печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В :

12.10.2018 в провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 26.09.2018.

Обґрунтовуючи підстави звернення зі скаргою, адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 було подано до Генеральної прокуратури України (Департаменту з розслідувань особливо важливих справ у сфері економіки), яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001273, заяву про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0001273, відкритого за фактом вчинення посадовими особами ПАТ «ВЕКТОР БАНК» у співучасті з іншими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 с. 191 КК України, як потерпілого, якому завдано майнової шкоди.

Звертаючись з вказаною скаргою, адвокат ОСОБА_6 звертав увагу органу досудового розслідування, що враховуючи встановлені на даному етапі слідством обставини кримінального провадження, посадові особи ПАТ «ВЕКТОР БАНК», єдиним акціонером якого є громадянин України ОСОБА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб шляхом запровадження злочинної схеми, направленої на розтрату майна банку шляхом вчинення завідомо збиткових операцій, які полягали у видачі кредитів підконтрольним суб`єктам господарської діяльності та які мають ознаки фіктивності, розтратили грошові кошти банку на загальну суму 167 485 000 грн., що є особливо великим розміром. Такими діями ОСОБА_4 було завдано майнової шкоди, оскільки вказані операції напряму вплинули на результат фінансово-господарської діяльності банку.

Не зважаючи на вказані обставини, прокурор ОСОБА_5 відмовила у задоволенні даної скарги, що, на думку адвоката ОСОБА_3 , свідчить про протиправність такої постанови, оскільки порушуються права та законні інтереси ОСОБА_4 .

У судове засідання з розгляду скарги адвокат ОСОБА_3 не з`явився.

Прокурор, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги.

За наведених обставин, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, з положень ч. 3 ст. 306 КПК України, вважаю можливим розглянути скаргу у відсутність особи, яка подала скаргу та особи, дії якої оскаржуються.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001273, відомості про яке внесені до ЄРДР 26.04.2017 за фактом вчинення посадовими особами ПАТ «ВЕКТОР БАНК» у співучасті з іншими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

17.09.2018 до Генеральної прокуратури України надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 про залучення останнього до кримінального провадження № 0001273 в якості потерпілого, оскільки, на думку адвоката, ОСОБА_4 , як єдиному акціонеру ПАТ «ВЕКТОР БАНК», внаслідок неправомірних дій посадових осіб банку було завдано матеріальної шкоди.

Відмовляючи у задоволенні клопотання адвоката, прокурор ОСОБА_7 виходила з того, що в рамках зазначеного кримінального провадження перевіряються факти причетності власника ПАТ «ВЕКТО№ 0001273 від 26.04.2017.Положеннями ч. 3 ст. 55 КПК України закріплено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Також обґрунтовуючи відмову у задоволенні заяви про визнання потерпілим, прокурор мала обґрунтувати прийняте рішення стосовно співвідношення процесуальних вимог щодо визнання особи потерпілою та фактичних обставин кримінального правопорушення, яке розслідується.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи адвоката ОСОБА_3 у скарзі, мотиви, з яких прокурором ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор ОСОБА_7 належним чином мотивувала своє процесуальне рішення, виходячи з конкретних обставин розслідуваного кримінального провадження та вимог процесуальних норм, які регулюють визнання особи потерпілою.

Керуючись ст. ст. 55, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий судя -

У Х В А Л И В :

У задоволені скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1