Провадження №1-кп/127/235/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002474 від 06.06.2013 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 за невстановлених слідством обставин незаконно придбав наркотичний засіб канабіс та незаконно зберігав його за місцем свого проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , для власного вживання без мети збуту.

02.06.2015 р. в період часу з 20.15 год. по 21.30 год. під час проведення обшуку працівниками Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: вул. Рилєєва, 37 в м. Вінниці, виявлено та вилучено: в кімнаті останнього на шафі зелене листя рослини схожої на коноплю; у верхній шухляді тумби паперовий згорток з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору та поліетиленовий пакетик із залишками сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору; в кладовій, розташованій поруч з кімнатою, якою користується ОСОБА_4 , на шафі металеве сито, в якому знаходилось два поліетиленових пакета з подрібненими стеблами рослини, схожої на коноплю; всередині шафи люльку з нашаруванням речовини темного кольору з різким запахом.

Згідно з висновком експерта № 664 від 10.06.2015 р. надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження та листя є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою 18,86 г у перерахунку на суху речовину; нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх стінках металевого пристрою для куріння містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,348 г у перерахунку на суху речовину.

Крім того, ОСОБА_4 в кінці квітня 2015 року без передбаченого законом дозволу ліцензії, діючи умисно, на присадибній ділянці домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою незаконного вирощування конопель, які насіялись самовільно, без мети збуту, для власних потреб, здійснював спушування, прополювання, проріджування, полив вказаних рослин з метою доведення їх до повного дозрівання. В подальшому ОСОБА_4 на вказаній земельній ділянці незаконно виростив 37 одиниць зазначених рослин.

02.06.2015 р. в період часу з 20.15 год. по 21.30 год. під час проведення обшуку працівниками Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 37 одиниць ростучих рослин коноплі.

Згідно з висновком експерта № 664 від 10.06.2015 р. надані на дослідження трав`янисті рослини зеленого кольору в кількості 37 одиниць мають ботанічні ознаки рослини роду Коноплі, містять психоактивну речовину тетрагідроканабінол та є рослинами роду Коноплі, що відноситься до рослин, які містять психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні по епізоду вчинення злочину передбачено ч.2 ст. 307 КК України вину не визнав, суду пояснив, що збутом наркотичних засобів ніколи не займався. З особою на ім`я ОСОБА_6 особисто знайомий та має неприязні відносини, окрім того, дана особа є наркозалежною. По епізоду вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 309 КК України вину у вчиненому визнав та суду пояснив, що канабіс зберігав для власного вживання, оскільки на той час був наркозалежним. По епізоду вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України вину у вчиненому визнав та пояснив суду, що коноплю не сіяв, коли виявив між помідорами кущі коноплі, то поливав та вирощував їх для власного вживання. Особам, які проживають з ним нічого відомо не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що у 2005 році він вживав наркотичні засоби, так і познайомився із Слічним. Він помітив, що ОСОБА_7 займається продажем наркотиків неповнолітнім, а тому звернувся до працівників поліції та повідомив про злочин. Із ОСОБА_7 вони зустрілися по вул. Шмідта біля будинку № 33/34, де ОСОБА_7 передав йому пакет з наркотиками. Слічний пішов собі, а він повернувся до автомобіля, де його чекали поняті, працівники поліції та він видав канабіс в присутності понятих. Перед закупкою йому в кабінеті слідчого дали 350 грн., які помітили та ксерокопіювали за участі понятих. Упакування наркотичного засобу відбувалося в присутності понятих. Працівників поліції про те, що ОСОБА_7 збуває наркотичні засоби він повідомив, десь за півроку до проведеної закупки. Про зустріч із Слічним вони домовилися по телефону та він передав Слічному 350 гривень.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_4 та була запрошена працівниками поліції бути понятою. На городі ОСОБА_7 виявили кущі рослини приблизно 20-30 кущів, як їй пояснили, то була конопля. Також в кладовій знайшли насіння коноплі та ще якісь речі.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що його запросили працівник поліції бути понятим в 2013 році. В приміщенні відділу на ОСОБА_10 ксерили кошти, потім покупець взяв гроші та вони поїхали на зустріч із продавцем на вул. Шмідта. Покупець вийшов з автомобіля та пішов на зустріч з продавцем, він ще з одним понятим залишились в автомобілі. Покупець повернувся та показав придбану речовину зеленого кольору, після чого вони поїхали в поліцію.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що його запросили працівник поліції бути понятим. В приміщенні відділу поліції копіювали кошти, потім покупець взяв гроші та вони разом із закупником та ще одним понятим поїхали на зустріч із продавцем по вул. Шмідта, де під час закупівлі знаходились в автомобілі, а покупець пішов поспілкувався з продавцем та повернувся із згортком, який передав працівникам поліції. Після чого, він ще з одним понятим ОСОБА_12 підписали протокол про проведення оперативної закупівлі.
Окрім показань обвинуваченого, свідків, судом ретельно та безпосередньо були досліджені наступні докази надані стороною обвинувачення, а саме:

