КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/951/2019 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 584 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особи відносно якої прийнято рішення про екстрадиційний арешт ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах особи відносно якої прийнято рішення про екстрадиційний арешт ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та визнано наявність підстав для подальшого утримання під вартою та продовжено застосування екстрадиційного арешту до здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, до 24 лютого 2019 року включно, але не довше ніж на дванадцять місяців з моменту затримання, тобто з 06 червня 2018 року,
щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, одруженого, має на утриманні чотирьох дітей, працюючого представником клініки «Лив»,
який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував те, що інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення є екстрадиційним, те, що строки притягнення до кримінальної відповідальності не сплинули, відомості про ухилення його від правосуддя у запитуючій стороні, зокрема перебування у розшуку з 03 березня 2016 року, дані про його особу, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження застосування екстрадиційного арешту.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах особи відносно якої прийнято рішення про екстрадиційний арешт ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її необґрунтованість, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання заступника прокурора, застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_8 звертався до Управління Міграційної служби у Київській області, Управління Верховного Комісара ООН у справах біженців, для оформлення статусу біженця або статусу особи яка потребує додаткового захисту. Вказує, що слідчим суддею не розглянута можливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою. Додає, що слідчим суддею не в повній мірі враховано дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, одружений, із вищою освітою, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки в Україні, місце проживання у м. Києві.
Також захисник вказує на відсутність будь-яких відомостей про те, що раніше до ОСОБА_8 застосовувалися міри запобіжного заходу, які б він порушував.
Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування причин пропуску цього строку апелянт вказує на незадовільний стан батька, у зв`язку із чим захисник перебував за межами міста Києва та Київської області.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Клопотання захисника ОСОБА_7 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки, на переконання колегії суддів, цей строк пропущений з поважних причин.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 06.06.2018 об 18 год. 45 хв. працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який значиться в БД Інтерпол «Розшукуваних державами-членами міжнародної організації кримінальної поліції (МОКП) Інтерпол» у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.06.2018 до ОСОБА_8 , в порядку ст. 583 КПК України, застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Генеральною прокуратурою України 13.07.2018 отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності.
13.07.2018 Генеральна прокуратура України проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_8 , відповідно до ст. 587 КПК України, доручила прокуратурі Київської області. У ході перевірки встановлено, що 28.09.2018 ОСОБА_8 звернувся із заявою до Управління державної міграційної служби України у Київський області з приводу визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.08.2017 відповідно до вимог ст. 584 КПК України до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), який в подальшому продовжений строком до 29.12.2018.
Заступник прокурора Київської області ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та визнано наявність підстав для подальшого утримання під вартою ОСОБА_8 та продовжено застосування екстрадиційного арешту до здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, до 24 лютого 2019 року включно, але не довше ніж на дванадцять місяців з моменту затримання, тобто з 06 червня 2018 року.

Ухвалу слідчого судді колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та погоджується із нею.
При постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги КПК України, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Європейської конвенції про видачу правопорушників.
Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Відповідно до п. 10 даної статті екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Із ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що при розгляді даного клопотання слідчим суддею досліджені матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухана думка прокурора, захисника та особи, щодо якої вирішується питання щодо продовження застосування екстрадиційного арешту, а також враховані інші підстави, які мають значення для вирішення питання про наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою та продовження екстрадиційного арешту.
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 та продовження щодо нього екстрадиційного арешту, оскільки ОСОБА_8 не є громадянином України, інкриміновані йому кримінальні правопорушення є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання на строк більше одного року позбавлення волі, статусу біженця не отримував.

При цьому встановлено, що продовження застосування до ОСОБА_8 екстрадиційного арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам останнього переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації.
Крім того, колегія суддів, погоджується з висновками, які викладені в ухвалі слідчого судді, а саме те, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання, не досліджує питання про винуватість особи і не перевіряє законність рішень прийнятих компетентними органами інших іноземних держав, а лише перевіряє наявність підстав, достатніх для застосування чи продовження щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив компетентний орган держави відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Приймаючи рішення про продовження щодо ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу слідчим суддею, враховано наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості останнього ухилятися як від компетентних органів України, так і від компетентних органів іноземної держави, та обґрунтовано прийнято рішення про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання затриманим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, одружений, із вищою освітою, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки в Україні, місце проживання у м. Києві, то дані обставини не спростовують висновок суду першої інстанції про наявність у даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт)ОСОБА_8 . З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження апелянта про відсутність відомостей щодо порушення ОСОБА_8 міри запобіжного заходу, та свідчить про правильність застосованого запобіжного заходу, з урахуванням доданих для клопотання матеріалів.

Посилання автора апеляційної скарги на те, що ОСОБА_8 звертався до Управління Міграційної служби у Київській області, Управління Верховного Комісара ООН у справах біженців, для оформлення статусу біженця або статусу особи яка потребує додаткового захисту, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням того, що відповідно до клопотання прокурора, наказом ГУ ДМС в м. Києві від 22.10.2018 № 386 останньому відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.
А тому, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог КПК України, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Європейської конвенції про видачу правопорушників, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 422, 583, 584, 585 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
оновити

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та визнано наявність підстав для подальшого утримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування екстрадиційного арешту до здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, до 24 лютого 2019 року включно, але не довше ніж на дванадцять місяців з моменту затримання, тобто з 06 червня 2018 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах особи відносно якої прийнято рішення про екстрадиційний арешт ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _________________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4