У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах особи на майно якої накладено арешт ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 березня 2019 року, якою клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про арешт майна за кримінальним провадженням №0000426 від 01.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України задоволено.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
підозрюваний: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.03.2019 р. накладено арешт на сім-карти мобільного оператора «МТС-Vodafon»; грошові кошти банкнотами номіналом 200 грн. в кількості 39 шт., 500 грн. в кількості 5 шт., 20 грн. в кількості 3 шт., 10 грн. в кількості 1 шт., 5 грн. в кількості 5 шт., 2 грн. в кількості 1 шт., 1 грн. в кількості 6 шт.; мобільний телефон марки «Samsung j320H» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , ланцюжок з хрестиком у вигляді розп`яття із металу жовтого кольору.

Узагальнені доводи апелянта.

Вказує, що слідчим суддею не звернуто увагу на порушення ст.208 КПК України , оскільки підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий майже через добу після інкримінованого йому злочину. Також слідчим суддею не звернуто увагу на порушення ст.206 КПК України, а саме захисту прав людини.

Стверджує, що в порушення ч.2 ст.234 КПК України підозрюваного обшукали та вилучили речі без його згоди.

Зазначає про необґрунтованість та недостатність доказів для пред`явлення підозри ОСОБА_6 .

Твердить, що ОСОБА_9 не являється потерпілою якій було завдано майнові збитки.

Вказує, що копію клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим не було надано стороні захисту, а слідчим суддею було надано лише 10 хвилин для ознайомлення з ними.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя вказав, що 02.03.2019 року під час особистого обшуку у підозрюваного ОСОБА_6 виявлено: сім-карту мобільного оператора «МТС-Vodafon»; грошові кошти банкнотами номіналом 200 грн. в кількості 39 шт., 500 грн. в кількості 5 шт., 20 грн. в кількості 3 шт., 10 грн. в кількості 1 шт., 5 грн. в кількості 5 шт., 2 грн. в кількості 1 шт., 1 грн. в кількості 6 шт.; мобільний телефон марки «Samsung j320H» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , ланцюжок з хрестиком у вигляді розп`яття із металу жовтого кольору, які упаковано до полімерного пакунку, опечатано та вилученого до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Всі вищевказані предмети постановою слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 02.03.2019 року визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Окрім того, слідчий суддя зазначив, що вказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вказано, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно з метою збереження речових доказів.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши надані судом матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ці вимоги закону враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000426 за ч.5 ст. 185 КК України.
Враховуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 185 КК України.
Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_7 від 02 березня 2019 року визнані речовими доказами вилучені під час особистого обшуку у ОСОБА_6 : сім-карту мобільного оператора «МТС-Vodafon»; грошові кошти банкнотами номіналом 200 грн. в кількості 39 шт., 500 грн. в кількості 5 шт., 20 грн. в кількості 3 шт., 10 грн. в кількості 1 шт., 5 грн. в кількості 5 шт., 2 грн. в кількості 1 шт., 1 грн. в кількості 6 шт.; мобільний телефон марки «Samsung j320H» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , ланцюжок з хрестиком у вигляді розп`яття із металу жовтого кольору.
На час розгляду клопотання наявні підстави вважати, що вищенаведене майно може бути предметом злочину.
З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність підстав для накладення арешту на зазначене майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 та з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Апеляційний суд вважає, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам, передбаченим ст. 171 КПК України.
Доводи захисника щодо незаконного затримання підозрюваного та проведення обшуку не є слушними, оскільки предметом апеляційного розгляду є апеляційна скарга захисника на ухвалу слідчого судді про арешт майна.
Отже, апеляційний суд не вправі розглядати порушені захисником питання.
За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 ч. 3, 422, 423, 424, 532 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 березня 2019 року про накладення арешту на майно - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: