10 , що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, позбавивши його можливості активно чинити опір та помістивши останнього всупереч його волі в багажне відділення автомобіля ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу проник до салону вище вказаного автомобіля та не маючи будь-якого права керувати чи володіти даним транспортним засобом, запустив його двигун ключем, який знаходився в замку запалення, та в подальшому, рухаючись на ньому, незаконно заволодів автомобілем, розпоряджаючись ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у висунутому обвинувачені за ч.2 ст.146 КК України визнав в повному обсязі, підтвердив факт своїх умисних дій щодо незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_10 , вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_7 .Щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати, та врахувати, що потерпілий його племінник жодних претензій до нього немає.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у висунутому обвинувачені за ч.2 ст.146 та ч.2 ст.289 КК України визнав в повному обсязі, підтвердив факт своїх умисних дій щодо незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_10 , вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_6 , та незаконному заволодінні автомобілем ВАЗ потерпілого ОСОБА_10 з застосуванням фізичного насильства, ударив останнього рукою по голові, вчинок цей пояснював тим, що ОСОБА_10 був п`яним, і примусово помістили його до авто в багажник і в гараж з метою щоб останній не їздив тієї ночі за кермом, а щоб протверезів, за кермом авто вночі їздив він ОСОБА_7 . Щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати, та врахувати, що потерпілий жодних претензій до нього немає .

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання на неодноразові виклики вкотре не прибув, з письмових пояснень матері, останній перебуває за кордоном на заробітках де буде до травня 2019 року, що зокрема підтверджується і довідкою поліції (а.п.37,76) , а тому були оголошені показання потерпілого ОСОБА_10 отримані на досудовому слідстві в порядку статті 225 КПК України слідчим суддею, де потерпілий дав показання, що ОСОБА_6 є його дядьком, так 17.05.2018 року, після святкування у друзів дня народження де вживав коньяк, потерпілий на власному автомобілі ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 приїхав до магазину «Явір» за адресою вул. Гвардійська в м. Прилуки, де спочатку спілкувався із своїм дядьком, після чого через деякий час до них прийшов обвинувачений ОСОБА_7 з яким потерпілий розпочали розмову з приводу продажу автомобіля, під час якої у них виникла суперечка з приводу дорогої ціни за авто, в кінцевому підсумку яка закінчилася бійкою, під час якої ОСОБА_7 наніс удари потерпілому у голову, у потерпілого із носу текла кров, після чого сказали залазь у багажник, пхнувши останнього до нього, і відвезли до гаражу, де із зав`язаними очима потерпілий опинився у підвалі гаражу, без одягу, шортів, кросівок, футболки, ляду відкрив і вибрався із підвалу, а ломом відігнув ворота і вибрався із гаражу, коли ішов із гаражу зустрів дільничного поліції якому розповів що сталося, після чого написав заяву до поліції, що у нього викрали автомобіль і побили , автомобіль знайшла поліція. Претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинувачених немає, пробачає їм їхній вчинок.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 надав показання, що зранку 18.05.2018 року, поблизу автокооперативу «Світанок», він побачив потерпілого ОСОБА_10 , який був в спідній білизні та спортивній кофті. Останній розповів йому, що ввечері невідомі йому особи його побили, посадили до багажного відділення автомобіля та привезли до гаражного приміщення, де попередньо примусивши роздягнутись, посадили до оглядової ями та зачинили ззовні. Потерпілий повідомив, що йому самостійно вдалось вийти з приміщення гаражу лише підранок, просив допомоги в зверненні до правоохоронних органів, оскільки невідомі особи протиправно заволоділи його особистими речами та транспортним засобом.

Крім визнання своєї вини у вчинених кримінальних правопорушеннях обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх вина підтверджується іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами в їх сукупності:

Витягом з ЄРДР за №0000761 згідно до якого за заявою потерпілого ОСОБА_10 та самостійного виявлення слідчим кримінального правопорушення, 18.05.2018 р. слідчим внесено відповідні відомості до ЄРДР з визначенням правової кваліфікації за ч.2 ст.146 та ч.2 ст.289 КК України, (т.1а.п.52,53,60), та і дослідженої заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.05.2018 року,з якої вбачається факт звернення ОСОБА_10 до Прилуцького ВП ГУНП з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень особами, які в подальшому заволоділи його транспортним засобом, позбавили волі та утримували в гаражі.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 18.05.2018 року, проведеного в гаражному приміщенні №524 автокооперативу «Світанок», який перебував у користуванні обвинуваченого ОСОБА_6 , та ілюстративної таблиці до нього, в результаті вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено футболку чорного кольору з написом «Accept» і джинсові шорти темно-синього кольору.(т.1а.п.61-66)

