Справа № 638/975/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0000198 від 12.01.2018 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за дресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
26.01.2012 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 289, статтею 70 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
24.12.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 185, статтею 71 Кримінального кодексу України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 05.07.2016 року звільнений умовно-достроково з не відбутим строком покарання на 1 місяць;
31.01.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі;
13.08.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частинами 1, 4 статті 70 Кримінального кодексу України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2017 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_5 у його квартирі АДРЕСА_2 в кімнаті помітив планшет «LENOVO», який належить ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає та викрав планшет «LENOVO» модель LENOVO YOGA TABLET 8 Model 60044 LENOVOB6000AH32GLS-RU, об`єм пам`яті 32 Gb у корпусі сірого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1090 від 23.01.2018 року становить 2462 грн. 50 коп., після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2462 грн. 50 коп.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у повному обсязі, та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся, пояснивши, що доповнити йому нічого.
Суд зі згоди прокурора та обвинуваченого, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії зачастиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочину середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, офіційно непрацевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.
Згідно частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі, оскільки саме цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим, так і іншими особами.
Враховуючи, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення-злочин 13 жовтня 2017 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 року, остаточне покарання суд призначає за сукупністю злочинів за правилами частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України.
Потерпілий ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру не заявляв.
Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз у кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів і документів вирішити на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№27) до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 12.01.2018 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної під час досудового слідства судової товарознавчої експертизи №1090 від 23.01.2018 року у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп.
Речовий доказ планшет «LENOVO» модель LENOVO YOGA TABLET 8 Model 60044 LENOVOB6000AH32GLS-RU, об`єм пам`яті 32 Gb ІМЕІ: 54974, який належить та знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 - вважати повернутим потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий: