1Справа № 335/2783/19 1-кс/335/1895/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №0003092 від 10.12.2018 року.

В обґрунтування скарги адвокатом зазначено наступне:

СВ Вознесенівського ВПДВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003092 від 10.12.2018 року за фактом підробки ідентифікаційного номеру кузова автомобілю Ауді А6 д.н.з НОМЕР_1 синього кольору.

Вищевказаний автомобіль було вилучено 09.12.2018 року у ОСОБА_4 співробітниками Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області в ході огляду місця події і до теперішнього часу не повернуто.

На підставі викладеного заявник просить зобов`язати уповноважену особу Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_4 тимчасове вилучене майно - автомобіль Ауді А6 д.н.з НОМЕР_1 синього кольору.

В судове засідання заявник та прокурор не з`явилися. про час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

Заявником подано заяву про розгляд скарги за його відсутністю. Прокурор причину не явки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Вознесенівського ВПДВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003092 від 10.12.2018 року за фактом підробки ідентифікаційного номеру кузова автомобілю Ауді А6 д.н.з НОМЕР_1 синього кольору.

Вищевказаний автомобіль було вилучено 09.12.2018 року у ОСОБА_4 співробітниками Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області в ході огляду місця події.

В судовому засіданні було досліджено надані заявником копії документів, що стосуються вищевказаного автомобілю: копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія ОСОБА_4 ..

Згідно ч.7 ст.236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно із ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до п. 5 висновків узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», результати аналізу ухвал слідчих суддів, постановлених за результатами розгляду скарг на бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна, свідчать про те, що аргументом сторони обвинувачення, яким ця сторона послуговується для підтвердження законності залишення майна у володінні органів досудового розслідування та відсутності підстав для його повернення, є визнання такого майна речовими доказами. Однак слід враховувати, що якщо ці докази були одержані під час обшуку і не були визначені в ухвалі про обшук як майно, для виявлення якого надано дозвіл на обшук, визнання такого майна речовими доказами без звернення з клопотанням про його арешт не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органами досудового розслідування. З огляду на це обґрунтованими є ухвали слідчих суддів щодо зобов`язання повернення такого майна.

Згідно п. 6 висновків узагальнення результати аналізу змісту ч. 5 ст. 171 КПК свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок - негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання. Саме тому немає підстав повертати скарги на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, з підстав пропущеного строку звернення з такою скаргою, оскільки така бездіяльність має лише початковий момент, однак не має кінцевого.

За змістом ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно ст. 16 КПК України лише судовим рішенням особу може бути позбавлено права власності та лише судовим рішенням обмежується право власності. Без судового рішення згідно ч. 2 ст. 16 КПК можливе обмеження права власності лише шляхом застосування процедури "тимчасового вилучення майна", яка визначена статтями 167-169 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, рішення про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду місця події 09.12.2018 року, слідчим суддею не приймалось.

Таким чином, саме по собі вилучення під час огляду місяця події майно не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння цим майном органом досудового розслідування.

З огляду вищевикладене, скарга є обґрунтованою, доведеною і такою, що підлягає задоволенню .

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого задовольнити.
Зобов`язати слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0003092 від 10.12.2018 року повернути ОСОБА_4 вилучений згідно протоколу огляду місця події від 09.12.2018 року автомобіль Ауді А6 д.н.з НОМЕР_1 синього кольору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1