Справа № 635/8782/18
Провадження 1-кс/635/3130/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2018 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 15.06.2018 про закриття кримінального провадження № 0002602 від 28.06.2016, -

В С Т А Н О В И В :

30 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Харківського районного суду Харківської області зі скаргою на постанову заступника начальника СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 15.06.2018 про закриття кримінального провадження № 0002602 від 28.06.2016.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначила, що 26 червня 2016 року у відношенні неї громадянином ОСОБА_5 був скоєний злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
У встановленому законом порядку скаржник звернулась до Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про скоєння у відношенні неї злочину.
28 червня 2016 року заяву скаржника внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002602 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Згідно двох висновків судово-медичних експертиз № 196-с/16 від 29.06.2016 та № 3221-с від 07.11.2016 встановлено, що злочинними діями ОСОБА_5 скаржнику були спричинені легкі тілесні ушкодження.
Незважаючи на існування висновків раніше проведених експертиз, слідчим було призначено додаткову судово-медичну експертизу, висновком якої за № 1031-е від 31.03.2017 підтверджено висновки двох попередніх експертиз про наявність легких тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 .
Скаржник зазначає, що з 28.06.2016 (внесення зави до ЄРДР) по 15.06.2018 (постанова про закриття кримінального провадження) за 2 (два) роки досудове розслідування майже не проводилося.
Через бездіяльність органів досудового розслідування скаржником неодноразово направлялися скарги та заяви, зокрема 04.10.2018 - начальнику Головного управління Національної поліції в Харківській області, 27.02.2018 -Прокурору Харківської області, 26.02.2018 - до Харківської місцевої прокуратури № 6, 04.08.2018 - до Адміністрації Президента України та до Генеральної Прокуратури України.
Результатом розгляду цих скарг було направлення їх до виконання підпорядкованими органами прокуратури нижчого рівня ( листи № 22/035789- 20 від 16.08.2018, №19-р від 08.08.2018, № 19р-18 від 13.08.2018)
23 листопада 2018 року на поштову адресу скаржника надійшов лист Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області вих. № Ч-240/119-93/24-2018 від 19.11.2018 з копією постанови про закриття кримінального провадження за № 0002602 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скоєного у відношенні скаржника.
Єдиною підставою для винесення оскаржуваної постанови заступник начальника слідчого відділу Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 зазначила той факт, що потерпіла ОСОБА_3 тривалий час не цікавилась проведенням досудового розслідування та не зверталась до слідчого підрозділу з клопотаннями про проведення слідчих дій, що дало підставу вважати, що потерпіла відмовляється від участі в кримінальному провадженні.
Разом з тим, зазначене кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В зв`язку з чим, скаржник вважає зазначену постанову заступника начальника незаконною, висновки викладені в ній не обґрунтованими, а досудове розслідування неефективним.
Так, за наявності трьох висновків судово-медичних експертиз про спричинення скаржнику легких тілесних ушкоджень, скаржник вважає, що заступник начальника слідчого відділу робить неправомірний висновок про відсутність в діянні складу злочину. До того ж, висновок про втрату інтересу потерпілої до досудового розслідування та відсутність клопотань скаржника про проведення слідчих дій, повністю спростовується доданими до скарги копіями листів, заяв та скарг на бездіяльність органу досудового розслідування - слідчого відділу Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області та спонукання його до проведення досудового розслідування.
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою свою скаргу підтримав та просив задовольнити, її розгляд просив проводити без його участі.
Заступник начальника СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату розгляду скарги повідомлялася належним чином, але надала матеріали кримінального провадження № 0002602 від 28.06.2016.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
У відповідності до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з пункту 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Пункт 2 частини першої статті 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Підстави для закриття кримінального провадження визначені в ч. 1 ст. 284 КПК України, у тому числі відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, згідно зі ст. 110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови слідчим не наведено достатніх підстав, за яких він прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0002602 постанова слідчого ОСОБА_6 від 29.07.2017 р. не містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального Кодексу України.

Згідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
Слідчому судді надано матеріалів кримінального провадження № 0002602 від 28.06.2016.
Аналізуючи дані досудового розслідування, слідчий суддя вважає доцільним зазначити, що описані скаржником обставини щодо неналежного проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002602 від 28.06.2016 вказують на наявність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

З постанови про закриття кримінального провадження від 15.06.2018 вбачається, що кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України
При цьому, слідчий обґрунтовуючи закриття кримінального провадження від 15.06.2018 зазначив, що потерпіла ОСОБА_3 тривалий час не цікавилась проведенням досудового розслідування та не зверталась до слідчого підрозділу з клопотаннями про проведення слідчих дій, що дало підставу вважати, що потерпіла відмовляється від участі в кримінальному провадженні.
Натомість, скаржником надано докази направлення на бездіяльність органів досудового розслідування скарг та заяв, зокрема 04.10.2018 - начальнику Головного управління Національної поліції в Харківській області, 27.02.2018 -Прокурору Харківської області, 26.02.2018 - до Харківської місцевої прокуратури № 6, 04.08.2018 - до Адміністрації Президента України та до Генеральної Прокуратури України, що в свою чергу спростовує посилання слідчого в постанові про закриття кримінального провадження втрату інтересу потерпілої до досудового розслідування і відсутність клопотань скаржника про проведення слідчих дій.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що слідчим винесено постанову про закриття провадження не виконані в повному обсязі всі слідчі дії, тому постанова є невмотивованою та передчасною, не відповідає вимогам ст. 284 КПК України, у відповідності до вимог ст. 307 КПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 110, 284, 303-307 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову слідчого заступника начальника СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 15.06.2018 про закриття кримінального провадження № 0002602 від 28.06.2016 - скасувати, кримінальне провадження повернути для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1