Справа № 146/1177/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2018 р. смт Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Томашпільського відділку Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000213 від 28 червня 2018 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жолоби, Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення від 31 липня 2018 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК Україна за наступних обставин.
28 червня 2018 року біля 7 години ОСОБА_4 , перебуваючи у власному будинку, що розташований по АДРЕСА_1 розпивав спиртні напої зі своїм пасинком ОСОБА_5 , під час чого між ними виникла словесна суперечка.
В ході виниклої словесної суперечки ОСОБА_5 з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком своєї руки в область обличчя ОСОБА_4 внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді садна лобу, які згідно висновку судово-медичного експерта № 100 від 23 липня 2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. В свою чергу такі дії ОСОБА_4 сприйняв небезпечними для свого життя та здоров`я.
Діючи в умовах необхідної оборони, однак перевищуючи її межі, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, взявши зі столу складного ножа, наніс останньому один удар в область тулуба.
Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки і внутрішньочеревною кровотечею, які згідно висновку експерта № 101 від 23 липня 2018 року відносяться до тяжкого ступеню, які являли собою загрозу для життя потерпілого на час спричинення та в подальшому клінічному перебігу.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.
Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
31 липня 2018 року між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Відповідно до даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо покарання за дії, вчинені підозрюваним, кваліфіковані досудовим слідством за ст. 124 КК України - у вигляді одного року та шести місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та застосувати п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному, потерпілому.
Прокурор Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 , а також потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні попросили вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення. Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Статтею 476 КПК України передбачено, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Узгоджене обвинуваченим та потерпілим в угоді покарання відповідає ст. 124 КК України.

Таким чином, угода відповідає вимогам ст.ст. 468, 471, 473 КПК України. Мотиви укладання та затвердження угоди є такими, що відповідають інтересам сторін, не суперечать суспільним відносинам і ця домовленість спрямована на спрощену процедуру розгляду справи і економію процесуального часу.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Як встановлено п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015р., якщо суд переконається в тому, що угоду може бути затверджено, відповідно до ст. 475 КПК він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок, яким затверджено угоду, має відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків, визначених ст. 374 КПК, із урахуванням особливостей, передбачених ст. 475 КПК.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» №13 від 11 грудня 2015 року, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

На підставі визначеного суд не враховує визначений сторонами угоди тривалість іспитового строку та визначає його самостійно.

Згідно ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31 липня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 про примирення.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 липня 2018 року покарання у вигляді 1 року та 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням на строк один рік.

Відповідно до п.п. 1,2, ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ складний ніж з ручкою чорного кольору, який переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1