- витяг з кримінального провадження № 0002474 від 06.06.2013 року, відповідно до якого 05.06.2013 року до 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області надійшло повідомлення від оперативного працівника СБНОН ВМВ УМВС України у Вінницькій області про отримання ним інформації, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання займається збутом особливо небезпечного засобу канабісу. 02.06.2015 року в період часу з 20:15 год. по 21:30 год. під час проведення обшуку в кримінальному провадженні №0002474 в належному ОСОБА_4 , домоволодінні АДРЕСА_1 , в спальній кімнаті останнього, на шафі було виявлено та вилучено зелене листя коноплі, у верхній тумбочці виявлено та вилучено паперовий згорток з сухою, подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору та поліетиленовий пакет з залишками сухої, подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору. В кладовій, яка розташована поряд зі спальною кімнатою на шафі виявлено та вилучено металеве сито, в якому знаходилось два поліетиленових пакета з подрібненими стеблами коноплі та її насіння, в середині шафи виявлено та вилучено люльку з нашаруванням речовини темного кольору із різким запахом, які останній зберігав для власного вживання. 02.06.2015 року в період часу з 20:15 по 21:30 год. під час проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0002474 в належному ОСОБА_4 домоволодінні АДРЕСА_1 , на присадибній ділянці обшукованого домоволодіння було виявлено та вилучено 37 ростучих кущів коноплі поряд з якими на бетонному фундаменті виявлено та вилучено пластикове відро з насінням коноплі (т.1, а. с. 91-92);
- протокол огляду покупця від 23.10.2013 р., відповідно до якого було оглянуто ОСОБА_6 , якому було вручено грошові кошти в сумі 350 грн., а саме: купюру номіналом 200 грн. серії ЄШ № 0625925, 100 грн. серії МД № 8193921, 20 грн. серії КБ № 0495451, 20 грн. серії КФ № 8671498, 10 грн. серії КМ № 2033414, які останній поклав у передню праву кишеню джинсів (т. 1, а. с. 93);

- протокол огляду і помітки грошових купюр від 23.10.2013 р., згідно з яким було оглянуто та помічено грошові кошти в сумі 350 грн., а саме: купюру номіналом 200 грн. серії ЄШ № 0625925, 100 грн. серії МД № 8193921, 20 грн. серії КБ № 0495451, 20 грн. серії КФ № 8671498, 10 грн. серії КМ № 2033414, з яких також було зроблено копії (т. 1, а. с. 94-95);
- протокол проведення оперативної закупівлі від 23.10.2013 р., відповідно до якого біля будинку № 34 по вул. Шмідта в м. Вінниці покупець ( ОСОБА_6 ) вийшов з автомобіля та пішов ближче до вказаного будинку, через декілька хвилин до нього підійшов продавець, який після спілкування передав покупцю щось з рук в руки, а покупець дістав з кишені грошові кошти, які передав продавцю. Через деякий час покупець прийшов до автомобіля та видав поліетиленовий пакетик з речовиною рослинного походження зеленого кольору, пояснивши, що придбав її у ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 96-97);

- висновок експерта № 1066 від 25.10.2013 р. з довідкою про вартість його проведення, згідно з яким надана на експертне дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, масою 7,22 г у перерахунку на висушену речовину (т. 1, а. с. 98-104);
- протокол обшуку від 02.06.2015 р. з фотознімками, відповідно до якого за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: в кімнаті останнього на шафі зелене листя рослини схожої на коноплю; у верхній шухляді тумбочки паперовий згорток з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору та поліетиленовий пакетик із залишками сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору; в кладовій, розташованій поруч з кімнатою, якою користується ОСОБА_4 , на шафі металеве сито, в якому знаходилось два поліетиленових пакета з подрібненими стеблами рослини, схожої на коноплю; всередині шафи люльку з нашаруванням речовини темного кольору з різким запахом; на присадибній ділянці домоволодіння 37 одиниць рослин, схожих на коноплю (т. 1, а.с.105-109);
- висновок експерта № 664 від 10.06.2015 р. з фототаблицями та довідкою про вартість проведення експертизи, відповідно до якого надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження та листя є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою 18,86 г у перерахунку на суху речовину. Надані на дослідження трав`янисті рослини зеленого кольору в кількості 37 одиниць мають ботанічні ознаки рослини роду Коноплі, містять психоактивну речовину тетрагідроканабінол та є рослинами роду Коноплі, що відноситься до рослин, які містять психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей. Нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх стінках металевого пристрою для куріння містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,348 г у перерахунку на суху речовину; (т.1, а. с. 120-136);
- постанову прокурора м. Вінниці ОСОБА_13 від 17.09.2013 року в межах кримінального провадження, відомості про які внесені до ЄРДР 06.06.2013 р. за № 0002474 про проведення контролю за вчиненням злочину, згідно якої вбачається, що прокурором доручено проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_4 канабісу масою 25 г за 350 грн. Відповідальним за виконання постанови визначено слідчого СВ 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_14 (т.1, а. с. 151);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_9 , який був понятим при оперативні закупівлі 23.10.2013 року, на запитання чи впізнає він когось із зображених на фотознімках, повідомив, що можливо особа на фотознімку під номером № 4, однак він не впевнений, тому що пройшло багато часу, коли він бачив дану особу. Згідно довідки до протоколу, в протоколі пред`явлення для впізнання від 24.06.2015 р. на фотокартці під № 2 зображений ОСОБА_4 (т., а. с. 190-191);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_11 , який був понятим при оперативні закупівлі 23.10.2013 року, на запитання чи впізнає він когось із зображених на фотознімках, повідомив, що можливо особа на фотознімку під номером № 3, однак він не впевнений, тому що пройшло багато часу та особи, які пред`явленні для впізнання схожі між собою. Згідно довідки до протоколу, в протоколі пред`явлення для впізнання від 24.06.2015 р. на фотокартці під № 5 зображений ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 192-193);
- постанову слідчого від 20.06.2014 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, відповідно до якої визнано речовими доказами у кримінальному провадження № 0002474 від 06.06.2013 р.: поліетиленовий пакет з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору (канабіс) (т.2, а. с. 100);

- ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2015 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2, а. с. 101);

- протокол огляду речового доказу від 20.06.2014 року, відповідно до якого під час огляду встановлено: спец пакет «Експертна служба МВС» № 0529064, з рукописним текстом на поверхні: «Висновок експерта від 25.10.2013 року № 1066. Судовий експерт ОСОБА_15 . Підпис», в середині якого знаходиться речовина зеленого кольору рослинного походження у подрібненому стані (т. 2, а. с. 102);

- протокол огляду речового доказу від 19.06.2015 року, відповідно до якого оглянуто речові докази, що вилучено під час проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 (т. 2, а. с. 103);

- постанову слідчого від 19.06.2015 року про визнання речовим доказом та передачу на зберігання, відповідно до якої визнано речовими доказами у кримінальному провадженні об`єкти, вилучені під час обшуку 02.06.2015 року у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , які було оглянуто 19.06.2015 року та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області (т. 2, а.с.104);

- заяву ОСОБА_6 про надання добровільної згоди на проведення особистого огляду та добровільну передачу працівникам поліції за участі понятих наркотичну речовину коноплю, яка знаходилась в поліетиленовому пакеті та яку він придбав в ході проведення оперативної закупівлі у громадянина ОСОБА_4 (т. 2, а. с. 105);

Крім того органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що за невстановлених слідством обставинах придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Після цього, 23.10.2013 р. близько 14:00 год. ОСОБА_4 , зберігаючи вищевказаний наркотичний засіб при собі з метою збуту, діючи умисно, з метою наживи, підійшов до будинку АДРЕСА_2 , де домовився зустрітись із ОСОБА_6 для збуту останньому вищевказаного наркотичного засобу. ОСОБА_4 , зустрівшись з ОСОБА_6 під час проведення санкціонованого контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі наркотичного засобу за грошову винагороду в сумі 350 грн. збув ОСОБА_6 поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Згідно з висновком експерта № 1066 від 25.10.2013 р. надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 7,22 г у перерахунку на висушену речовину.

Проаналізувавши зібрані в кримінальному проваджені та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст. 307 КК України суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, що не дає суду можливість переконатися «поза розумним сумнівом» у доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.
Так, відповідно до п. 18-19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя слідує, що при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості.
Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором.
Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини обвинувальним вироком суду.
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», є важливим для постановлення справедливого рішення.
Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, що узгоджується з практикою ЄСПЛ в справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості» вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» слідує, що «згідно зі ст. 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами».
В ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 послідовно заперечував свою причетність до збуту наркотичного засобу канабісу, не заперечуючи факту зберігання канабісу за місцем свого проживання для власного вживання. Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 23.10.2013 р. близько 14:00 год. по вул. Шмідта, 34 в м. Вінниці збув ОСОБА_6 за грошову винагороду в сумі 350 грн. поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору під час проведення санкціонованого контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі наркотичного засобу. Згідно з висновком експерта № 1066 від 25.10.2013 р. надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 7,22 г у перерахунку на висушену речовину.
В судовому засіданні з наданих стороною обвинувачення доказів встановлено, що 17.09.2013 р. прокурором прокуратури м. Вінниці ОСОБА_13 в межах кримінального провадження, відомості про які внесені до ЄРДР 06.06.2013 р. за № 0002474, винесено постанову про проведення контролю за вчиненням злочину (т.1, а. с. 151). Зі змісту вказаної постанови випливає, що прокурором доручено проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_4 канабісу масою 25 г за 350 грн. Відповідальним за виконання постанови визначено слідчого СВ 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_14 . Також, суд враховує, що стороною обвинувачення надано суду витяг з ЄРДР від 06.06.2013 р. за № 0002474 (т. 1, а. с. 91). Зі змісту вказаного витягу випливає, що 05.06.2013 до 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області надійшло повідомлення від оперативного працівника СБНОН ВМВ УМВС України у Вінницькій області про отримання ним оперативної інформації, що ОСОБА_4 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , займається збутом особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.
Згідно протоколу огляду покупця від 23.10.2013 р. було проведено огляд покупця - ОСОБА_6 . В ході вказаного огляду покупцю ОСОБА_6 було вручено грошові кошти в сумі 350 грн. Також, стороною обвинувачення надано суду протокол огляду і помітки грошових купюр від 23.10.2013 р., згідно якого перед їх врученням ОСОБА_6 було описано номінал банкнот, їх серії та номери. В подальшому, як слідує з протоколу проведення оперативної закупівлі від 23.10.2013 р., біля будинку № 34 по вул. Шмідта в м. Вінниці покупець ( ОСОБА_6 ) вийшов з автомобіля та пішов ближче до вказаного будинку, через декілька хвилин до нього підійшов продавець, який після спілкування передав покупцю щось з рук в руки, а покупець дістав з кишені грошові кошти, які передав продавцю. Через деякий час покупець прийшов до автомобіля та видав поліетиленовий пакетик із вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, пояснивши, що щойно придбав її у ОСОБА_4 .

