Справа № 159/5708/18
Провадження № 1-кп/159/436/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , уродженки м. Ковеля Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючої, була засуджена:

20.04.2005 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк чотири роки, звільнена від покарання з іспитовим строком два роки;

08.09.2006 року Ратнівським районним судом Волинської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільнена 23.03.2010 року умовно-достроково на підставі постанови Уманського міського суду Черкаської області від 15.03.2010 року на невідбутий строк покарання 1 рік 9 місяців 6 днів;

23.11.2015 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002069 від 20 вересня 2018 року),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , повторно, 18 вересня 2018 року, біля 19 години, перебуваючи в приміщенні контейнера АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрала дві одностійкові ліктьові милиці загальною вартістю 966 гривень, чим спричинила ОСОБА_6 , 1949 року народження, майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними, корисливими діями, повторно, таємно викрала чуже майно, вчинила крадіжку, злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 укладена угода про примирення, за змістом якої ОСОБА_5 підтверджує факти, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення цієї угоди та вважають, що неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 була заподіяна шкода, яка повністю відшкодована. ОСОБА_6 констатує, що під час досудового розслідування їй були відшкодовані збитки, інших претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_5 вона не має. ОСОБА_5 приносить ОСОБА_6 щирі вибачення за спричинену шкоду, завдані незручності через її неправомірні дії та зобов`язується надалі не вчиняти подібних дій щодо потерпілої. Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, а саме, у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення цієї угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого ОСОБА_5 визнала себе винуватою, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування визначено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 .

Цивільного позову в справі не заявлено.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 31 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні № 0002069 від 20 вересня 2018 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: дві одно стійкові ліктьові милиці залишити у володінні ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_7