справа № 631/1386/18 провадження № 1-кп/631/27/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2018 року під № 0000397, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оріхівка, Тараклійського району, Республіка Молдова, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимий:

-27.09.2010 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75, ст. 104 Кримінального кодексу України з випробувальним терміном два роки,

-07.10.2011 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі, умовно достроково звільнений 09.12.2013 року на невідбутий термін один рік одинадцять місяців

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2018 року близько 23 години 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , та в цей час у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з території домоволодіння за вказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи та власник домоволодіння, перелізши через паркан, яким огороджене подвір`я домоволодіння, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де шляхом пошкодження вікна ванної кімнати будинку, ОСОБА_4 проник до середини будинку, де потрапивши до кімнати спальні здійснив крадіжку майна, що належить ОСОБА_6 , а саме: плеєру іpod nano, 16 gb, silver, MD-480 E/A, вартістю 980 гривень (відповідно до висновку експерта № 21758/21759/21760/21761/21762-21767 від 27.09.2018 року), а також навушників фірми «Apple» та рюкзак фірми «ADIDAS» чорного кольору, вартість яких у ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 980 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що обвинувачення йому зрозуміле, винним себе у скоєному визнав повністю, вважав за можливе провести розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор у судовому засідання також висловила думку про можливість розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Через канцелярію суду потерпілий надав заяву відповідно до якої зазначив, що не заперечує проти розгляду справи судом в порядку, передбаченому положеннями ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює, дана позиція його є добровільною. Крім того, ОСОБА_6 відзначив, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, при визначені міри покарання покладається на розсуд суду.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї провини, а також те, що він не ставить під сумнів фактичні обставини справи, а також правильність розуміння ним змісту цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції ОСОБА_4 .

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням, роз`ясненого судом положення ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, висновком судової товарознавчої експертизи, а також документами, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вільній формі дав суду свої пояснення, зазначивши, що 17 серпня 2018 року близько 24 години 00 хвилин через вікно ванної кімнати він заліз до будинку, де мешкає ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , який приходиться йому двоюрідним братом. У вищевказаний будинок він проник з метою особистого збагаченняшляхом зняття дерев`яних планок, які тримали скло вікна, та вийнявши скло заліз до ванної кімнати будинку, в якому нікого не було. Вийшовши з ванної кімнати, він зайшов до кімнати Штепи Володі де взяв плеєр та навушники, вийшовши в коридор він побачив рюкзак, який також забрав з собою. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник через вікно кімнати, забравши викрадені речі з собою. Також обвинувачений пояснив що в той день був у стані алкогольного сп`яніння, випив близько 2,5 літрів пива, у вчиненому розкаюється та шкодує про свій вчинок.

З висновку судової товарознавчої експертизи № 21758/21759/21760/21761/21762-21767, проведеної 27.09.2018 року Харківським науково дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, вбачається, що станом на момент вчинення злочину, тобто на 18.08.2018 року, загальна ринкова вартість викраденого майна згідно таблиці № 1 складає 980,00 гривень.

Оцінюючи висновок експерта з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку у сукупності з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, суд визнає його вірним, мотивованим достатньо переконливо та таким, що не суперечить іншим доказам у справі.

Розглядаючи кримінальне провадження відповідно до ч. 1 ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку щодо доведеності стороною обвинувачення вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому в вину злочину, оскільки він дійсно 17 серпня 2018 року своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно.

Таким чином, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 доведена повністю. Дії його відповідають складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, у зв`язку із чим, обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 Кримінального кодексу України, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим скоєно тяжкий злочин.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованого йому злочинного діяння раніше судимий: 27.09.2010 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75, ст. 104 Кримінального кодексу України з випробувальним терміном два роки, 07.10.2011 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі, умовно достроково звільнений 09.12.2013 року на невідбутий термін один рік одинадцять місяців, покарання у встановленому законом порядку відбуте, однак судимість відповідно до п. 8 ст. 89, ст. 90 Кримінального кодексу України не погашена та не знята.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , щире каяття.

Обставиною, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд не визнає в якості обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину повторно, оскільки це є кваліфікуючою ознакою вчиненого ОСОБА_4 злочину.
Так, вчинення злочину особою повторно визнається судом обставиною, що обтяжує покарання, у тому разі, коли така кваліфікуюча ознака, як повторність, не передбачена законодавцем у диспозиції статті й відсутня в юридичному формулюванні обвинувачення.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд виходить з положень ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керується вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України, а саме: враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та після відбуття покарання на шлях виправлення не став та знов вчинив аналогічний злочин, при обставинах, які свідчать про злочинну цілеспрямованість дій обвинуваченого.

Також суд приймає до уваги вартість викраденого майна та те, що обвинувачений повністю визнав свою провину, не намагався уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення, і усвідомив негативні наслідки своєї поведінки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також виходить з приписів ст. 50 Кримінального кодексу України, згідно з яких метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Враховуючи зазначене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в ізоляції від суспільства та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, оскільки саме таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 Кримінального кодексу України, судом не вбачається, оскільки обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та, маючи не зняту та непогашену судимість у встановленому законом порядку, вчинив умисний тяжкий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
За змістом п. 2 ч. 4 ст. 374 Кримінального процесуального кодексу України у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначаються рішення суду щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Прокурор у судовому засіданні завила клопотання про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 призначається покарання у вигляді реального позбавлення волі, тому до вступу вироку в законну силу слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, визначеному п. 5 ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, а саме залишити власнику.
Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Частина 1 ст. 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, витрати по їх залученню здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Частина 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки в рамках даного кримінального провадження було проведене експертне дослідження саме такою установою, з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №21758/21759/21760/21761/21762-21767 від 27.09.2018 року в розмірі 1430,00 гривень.
На підставі викладеного, враховуючи положення ч. 2 ст. 61 Конституції України,керуючись ст.ст. 50, 63, 65 - 67, 88 90 та ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а також ст. 91, ст. 100, п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 1, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368 371, 373 376, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому по даній нормі закону покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в закону силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в закону силу, але не більше ніж на 2 місяці, наступні обов`язки, передбачені ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Початок строку відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі плеєр іpod nano, 16 gb, silver, MD-480 E/A, навушникі фірми «Apple», рюкзак чорного кольору з написом «ADIDAS», білого кольору по всій довжині, з двома кишенями та сіткою по боках, що передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому за належністю як власнику.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень 00 копійок за виконання судової товарознавчої експертизи № 21758/21759/21760/21761/21762-21767, проведеної 27 вересня 2018 року Харківським науково дослідним інститутом судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса, стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1