ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/581/18 Справа № 215/4205/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001540 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саксагань, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 289 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Саксагань, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Каменка, Кам`янець-Подольського району, Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 289, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду визнано винними та призначено покарання:

- ОСОБА_6 : за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць без конфіскації майна; за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік один місяць; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на два роки один місяць; за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна; на підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць без конфіскації майна;

- ОСОБА_7 : за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на два роки один місяць; за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік; на підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна;

- ОСОБА_8 : за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна; за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна; на підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

Стягнуто з обвинувачених на користь держави грошові кошти пов`язанні із залученням експерта та вирішено витання із речовими доказами.

Вироком суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у тому, що вони діючи за попередньою змовою, з прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою обернення його на свою користь з корисливих мотивів, заздалегідь розподіливши між собою злочинні ролі 15.07.2016 приблизно о 20.00 годині з села Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області на міжміському транспорті прибули до автостанції «Терни», що розташована в Тернівському районі м. Кривого Рогу, після чого, на громадському транспорті приїхали до житлового масиву «Даманський» в Тернівському районі м. Кривого Рогу.

16.07.2016 приблизно о 00.00 годині ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер, своїх дій, заздалегідь розподіливши між собою злочинні ролі прийшли до будинку АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю свідків та очевидців, таємно підійшли до припаркованого біля вказаного будинку автомобілю ВАЗ 21053, д/з НОМЕР_1 , білого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_13 . Після цього за допомогою принесеного з собою ключа-відмички ОСОБА_6 , виконуючи роль виконавця відчинив водійські дверцята вище вказаного автомобіля, таким чином забезпечивши собі доступ до салону вказаного автомобіля, та сів на водійське сидіння вказаного автомобілю, і за допомогою ключа-запалення, який знаходився в замку запалення вище вказаного автомобіля, привів у роботу двигун, отримавши таким чином можливість здійснювати рух на вказаному автомобілі, не маючи на це ні морального, ні матеріального права.

В цей час співучасники кримінального правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за раніше досягнутою домовленістю, виконуючи ролі пособників знаходились поряд з будинком № 9 по вул. Маршака в Тернівському районі м. Кривого Рогу та спостерігали за оточуючою обстановкою, для того, щоб в разі виникнення небезпеки попередити співучасника кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

Керуючи викраденим автомобілем ВАЗ 21053, д/з НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , прослідував на ньому до лісосмуги, яка розташована поблизу будинку № 41 розташованого по вул. Адмірала Головко в Тернівському районі м. Кривого Рогу.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21053, д/з НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_13 , вартість якого згідно з висновком авто-товарознавчої експертизи №51.2016 від 21.07.2016 складає 31245,51 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, обернувши його на власну користь.

ОСОБА_8 , 16.07.2016 о 01.30 годині домовившись заздалегідь, зустрівся з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поблизу магазину «АТБ», розташованого по вул. Адмірала Головко в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де в нього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раптово виник умисел, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь.

Так, реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та заздалегідь розподіливши злочинні ролі між собою, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 таємно 16.07.2016 приблизно о 01.30 годині прийшли до будинку АДРЕСА_4 , де скориставшись відсутністю свідків та очевидців, на паркувальному майданчику побачили автомобіль ВАЗ 21053, темно-червоного кольору, д/з НОМЕР_2 , після чого, за допомогою ключа-відмички, виконуючи роль виконавця ОСОБА_7 відчинив водійські дверцята вище вказаного автомобілю, таким чином забезпечивши собі доступ до його салону та викрав авто магнітолу «POLO elereby» та флеш накопичувач марки «Transcend», об`ємом 8 гб, що належать ОСОБА_14 , які знаходились на приладній панелі в салоні вище вказаного автомобіля, вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2037 від 26.08.2016 складає 404,2 гривень і 70 гривень, відповідно. В цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виконуючи ролі пособників знаходились поряд та мали повідомити ОСОБА_7 , якщо б побачили людей, що рухаються до місця вчинення злочину. Після чого викрадене майно ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 , який поклав його до власного рюкзаку вдягненому на ньому.

Утримуючи вище вказане майно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, обернувши його на власну користь чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 474,2 грн.

Повторно, 16.07.2016 приблизно о 01.50 годині у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які знаходились біля будинку № 65 розташованого по вул. Адмірала Головко в Тернівському районі м. Кривого Рогу, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та заздалегідь розподіливши злочинні ролі між собою, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 таємно підійшли до автомобілю ВАЗ 21063, білого кольору, д/з НОМЕР_3 , який знаходився біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , де скориставшись відсутністю свідків та очевидців ОСОБА_8 виконуючи роль виконавця, за допомогою ключа-відмички, відчинив водійські дверцята та капот вказаного автомобілю, таким чином забезпечивши собі та іншим групи доступ до вище вказаного автомобілю та з моторного відсіку викрав автомобільний акумулятор 12 v 60 Ah 100 min 480 A ДСТУ FOCT 959-2006 Layot, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1797 від 30.07.2016 складає 1574,63 гривень. В цей час ОСОБА_6 виконуючи роль виконавця викрав з салону автомобілю ВАЗ 21063 автомагнітолу «Pioneer JD-342 USB SD», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1797 від 30.07.2016 складає 417,10 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_15 . В цей час ОСОБА_7 виконуючи роль пособника знаходився поряд та мав повідомити ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , якщо б побачив людей, що рухаються до місця вчинення злочину.

Утримуючи вище вказане майно ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зникли, обернувши його на власну користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 1991,73 грн.

Повторно, 16.07.2016 приблизно о 01.55 годині у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які знаходились біля будинку № 65 розташованого по вул. Адмірала Головко в Тернівському районі м. Кривого Рогу виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 реалізуючи свій умисел спрямований, на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою обернення його на власну користь, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, заздалегідь розподіливши між собою злочинні ролі, підійшли до автомобілю ВАЗ 21011, помаранчевого кольору, д/з НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_16 , що знаходився біля будинку № 65 по вул. Адмірала Головко в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де скориставшись відсутністю свідків та очевидців, за допомогою ключа-відмички ОСОБА_8 таємно виконуючи роль виконавця відчинив водійські дверцята автомобілю ВАЗ 21011, д/з НОМЕР_4 , сів до салону вказаного автомобілю та завів двигун ключем-відмичкою. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконуючи ролі пособників, які знаходились поряд та мали повідомити ОСОБА_8 , якщо б побачили людей, що рухаються до місця вчинення злочину, сіли до салону автомобілю та поїхали до лісосмуги, яка розташована поблизу будинку № 41 по вул. Адмірала Головко в Тернівському районі м. Кривого Рогу.

Таким чином, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21011, д/з НОМЕР_4 , помаранчевого кольору, який належить ОСОБА_16 , вартість якого згідно з висновком авто-товарознавчої експертизи №50.2016 від 21.07.2016 складає 15126,79 грн. та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, обернувши його на власну користь.

Вимоги апеляційних скарг та узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити та застосувати до нього вимоги ст. 69 та 75 КК України.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції під час розгляду справи не врахував, що він визнав вину, щиро розкаявся, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутні претензії від потерпілих, а тому за наявності обставин, які пом`якшують покарання вважає призначений розмір покарання несправедливим через суворість.

В апеляційних скаргах обвинуваченні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять вирок суду змінити та на підставі ст. 75 КК України, звільнити їх від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Свої вимоги ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що він раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає разом з матір`ю, якій надає допомогу, визнав вину, щиро кається та добровільно відшкодував спричинену потерпілим шкоду. Крім того апелянт вказує, що він усвідомив тяжкість скоєного, тому вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, що буде відповідати меті призначення покарання.
ОСОБА_8 вимоги своєї апеляційної скарги мотивує тим, що він одружений та має на утриманні малолітню дитину, а також зазначає, що він раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, визнав вину, щиро кається та добровільно відшкодував спричинену потерпілим шкоду. Крім того апелянт вказує, що він усвідомив тяжкість скоєного, тому вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, що буде відповідати меті призначення покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання ОСОБА_8 та ухвалити новий вирок, яким останньому призначити покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити остаточне покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна. В іншій частині вирок залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд призначивши однаковому міру покарання за двумя статтями не обґрунтовано застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, хоча в даному випадку потрібно було застосувати принцип часткового складання покарань, оскільки покарання були призначенні не у максимальних межах санкцій

Позиція учасників апеляційного процесу.

В суді апеляційної інстанції обвинуваченні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали вимоги своїх апеляційних скарг кожен окремо, підтвердили викладені в них доводи та просили задовольнити апеляційні скарги. Обвинувачений ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Захисник ОСОБА_11 підтримав вимоги апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора. Захисник ОСОБА_12 просив задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 .
Прокурор в апеляційному суді підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 , а в задоволенні апеляційних скарг обвинувачених просив відмовити.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , правильність кваліфікація їх дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження в зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, і вказані обставини не оспорюються в апеляційних скаргах, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.
Що стосується доводів апеляційних скарг по мірі покарання, то апеляційний суд вважає за наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про призначення йому більш м`якого покарання ніж передбачено законом, апеляційний суд вважає безпідставними.
Так, відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, вмотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Під час апеляційного провадження судом не встановлено декількох обставин, що пом`якшують покарання, та які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є обов`язковою умовою для призначення покарання більш м`якого ніж передбачено законом.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що він добровільно відшкодував завдану потерпілим шкоду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в основному шкода була відшкодована шляхом повернення викраденого майна, вилученого під час досудового розслідування.
З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку про відсутність двох і більше обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому підстав для застосування ст. 69 КК України, стосовно ОСОБА_6 не має.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд І інстанції відповідно до ст. 12 КК України, врахував, що вчиненні обвинуваченим діяння відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів. Судом першої інстанції також було враховано, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, і як пом`якшуючу обставину суд врахував щире каяття, та з врахуванням всіх обставин справи, обґрунтовано призначив покарання в мінімальному розмірі санкцій статтей за якими його було визнано винним.
Необґрунтованими, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про наявність підстав для звільнення його від відбування покарання з іспитовим терміном, так як останньому призначено покарання більше п`яти років, а відповідно до ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання застосовується до осіб, яким призначено покарання не більше п`яти років.
Перевіряючи доводи апеляційних скарг про звільнення від відбування покарання з іспитовим ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає, що такі підстави відсутні.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд І інстанції врахував тяжкість вчинених злочинів, які є середньої тяжкості та тяжкий, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, встановив обставинами, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання вини, відшкодування завданої злочинами шкоди та відсутність обставин, які обтяжують покаpання.
Під час призначення покарання ОСОБА_8 , судом також було враховано, що він вчинив середньої тяжкості та тяжкі злочини, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, має на утриманні малолітню дитину і встановив обставинами, які пом`якшують покаpання - щире каяття, визнання вини, відшкодування завданої злочинами шкоди та не встановив обставин, які обтяжують покарання.
З урахуванням того, що обвинуваченні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили протягом одного дня чотири корисливих злочини, два з яких, відносяться до категорії тяжких, не працюють, за місцем проживання характеризуються позитивно, а добровільне відшкодування завданої потерпілим шкоди відбулось шляхом повернення викраденого майна, вилученого під час досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що призначене їм покарання у виді реального позбавлення волі є необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
В той же час, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції під час застосування до ОСОБА_8 принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим допустився помилки.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до вироку суду ОСОБА_8 призначено покарання: за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна та на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

Тобто, судом першої інстанції неправильно було застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки в своєму рішення поглинув однакові за видом та розміром покарання, які не були призначенні у максимальних межах санкцій статтей, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, необхідно ухвалити новий вирок відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , апеляційний суд враховує відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, що вчиненні обвинуваченим злочини є середньої тяжкості та тяжкими, його позитивну характеристику за місцем проживання, який має на утриманні малолітню дитину та не працю. Апеляційний суд визнає відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 66 КК України, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття; визнання вини, а також відсутність обставин, які б на підставі ст. 67 КК України, обтяжували покарання, тому вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання шляхом часткового складання покарань у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 420 КК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 - задовольнити.
Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_8 .
Призначити ОСОБА_8 покарання за:
- ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна;
- ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;
- ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
- ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4