Згідно з висновком експерта № 1066 від 25.10.2013 р. надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом масою 7,22 г у перерахунку на висушену речовину (а. с. 100-103).

Під час судового розгляду встановлено, що постанова прокурора прокуратури м. Вінниці ОСОБА_13 про проведення контролю за вчиненням злочину від 17.09.2013 року з відміткою про її розсекречення 07.12.2015 року, якою постановлено для отримання доказів злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, провести контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі без затримання особи продавця, наркотичного засобу канабісу масою 25 г. на суму 350 грн. у громадянина ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 151), відкриті стороні захисту в ході судового розгляду кримінального провадження 09.12.2015 року, що підтверджується журналом судового засідання від 09.12.2015 року (т.1, а. с. 152), а також самими відмітками про дату розсекречення вищевказаних постанов 07.12.2015 року, тобто після направлення обвинувального акту до суду (т.1 а. с. 1).
Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Таким чином, законодавець встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає можливість сторонам майбутнього судового розгляду ознайомитися із доказами кожної із них і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.
На необхідність дотримання законної процедури, принципу рівності сторін та права обвинуваченої особи на захист під час кримінального провадження неодноразово у своїх рішеннях наголошував Європейський суд з прав людини. Зокрема, суд зазначав, що кримінальне провадження, у тому числі складові такого провадження, які стосуються процедури, мають бути засновані на принципі змагальності, і має бути забезпечена процесуальна рівність сторін обвинувачення і захисту. Право на судовий розгляд за принципом змагальності означає, що сторонам обвинувачення і захисту має бути надана можливість ознайомитися із зауваженнями та доказами, наданими іншою стороною, і відповісти на них (справа «Джеват Сойсал проти Туреччини», заява № 17362/03, рішення від 23 вересня 2014 року, остаточне рішення від 23 грудня 2014 року); згідно з принципом рівності сторін змагального процесу як однієї зі складових розширеної концепції справедливого суду кожній стороні повинно бути надано розумну можливість представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно з опонентом.
Для доведення допустимості результатів НСРД мають бути відкриті не тільки результати цих дій, а й документи, які стали правовою підставою їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їх постанови, доручення, ухвала слідчого судді), оскільки змістом цих документів сторони можуть перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону стосовно негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Обов`язковим елементом порядку отримання доказів в результаті НСРД є попередній дозвіл уповноважених суб`єктів (слідчого судді, прокурора, слідчого) на їх проведення. Сторона захисту вправі мати інформацію про всі елементи процесуального порядку отримання стороною обвинувачення доказів, які остання має намір використати проти неї в суді. Інакше від самого початку судового розгляду сторона захисту перебуватиме зі стороною обвинувачення в нерівних умовах.
За загальним правилом суд вирішує питання допустимості доказів, оцінюючи їх в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 89 КПК). Однак, у певних випадках суд має право вирішити питання про недопустимість доказу ще до видалення суду до нарадчої кімнати. Так, згідно з ч. 2 ст. 89 КПК у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Відсутність у сторони захисту процесуальних документів, які стали правовою підставою для проведення НСРД, позбавляє її можливості поставити перед судом питання про недопустимість доказів, а суд - вирішити це питання до видалення до нарадчої кімнати. Особливо важливого значення вирішення цього питання судом на початкових етапах судового розгляду набуває у разі, коли йдеться про таку підставу визнання недопустимими доказів, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов (п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК).
Документи, які стали правовою підставою проведення НСРД (зокрема, не розсекречені на момент звернення до суду з обвинувальним актом), не можуть вважатися додатковими матеріалами до результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, отриманими до або під час судового розгляду, оскільки є їх частиною.
Ці процесуальні рішення виступають правовою підставою проведення НСРД, з огляду на їх функціональне призначення щодо підтвердження допустимості доказової інформації, отриманої за результатами проведення таких дій, і повинні перевірятися та враховуватися судом під час оцінки доказів.
Враховуючи, що НСРД проводяться під час досудового розслідування за ініціативою сторони обвинувачення, ця сторона має їх у своєму розпорядженні, зокрема прокурор - процесуальний керівник цього розслідування. Згідно з ч. 2 ст. 36 КПК прокурор має повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування.
Що стосується процесуальних документів, які мають гриф секретності, то за змістом статей 85, 92, 290 КПК прокурор - процесуальний керівник зобов`язаний під час досудового розслідування заздалегідь ініціювати процедуру їх розсекречення одночасно с результатами НСРД і забезпечити відкриття цих документів на етапі закінчення досудового розслідування.
Системне тлумачення ст. 290 КПК свідчить, що у ч. 11 статті йдеться про ситуації, коли матеріали було отримано стороною після завершення виконання вимог цієї кримінально-процесуальної норми та закінчення досудового розслідування.
Суд погоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 16 березня 2017 року № 5-364 кс 16, та дотримується правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 16.01.2019 року в справі №751/7557/15-к, відповідно до якого невідкриття матеріалів сторонами одна одній в порядку ст. 290 КПК після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як доказ, при цьому за наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) і яких не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про необхідність визнання постанови прокурора прокуратури м. Вінниці ОСОБА_13 про проведення контролю за вчиненням злочину від 17.09.2013 року з відміткою про її розсекречення 07.12.2015 року (т. 1 а. с. 151), якою постановлено для отримання доказів злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, провести контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі без затримання особи продавця, наркотичного засобу канабісу масою 25 г. на суму 350 грн. у громадянина ОСОБА_4 (т.1, а.с.151), недопустимим доказом в даному кримінальному провадженні, оскільки вона не відкрита стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.
Крім того, суд відповідно до ч.1 ст. 87, п.1 ч.2 ст. 87 КПК України приходить до переконання про необхідність визнання недопустимими доказами в даному кримінальному провадженні: показів свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , особи з залегендованими анкетними даними ОСОБА_6 , протоколу огляду покупця від 23.10.2013 року, протоколу огляду та помітки грошових купюр та вручення їх покупую від 23.10.2013 року, протоколу оперативної закупівлі від 23.10.2013 року, висновку експерта від 25.10.2013 року № 1066 за результатами проведення дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи до впізнання за фотознімками з довідкою до протоколу від 24.06.2015 року, протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_11 особи до впізнання за фотознімками з довідкою до протоколу від 24.06.2015 року, оскільки дані докази є похідними доказами від визнаної недопустимим доказом постанови прокурора прокуратури м. Вінниці ОСОБА_13 про проведення контролю за вчиненням злочину від 17.09.2013 року, а тому вони не можуть бути визнані допустимими доказами в розумінні ст. 86 КПК України, оскільки відповідно до правових стандартів Європейського суду з прав людини являються « плодом отруйного дерева», оскільки визнання недопустимими доказів, які стали правовою підставою їх здобуття тягне за собою визнання недопустимими і похідних від них доказів.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. ст. 84-86 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Таким чином, незважаючи на законність дій органу досудового розслідування під час проведення НСРД, а саме проведення контролю за вчиненням злочину контрольованої оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_4 , 23.10.2013 року, однак вичерпання можливості отримати та надати суду допустимі та достатні докази на підтвердження даного факту через порушення стороною обвинувачення процесуального законодавства під час відкриття доказів, що потягло за собою визнання їх недопустимими, зважаючи на ненадання стороною обвинувачення будь-яких інших допустимих та належних доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, суд приходить до переконання про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Окрім того, стороною обвинувачення суду не надано будь яких інших переконливих доказів того, що покупець ОСОБА_6 придбав наркотичний засіб саме у ОСОБА_4 , оскільки обвинуваченого на місці злочину не затримували, змивів з рук не проводили, отримані кошти не вилучались.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 62 Конституції України: Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому суд приходить до остаточного висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, кваліфікуючою ознакою якого є збут особливо небезпечних наркотичних засобів, в зв`язку із не доведенням вчинення останнім інкримінованого йому злочину.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України суд може змінити обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи обвинуваченого за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.
Оскільки, суд на основі повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів наданих стороною обвинувачення дійшов висновку, про невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а тому аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, виключивши кваліфікуючу ознаку - дії вчиненні особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України та за ч.2 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, виключивши кваліфікуючу ознаку - незаконне вирощування конопель, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України.

Вина ОСОБА_4 по епізоду вчинення інкримінованих злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 2 ст. 310 КК України, крім показань обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав, підтверджується показами свідка ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_7 та вона була запрошена працівниками поліції бути понятою. На городі ОСОБА_7 виявили кущі рослини приблизно 20-30 кущів, як їй пояснили, то була конопля. Також, в кладовій знайшли насіння коноплі та ще якісь речі, а також дослідженим в судовому засіданні протоколом обшуку від 02.06.2015 р., відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 були виявлено та вилучено: зелене листя рослини схожої на коноплю; паперовий згорток з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору та поліетиленовий пакетик із залишками сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору; металеве сито, в якому знаходилось два поліетиленових пакета з подрібненими стеблами рослини, схожої на коноплю; люльку з нашаруванням речовини темного кольору з різким запахом; на присадибній ділянці домоволодіння 37 одиниць рослин, схожих на коноплю (а. с. 105-106). Згідно з висновком проведеної експертизи № 664 від 10.06.2015 р. надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження та листя є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою 18,86 г у перерахунку на суху речовину; нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх стінках металевого пристрою для куріння містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,348 г у перерахунку на суху речовину; надані на дослідження трав`янисті рослини зеленого кольору в кількості 37 одиниць мають ботанічні ознаки рослини роду Коноплі, містять психоактивну речовину тетрагідроканабінол та є рослинами роду коноплі, що відноситься до рослин, які містять психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей (т.1, а. с. 120-135).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 309 та ч.2 ст. 310 КК України суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно (т.1, а. с. 119), на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1, а. с. 116 -117), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (т. 1, а. с. 118), згідно з висновком судово-наркологічної експертизи № 122 від 26.06.2015 року ОСОБА_4 виявляє ознаки наркоманії у зв`язку з вживанням опіоїдів та канабіоїдів (т. 1, а. с. 142), одружений, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2, а.с.113-114).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, значний проміжок часу який минув з дня вчинення злочину, особу та поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 309 та ч.2 ст. 310 КК України, визнав, є особою раніше не судимою, за місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштований, має стійкі соціальні зв`язки, дружину та неповнолітнього сина, суд з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України та ч.2 ст. 310 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та на підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Також, відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна вартість проведення криміналістичного дослідження № 664 від 10.06.2015 року у сумі 1536,00 грн. (т.1 а. с. 121), оскільки його проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.
Витрати за проведення криміналістичного дослідження - висновок експерта № 1066 від 25.10.2013 року у сумі 244,72 грн (т.1 а. с. 99) - віднести за рахунок держави.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, знищивши наркотичні засоби, та інші речові докази, що містять сліди злочину.
На підставі викладеного, керуючись ст. 62, 129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 50, 65-67, 70, 75 КК України, ст. ст. 22, 84-87, 89, 91-96, 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та виправдати.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 310 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 1536,00 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження № 664 від 10.06.2015 року.
Витрати за проведення криміналістичного дослідження - висновок експерта №1066 від 25.10.2013 року у сумі 244,72 грн - віднести за рахунок держави.
Речові докази в кримінальному провадженні: поліетиленовий пакет з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору (канабіс) та об`єкти, вилучені під час обшуку 02.06.2015 року у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , які зберігається в камері зберігання речових доказів Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області - після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: