У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про визнання очевидно недопустимими доказів та припинення їх подальшого дослідження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст.410 КК України.

У судовому засіданні прокурором були оголошені письмові докази у даному кримінальному провадженні.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про визнання очевидно недопустимими наступних доказів: копії акту (ревізії) за результатами позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності військової частини № НОМЕР_1 за період з 01.01.2014 року по 30.04.2015 року з додатками; копії платіжного доручення № 880 від 24.10.2014 року військової частини НОМЕР_1 про здійснення оплати продуктів харчування ТОВ ТПС ХХ на суму 144 859,60 грн.; копій накладних військової частини НОМЕР_1 про здійснення переміщення томатної пасти зі складів військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 до підрозділів військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 і назад; протоколу за результатами проведення оперативно-розшукового заходу за завданням № 2226т від 15.06.2015 року, DVD-R № 152 від 03.02.2015 року, протоколу за результатами проведення оперативно-розшукового заходу за завданням № 2225т від 15.06.2015 року, DVD-R № 194 від 27.03.2015 року; матеріалів, які отримані співробітниками 4 відділу 5 управління ГУ ВКР ДКР СБ України в процесі здійснення службової діяльності; визнання очевидно недопустимим доказом двох банок з під томатної пасти; та висновку експерта № 8449 від 15.09.2015 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає його необґрунтованим.

Представник потерпілого у судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Заслухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши зміст висновку експерта, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Отже, акт ревізії, копії платіжного доручення № 880 від 24.10.2014 року військової частини НОМЕР_1 про здійснення оплати продуктів харчування ТОВ ТПС ХХ; копії накладних військової частини НОМЕР_1 про здійснення переміщення томатної пасти зі складів військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 до підрозділів військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 і назад; протокол за результатами проведення оперативно-розшукового заходу за завданням № 2226т від 15.06.2015 року, DVD-R № 152 від 03.02.2015 року, протокол за результатами проведення оперативно-розшукового заходу за завданням № 2225т від 15.06.2015 року, DVD-R № 194 від 27.03.2015 року; матеріали, які отримані співробітниками 4 відділу 5 управління ГУ ВКР ДКР СБ України в процесі здійснення службової діяльності; дві банки з під томатної пасти та висновок експерта № 8449 від 15.09.2015 року є джерелом доказів у розумінні вищенаведеної норми процесуального права.

При цьому, слід зазначити, що положеннями КПК України не передбачено можливості визнання недопустимими джерел доказів.

Так, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).

За нормою статті 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Під час дослідження вказаних документів та матеріалів судом не встановлено очевидної недопустимості доказів, що містяться у ньому.

Зазначаючи про істотне порушення прав і свобод людини, захисник посилається на порушення порядку отримання органом досудового розслідування вказаних доказів, а саме не звернення до слідчого судді із клопотанням про надання тимчасового доступу до цього документа, а направлення листа-вимоги про витребування документа.

В цей же час, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення вправі збирати докази шляхом витребування копій документів від органів влади, підприємств, організацій тощо.

Проте, суд зазначає, що захисник не позбавлений права посилатися на зазначені ним у клопотанні обставини у судових дебатах як на передбачену статтею 86 КПК України підставу недопустимості доказів, які містяться у вказаних доказах. Оцінку цим доводам захисника буде надано судом при ухваленні вироку у даному кримінальному провадженні відповідно до вимог частини першої статті 89 КПК України.

З урахуванням викладеного, клопотання захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 84, 85, 86, 89, 93, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити дослідження наступних доказів:

- копії акту (ревізії) за результатами позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності військової частини № НОМЕР_1 за період з 01.01.2014 року по 30.04.2015 року з додатками;

- копії платіжного доручення № 880 від 24.10.2014 року військової частини НОМЕР_1 про здійснення оплати продуктів харчування ТОВ ТПС ХХ на суму 144 859,60 грн.;

- копій накладних військової частини НОМЕР_1 про здійснення переміщення томатної пасти зі складів військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 до підрозділів військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 і назад.

На підставі ст. 22 КПК України з метою вирішення питання про долучення та дослідження протоколу за результатами проведення оперативно-розшукового заходу за завданням № 2226т від 15.06.2015 року, DVD-R № 152 від 03.02.2015 року, протоколу за результатами проведення оперативно-розшукового заходу за завданням № 2225т від 15.06.2015 року, DVD-R № 194 від 27.03.2015 року роз`яснити:

стороні захисту право подати суду докази відсутності попереднього дозволу суду на здійснення оперативно-розшукових заходів, результати яких зафіксовані у вказаних протоколах та дисках;

прокурору право подати суду докази наявності попереднього дозволу суду на здійснення оперативно-розшукових заходів, результати яких зафіксовані у вказаних протоколах та дисках.

До надання суду вищезазначеної інформації повернути прокурору протокол за результатами проведення оперативно-розшукового заходу за завданням № 2226т від 15.06.2015 року, DVD-R № 152 від 03.02.2015 року, протокол за результатами проведення оперативно-розшукового заходу за завданням № 2225т від 15.06.2015 року, DVD-R № 194 від 27.03.2015 року.

На підставі ч. 4 ст. 95 КПК України повернути прокурору письмові пояснення осіб, які не були допитані у судовому засіданні.

В іншій частині продовжити дослідження наданих стороною обвинувачення матеріалів, які отримані співробітниками 4 відділу 5 управління ГУ ВКР ДКР СБ України в процесі здійснення службової діяльності.

Клопотання, в частині визнання очевидно недопустимим доказом двох банок з під томатної пасти, визнати передчасним, оскільки речові докази судом ще не досліджувались.

Клопотання, в частині визнання очевидно недопустимим доказом висновку експерта №8449 від 15.09.2015 року, визнати передчасним, оскільки речові докази, а саме дві банки з під томатної пасти, судом ще не досліджувались.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15 січня 2019 року.

Повний текст ухвали буде виготовлено та оголошено 18 січня 2019 року о 09 годині 15 хвилин.

Суддя ОСОБА_1