ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/345/18 Доповідач : ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 юриста 1 класу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2018 року клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено йому залишати місце фактичного мешкання у період часу з 22-00 годин по 06-00 годин ранку, строком на 2 місяці, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Посилається на ті обставини, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами. ОСОБА_8 зареєстрований у Харківській області, дітей та постійного місця роботи не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та можливість уникнення від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний раніше був притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти здоров`я особи.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що у СВ Шевченківського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0004456 від 15 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб (а.с. 1).

16 листопада 2018 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_8 (а.с. 6-7).

16 листопада 2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України (а.с. 11-12).

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України, та на наявність ризиків, зазначених у пунктах 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід домашній арешт, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, доведеності ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Проте, слідчим в клопотанні, прокурором в судовому засіданні не доведено необхідність застосування до ОСОБА_9 найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

Слідчий суддя дійшов до висновку, що враховуючи всі обставини у справі, до підозрюваного має бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на час досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Зібрані та надані до суду докази свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187 КК України.

Слідчим суддею було встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, у скоєному розкаявся, має постійне місце мешкання в місті Харкові.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були правові підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний скоїв тяжкий злочин проти власності не є безумовною підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, в контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Колегія суддів, вважає ухвалу слідчого суддів Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2018 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст. ст.392, 404, ст. 405, ст.407, ст. ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 юриста 1 класу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2018 року про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4