Під час проведення 23.05.2018 року пред`явлення вище вказаних речей для впізнання потерпілому ОСОБА_10 , останній впізнав належні йому речі за сукупністю зовнішніх ознак, зазначивши, що невідомі в ніч на 18.05.2018 року змусили їм їх віддати.(т.1а.п.74-77)

В ході проведення 18.05.2018 року огляду місця події, а саме автомобіля ВАЗ 2109 який знаходився в авто кооперативі «Буревісник» м. Прилуки, що належить потерпілому ОСОБА_10 , було виявлено в багажному відділенні авто на килимку пляму бурого кольору. Згідно висновку судово-медичної експертизи №316, походження від крові потерпілого на цій плямі не виключається. Враховуючи показання потерпілого в частині наявності в нього кровотечі із носу, та його перебування в багажному відділені автомобіля, а також показання обвинувачених, які також підтверджують умови транспортування ОСОБА_10 до гаражного приміщення, суд вважає доведеним факт належності виявленої крові саме потерпілому по справі. (т.1а.п.68-73,99,100)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.05.2018 р. за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого він впізнав на фото №2 особу, яка, особу, яка заволоділа його транспортним засобом, побила та закрила в гаражі, ним виявився ОСОБА_7 (т.1а.п.86-88)

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши та проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають обвинувачених в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, а так суд знаходить винність обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю доказаними, а так, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 щодо незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_10 , вчиненого за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 , необхіднокваліфікувати за ст. 146 ч.2 КК України, як незаконне позбавлення волі людини,вчинене за попередньою змовою групою осіб; умисні ж дії обвинуваченого ОСОБА_7 щодо незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_10 , вчиненого за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_6 , необхіднокваліфікувати за ст. 146 ч.2 КК України, як незаконне позбавлення волі людини,вчинене за попередньою змовою групою осіб, його ж дії в частині незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ потерпілого ОСОБА_10 з застосуванням фізичного насильства, необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з насильством, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає рецидив злочинів .

При обранні міри покарання ОСОБА_6 , суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є: за ч.2 ст.146 КК України злочином середньої тяжкості, особу винного та його позицію до вчиненого, який вчинив умисний злочини, характер та ступінь його участі у вчиненні злочину, який за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.п.126), не одруженого, згідно медичних довідок на обліку у психіатра не перебуває (т.1 а.п.127), згідно довідки Прилуцького наркологічного диспансеру на обліку не перебуває (т.1 а.п.129); раніше неодноразово судимого (т.1 а.п.116-125) останній раз вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 серпня 2012 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК Українидо чотирьох років шести місяців позбавлення волі, 14 липня 2015 року звільнений умовно достроково від відбування покарання на 1 рік 4 місяці 15 днів, який на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин, а також враховуючи і позицію потерпілого , який претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинувачених немає, пробачає їм їхній вчинок, а також враховуючи і досудову доповідь органів пробації, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає рецидив злочинів .

При обранні міри покарання ОСОБА_7 , суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є: за ч.2 ст.146 КК України злочином середньої тяжкості, за ч.2 ст.289 КК України тяжким злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, молодого віком, який вчинив умисні злочини, характер та ступінь його участі у вчиненні злочину, який за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.п.105), перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого малолітнього сина, згідно медичних довідок на обліку у психіатра не перебуває (т.1 а.п.113), згідно довідки Прилуцького наркологічного диспансеру на обліку не перебуває (т.1 а.п.112); раніше судимого (т.1 а.п.106-110) вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2017 року за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в два роки, який на шлях виправлення не став і вчинив нові злочини протягом невідбутого покарання, а саме під час іспитового строку, а також враховуючи і позицію потерпілого , який претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинувачених немає, пробачає їм їхній вчинок, а також враховуючи і досудову доповідь органів пробації, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів; за нові злочини за цим вироком, за правилами ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі без конфіскації майна, та за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі без конфіскації майна, а саме, до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду від 02 жовтня 2017 року.

По кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_10 цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню, відсутні.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370-371, 374,395 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання, тобто з 13 серпня 2018 року, зарахувавши йому таке в час відбування покарання.

На підставі ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_6 , з моменту його затримання та перебування під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі, з 13 серпня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою, роз`яснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 146 КК України у виді двох років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 289 КК України у виді п`ятьох років позбавлення волі без конфіскації майна ;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити засудженому ОСОБА_7 покарання у виді п`ятьох років позбавлення волі без конфіскації майна .

На підставі ч.1,2,4,5 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2017 року, та остаточно призначити засудженому ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 27 липня 2018 року, зарахувавши йому таке в час відбування покарання.

На підставі ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_7 , з моменту його затримання та перебування під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі, з 27 липня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою, роз`яснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: автомобіль ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , шорти та футболку, залишити у володінні ОСОБА_10 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку, в разі не оскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили .

Копію вироку негайно вручити засудженим, прокурору, захисникам, надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1