справа № 208/8916/18
№ провадження 1-кс/208/3125/18
УХВАЛА

28 грудня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 «Про арешт майна», -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, в провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002111 від 23.12.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, звернувся з погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить суд, з метою збереження речових доказів, накласти арешт на речі, визнані Постановою слідчого від 24.12.2018р. речовим доказом у кримінальному провадженні.

В обґрунтування потреби застосування даного виду заходів забезпечення кримінального провадження слідчий посилається на те, що, в ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження органом досудового розслідування в ході огляду, проведеного 24.12.2018р. за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено: змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зрізи нігтьових пластин останнього, які, постановою слідчого від 24.12.2018р. визнано речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні. Враховуючи, що, приховування, пошкодження, псування, знищення, або перетворення вказаного речового доказу може призвести до його втрати, слідчий просить суд накласти арешт на вказані речові докази.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Вислухавши сторону кримінального провадження, дослідивши матеріали вказаного клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно абз.2 частини першої статті 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як встановлено судом в ході розгляду даного клопотання, 23.12.2018р. органом досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002111 за ознаками вбивства 23.12.2018р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , труп якого було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, органом досудового розслідування під час огляду, проведеного 24.12.2018р. за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зрізи нігтьових пластин останнього, які, постановою слідчого від 24.12.2018р. визнано речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ №1104 від 19.11.2012р. «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», затверджено Порядок

зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі - Порядок).

Згідно п.4 вищевказаного Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Згідно п.5 вищевказаного Порядку, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

Згідно п.7 вищевказаного Порядку, вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, який здійснює таке провадження.

Документи, які є речовими доказами, повинні зберігатися вкладеними між чистими аркушами паперу в конвертах. На таких документах забороняється робити будь-які помітки, написи і перегинати їх. У разі наявності великої кількості документів вони складаються в окремий пакет. На конверті (пакеті) зазначається перелік документів, що вкладені в нього.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

При цьому, згідно п.8 вищевказаного Порядку, відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження.

Як встановлено судом в ході розгляду даного клопотання, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано слідчим речовим доказом, та, відповідно до ч.2 ст.100 КПК України, зберігається разом з матеріалами кримінального провадження у сторони кримінального провадження.

Відповідно до ст.100 КПК України, та, вищевказаного Порядку, обов`язок зберігати речові докази, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, покладено на слідчого, який здійснює таке провадження.

Встановивши, таким чином, в ході розгляду даного клопотання, що, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, зберігається разом з матеріалами кримінального провадження у сторони обвинувачення, слідчий суддя, дослідивши матеріали даного клопотання, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання, оскільки особа, що його подала, відповідно до ст.173 КПК України не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.173 КПК України, слідчий суддя, -

У х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 «Про арешт майна» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1