Справа № 214/6988/18
1-кп/214/884/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 за контрактом поза штатом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді інструктора кінологічної групи 1 патрульного батальйону у військовому званні молодшого сержанта, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до вказаної частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року та умов укладеного контракту, у визначений час 28 липня 2014 року, о 08 годині, до військової частини НОМЕР_1 , умисно, без поважних причин та без дозволу командування не з`явився і командуванню про своє прибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а направився за місцем проживання своїх родичів, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 29 вересня 2018 року, біля 08 години, тобто більше ніж через чотири роки, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, у супроводі карного розшуку Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області прибув до військової частини НОМЕР_1 і заявив про себе.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України, за ознаками: дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки та не допустить такого надалі.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які посередньо характеризують його за місцем проходження служби, підтверджують безпосередню участь обвинуваченого в АТО, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також відсутність у нього судимості та відповідні медичні документи, які свідчать про те, що обвинувачений під наркологічним або психіатричним наглядом не перебуває (т. 1 а. с. 23, т. 2 а. с. 27, 276).

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що в такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризується посередньо, приймав безпосередню участь в АТО, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, під психіатричним або наркологічним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого у вигляді домашнього арешту слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .