Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2915/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин, Житомирської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 18.06.2018р. Малинським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.162, ч.3 ст.185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, починаючи з 20 лютого 2019 року до 19 квітня 2019 року та визначено заставу у межах 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680 гривень, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартоюабо визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57360 грн. Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Вказує, що ОСОБА_8 не ухилявся від органів досудового розслідування та суду. Крім того, постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не врахував особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та позитивно характеризується за місцем реєстрації. Зазначає, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування, чи вчиняти будь-які інші дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому вважає, що відносно нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід. Посилається на те, що розмір застави є занадто великим.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 подала до слідчого судді клопотання, погоджене з прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , в якому просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи клопотання слідча вказала, що ОСОБА_8 у 2018 році був засуджений за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Вироком суду він був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Але, під час іспитового строку він продовжує злочинну діяльність та повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 08.11.2018 року близько 18 год. ОСОБА_8 , перебуваючи по вул. Корольова у м. Малині вирішив здійснити крадіжку майна з домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли завадити вчиненню злочину, наблизився до вказаного будинку, де перестрибнувши через бетонний паркан направився до будинку та за допомогою заздалегідь підготовленої стамески віджав металопластикову віконну кватирку і у такий спосіб проник у середину будинку. Оглянувши кімнату будинку потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_8 таємно, умисно, з корисливих мотивів здійснив крадіжку гаманця із червоного шкірозамінника вартістю 150 грн., у якому містилися грошові кошти в сумі 300 грн., банківські та дисконтні картки, які не представляють цінності.

В подальшому ОСОБА_8 продовжуючи свою злочинну діяльність через незачинені вхідні двері пройшов до приміщення літньої кухні, звідки здійснив крадіжку пачки цигарок марки «Ротманс» вартістю 32 грн. та запальничку салатового кольору вартістю 10 грн..

Вказаним майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 492 грн.

09.11.2018 року за вказаним фактом були внесені відомості до ЄРДР за № 0000711 за ч.3 ст.185 КК України.

19.11.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; знищити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на очевидців злочину та вчинити інші злочини слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховуючи обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні, особу підозрюваного, дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 умисного тяжкого злочину.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними доказами: протоколом огляду місця події від 08.11.2018 року, протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.12.2018 року, протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 . Копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не працює, неодружений, раніше судимий вироком Малинського районного суду Житомирської області від 18.06.2018 року за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, вчинив під час іспитового строку, а тому має місце ризик повторного вчинення корисливого або будь якого кримінального правопорушення.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання. Крім того, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 після оголошення йому підозри 19.12.2018 року залишив місце проживання з 01.01.2019 року зі слів сестри (а.п.56-58) і лише на підставі ухвали слідчого судді від 08.01.2019 року був затриманий з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.п.65).

Наявність ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків з метою змусити останніх змінити показання в частині непричетності його до інкримінованих кримінальних правопорушень обґрунтована тим, що на даний час проводяться слідчі дії, направлені на здобуття доказів по даним фактам.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього, обставин вчинення злочину, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілих та свідків.

Тому, є необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи викладене, доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, і в апеляційній скарзі.

Зазначення апелянтом про те, що підозрюваний має постійне місце проживання та позитивно характеризується за місцем реєстрації, не може свідчити про те, що останній не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та не виключає можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Щодо розміру застави, визначеної слідчим суддею, слід зазначити, що відповідно до ст. 183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням як обставин кримінального правопорушення так і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею визначений розмір застави в межах, передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, який на думку слідчого судді буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Зазначення апелянтом, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного не може слугувати підставою для зменшення розміру застави, оскільки внесення зазначеного розміру застави є не обов`язком, а правом підозрюваного. Крім того, апелянтом не надано будь яких підтверджуючих даних щодо відсутності у підозрюваного ОСОБА_8 можливості внесення визначений слідчим суддею розмір застави.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2019 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, починаючи з 20 лютого 2019 року до 19 квітня 2019 року та визначено заставу у межах 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680 гривень без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: