п/с 1-кп/164/144/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2018 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001654 від 5 травня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На рогляді суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Через канцелярію суду прокурором було подано клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , яке вмотивоване тим, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 та ч.3 ст. 185 КК України, а тому наявні ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігання встановлених ризиків, а тому вважає доцільним продовжити запобіжний захід строком на шістдесят днів. Зазначив, що про наявність ризику того, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може винити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що обвинувачений, будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів в тому числі тяжких, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, а також проти громадської безпеки, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років.

В даному судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із наведених у ньому підстав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечив клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід його підзахисному на будь який інший, не пов`язаний із позбавленням волі, подавши відповідне клопотання. Просив взяти до уваги, що підстав для подальшого трримання під вартою ОСОБА_4 немає, адже будь яким чином в подальшому вплинути на хід слідства, яке завершене, він не зможе. Крім того, має постійне місце проживання та малолітню дитину, хворого батька та незадовільний стан здоров`я, зумовлений тяжким захворюванням, яке також несе загрозу для оточуючих. На підставі наведеного просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, клопотання про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, клопотання прокурора заперечив. Доповнив, що не перебуваючи під вартою він мав можливість звертатися до лікарів та отримувати належне лікування, чого в умовах СІЗО позбавлений.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 , кожен зокрема, клопотання прокурора заперечили, підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 .

З`ясувавши думку учасників судового провадження, кожного зокрема, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне заступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На даний час підстави, за яких судом було обрано, а потім і продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою не відпали.

Захисником ОСОБА_5 у своєму клопотанні зазначено, що його підзахисний має постійне місце проживання, разом з тим, суду надано виписку з будинкової книги, яка підтверджує лише місце реєстрації ОСОБА_4 і не підтверджує факт його постійного проживання за вказаною адресою. Також виписка №606 КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» щодо ОСОБА_8 , який зі слів сторони захисту, є батьком обвинуваченого, датована 26 січня 2015 року і не є доказом наявності захворювання у вказаної особи на момент проведення даного судового засідання. Щодо неможливості перебування в умовах СІЗО обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з поганим станом здоров`я, суд, при дослідженні наданих захисником ОСОБА_5 доказів звертає увагу на те, що виписка з медичної карти ОСОБА_4 містить лише дані про перебування його на обліку у відповідних лікарів у зв`язку із захворюванням, яке триває 15 років, однак даних про його систематичне звернення до лікарів за медичною допомогою та необхідність такого звернення, у вказаній виписці не наведено, тобто відсутня медична документація стосовно попереднього лікування.

Таким чином, проаналізувавши матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, беручи до уваги той факт, що при розгляді клопотання ні обвинуваченим, ні його захисником не було надано суду доказів, які б спростовували наведені прокурором твердження і обґрунтовували їх клопотання, суд приходить висновку про наявність обґрунтованих ризиків для запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 38 420 гривень, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, встановлених судом в даному підготовчому судовому засіданні.

Продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не позбавляє обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисників, кожного зокрема, звернутися до Маневицького районного суду Волинської області із клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш м`який, належним чином його вмотивувавши та надавши відповідні докази.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 183 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів до 1 лютого 2019 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 38 420 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

-Прибувати за викликом до суду;

-Не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 зареєстрований, без дозволу суду;

-Повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-Здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 1 лютого 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1