Справа № 166/505/18 Провадження №11-кп/802/105/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч..2 ст. 286 КК УкраїниДоповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД І
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000051 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 04 липня 2018 року щодо ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2017 та 2018 років народження, не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 80000 гривень моральної шкоди та 9370 гривень 40 копійок в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Вироком вирішено питання про речові докази, судові витрати та арешт майна.

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він, 04 лютого 2017 року близько 02 години 15 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», р.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Центральна в смт.Ратне по автодорозі «Доманове-Ратне-Ковель», в напрямку м.Ковель Волинської області, рухаючись зі швидкістю 50км/год, проявив неуважність, не прослідкував за безпекою руху і не простежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого автомобіль виїхав на праве узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який рухався у попутному напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, лінійного перелому потиличної кістки зліва, внутрішньомозкової гематоми правої лобної долі, підшкірної гематоми правої потиличної ділянки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало порушення водієм п.2.3, п.2.9, п.10.1, п.12.1, п.12.3 Правил дорожнього руху.
У поданій апеляційній скарзі та в доповненнях до неї прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання із застосуванням до обвинуваченого вимог ст.75 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України. також вказує, що суд першої інстанції неправильно оцінив думку потерпілого щодо міри покарання. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Потерпілий ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто м`якого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано його думку щодо міри покарання, обвинувачений протягом тривалого часу не цікавився його станом здоров`я, збитки не відшкодовував, при цьому він і на сьогоднішній день несе витрати на лікування. Також вказує про незаконне зменшення судом першої інстанції сум в рахунок відшкодування моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати, та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, цивільний позов в частині моральної шкоди та відшкодувань витрат на професійну правову допомогу задовольнити повністю.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування прокурора, потерпілого та його представника, які підтримали апеляційні скарги з викладених у них підстав і просили задовольнити їх вимоги, обвинуваченого, який апеляційні скарги заперечив та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_9 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційних скаргах не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України є правильною і також не оскаржується.

Що ж стосується тверджень прокурора та потерпілого про безпідставність звільнення ОСОБА_9 на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання, то вони є обґрунтованими і заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Зі змісту ст.75 КК України вбачається, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбуття покарання з випробовуванням.

При призначенні ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції, не в повному обсязі дотримався вказаних вимог закону, не врахував тяжкість скоєного злочину, особу винного, думку потерпілого щодо міри покарання.

Як вбачається з вироку, судом не встановлено обставин, що пом`якшують покарання, а обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і це також не оспорюється в апеляційних скаргах.

Разом з тим, суд першої інстанції не навів у вироку переконливих доводів про необхідність та можливість застосування до обвинуваченого умовного засудження, оскільки даний злочин хоча і необережний, однак тяжкий, вчинений в стані алкогольного сп`яніння внаслідок якого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння.

За таких обставин, вирок суду в частині призначення покарання та звільнення від його відбуття на підставі ст.ст.75, 76 КК України не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому скарги як прокурора, так і потерпілого підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та звільнення від його відбуття скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого і ухвалити новий вирок.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_9 є особою молодого віку, не визнав свою винуватість, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, враховуючи думку потерпілого, який наполягав на реальному покаранні, апеляційний суд вважає за можливе призначити основне покарання у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі з додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, з огляду на вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На думку суду, саме покарання, яке необхідно відбувати реально, відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як самим ОСОБА_9 , так і іншими особами.

Між тим, апеляційний суд враховує, що позиція потерпілого у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.
Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Апеляційний суд вважає, що, вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 80000 гривень, суд першої інстанції в повному обсязі врахував моральні та фізичні страждання потерпілого від вчиненого щодо нього кримінального правопорушення і вирішив цивільний позов в повній відповідності з вимогами законодавства, а також принципами розумності та справедливості.

Що стосується задоволення позову в частині витрат на правову допомогу, то і в цій частині апеляційний суд вважає його підставним.

Посилаючись на обсяг наданої правової допомоги адвокатом, враховуючи положення ст.137 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив цивільний позов щодо витрат на правову допомогу.

Таким чином, цивільний позов судом першої інстанції був розглянутий з суворим дотриманням вимог ст.ст.1166, 1167 ЦК України, а тому підстав для скасування чи зміни судового рішення, про що зазначається в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.404, 407, 409, 414, 420 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 04 липня 2018 року щодо ОСОБА_9 в частині призначення покарання та звільнення від його відбуття на підставі ст.ст.75, 76 КК України скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді