Справа № 442/37/19
Провадження № 1-кс/442/453/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого суддізі скаргою, у якій просить визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 ; скасувати постанову слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 11.02.2019.
В обґрунтування скарги посилається на те, щослідчим ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002393 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Вважає, що начальник управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради незаконно заволодів земельною ділянкою, розташованою на вул.Сагайдачного, 100, в м.Дрогобичі. Такими неправомірними діями підприємству «Постінтур», директором якого він є, завдано значної матеріальної шкоди. 25.01.2019 він звернувся із заявою про визнання потерпілим юридичної особи ПП «Постінтур». У зв`язку з бездіяльністю слідчого, 01.02.2019 він звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_4 та зобов`язати уповноважену особу Дрогобицького ВП розглянути його клопотання про визнання потерпілим від 25.01.2019. 05.02.2019 його скаргу було задоволено частково та зобов`язано слідчого розглянути вказане клопотання. Зазначає, що слідчий бачив та вивчав оригінали документів щодо затрат, які понесло підприємство «Постінтур» на виготовлення проектно-кошторисної документації, технічних умов, геолого-геодезичних робіт. Однак, 11.02.2019 виніс постанову про відмову у визнанні підприємства потерпілою стороною, яку надав лише 14.03.2019. Вважає оскаржувану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Слідчим не наведено у мотивувальній частині постанови очевидних і достатніх підстав вважати, що підприємству не завдано матеріальної шкоди.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 подану скаргу підтримав та доповнив, щослідчий у своїй постанові про відмову у визнанні ПП «Постінтур» потерпілим мотивує тим, що такому підприємству не надано дозволу на будівництво на земельній ділянці АДРЕСА_1 . Проте, наголосив, що ПП «Постінтур» за вказаною адресою не мало на меті отримати дозволу на будівництво і за таким він, як директор, нікуди і ніколи не звертався. У даному випадку підприємством вкладено великі кошти на розробку проектно-вишукувальної документації, виготовлення технічним умов, замовлено та оплачено ряд відповідних експертиз, що підтверджується оригіналами платіжок, в яких платником зазначено ПП «Постінтур». Пояснив, що він неодноразово звертався до слідчого з проханням вилучити ряд документів, неодноразово надавав слідчому для ознайомлення документацію підприємства, що стосується даних обставин. Однак, слідчий не реагує належним чином та не долучає до матеріалів кримінального провадження необхідних документів. Тому, вважає, що відмова у визнанні ПП «Постінтур» потерпілим є незаконною та просить задоволити скаргу і скасувати постанову слідчого.
Слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 в судове засіданняне з`явився, проте, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскарженерішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно частини 1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з постанови слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 11.02.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному 15.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002393, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у задоволенні клопотання директора ПП «Постінтур» ОСОБА_3 про визнання потерпілою стороною ПП «Постінтур», а його представником потерпілої сторони, відмовлено повністю. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що копія такої скаржником отримана 14.03.2019.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий посилається, зокрема, на відсутність у матеріалах кримінального провадження належних відомостей про те, що саме ОСОБА_3 є керівником ПП «Постінтур». Однак, з детальної інформаційної довідки, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що директор приватного підприємства «Постінтур» - ОСОБА_3 . Останній, в свою чергу, в якості директора ПП «Постінтур» неодноразово подає заяви та клопотання в даному кримінальному провадженні, починаючи з 15.11.2018, за власним підписом, скріплюючи печаткою підприємства, і такі долучені слідчим до матеріалів провадження.

Поряд з тим, слідчий зазначає в оскаржуваній постанові, що в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 уже відмовлено у задоволенні клопотання про визнання потерпілим і дане оскаржувалось ним в судовому порядку. Проте, слідчим не взято до уваги той факт, що слідчим суддею залишено в силі постанову, якою відмовлено у визнанні потерпілим саме ОСОБА_3 . Зокрема, ухвалою слідчого судді від 17.01.2019 встановлено, що ОСОБА_3 звертався із заявою про визнання його потерпілим, а в результаті відмови оскаржив постанову слідчого. Скаржником не було наведено достатньо підстав, які б свідчили про те, що кримінальним правопорушенням саме йому завдано фізичної або майнової шкоди. Натомість, скаржником у судовому засіданні були надані документи, які підтверджують його призначення на посаду директора ПП «Постінтур» з 2003 року, а також документи на підтвердження здійснення вказаним підприємством ряду платежів, пов`язаних, в тому числі, з виготовленням відповідних матеріалів для проектування та будівництва. Фактично підставою звернень та мотивами, викладеними у заявах ОСОБА_3 (про вчинення злочину, про визнання його потерпілим) було заподіяння шкоди самому підприємству.

Крім цього, слідчий в оскаржуваній постанові зазначає, що ПП «Постінтур» та ОСОБА_3 , як директор вказаного підприємства, не надали жодного документа, підтверджуючого факт заподіяння йому чи ПП «Постінтур» збитків. А слідчим, з метою самостійного зібрання інформації стосовно участі ПП «Постінтур» щодо проведення будівництва за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул.Сагайдачного, 100, подано ряд запитів у різні інстанції. Як наслідок, слідчий посилається на відсутність у матеріалах кримінального провадження документів, які б підтверджували факт надання дозволу ОСОБА_3 або ПП «Постінтур» на будівництво за вищевказаною адресою. Однак, слід звернути увагу на те, що ОСОБА_3 , звертаючись як із заявою про вчинення злочину, так і з клопотанням про визнання потерпілим, не вказує на виконання згаданим підприємством будівництва чи, навпаки, неможливість (у зв`язку з вчиненням злочину) здійснення такого підприємством.

У той же час, слідчий посилається на неналежність поданих ОСОБА_3 документів, долучених до первинної заяви. Проте, саме такі були надані останнім на підтвердження розроблення вказаним підприємством проекту забудови та генплану згаданої земельної ділянки, запроектованого на геодезичній основі (за проведення якої, як стверджує скаржник, сплачено підприємством), тобто, проведено ряд дороговартісних робіт, які відносяться до діяльності ПП «Постінтур» у сфері архітектури та будівництва житлових і нежитлових будівель (КВЕД 71.11, 41.20).

Відтак, посилання слідчого на відсутність доказів, які б підтверджували факт надання дозволу ОСОБА_3 чи ПП «Постінтур» на будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , що, на його думку, підтверджує неможливість завдання шкоди ОСОБА_3 чи підприємству, є помилковими. Скаржник не вказує на порушення права на забудову через неправомірні дії інших осіб, а зазначає, що підприємством розроблено відповідну проектно-кошторисну документацію на земельну ділянку за вищевказаною адресою, у зв`язку з чим витрачено чималі кошти, однак, з невідомих причин 0,49 га даної земельної ділянки передано у власність інших осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що оскаржувана постанова слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 11.02.2019 про відмову у задоволенні клопотання є необґрунтованою і такою, що винесена без належної оцінки зібраних доказів у їх сукупності, без урахування мотивів заявленого клопотання, прийнята необ?єктивно, відтак підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_3 до часткового задоволення.

Зважаючи на те, що скаржник звернувся до слідчого судді фактично зі скаргою на постанову про відмову у визнанні потерпілим, а бездіяльність слідчого мотивував тим, що такий не вжив заходів для з`ясування усіх обставин та не розглянув клопотання належним чином, то скарга ОСОБА_3 щодо визнання протиправною бездіяльності слідчого є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Вважаю за доцільне також зазначити, що згідно положень статті 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Ініціювання потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Водночас, слід звернути увагу на те, що при повторному вирішенні клопотання про визнання потерпілим, необхідно врахувати положення статті 223 КПК України, в тому числі, щодо визначення слідчих (розшукових) дій та підстав для їх проведення, з метою чіткого визначення підставності та обґрунтованості усіх пунктів заявленого клопотання, прийняттяоб?єктивного та обґрунтованого рішення за результатами його розгляду згідно з нормами кримінального процесуального кодексу.

Керуючись ст. ст. 220, 303 - 307КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11 лютого 2019 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Оголосити повний текст ухвали 22 березня 2019 року о 09.30 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1