КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 січня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у провадженні на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року відносно ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та їй призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_2 у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, поглинувши менш суворе покарання, призначене вироком Галицького районного суду м. Львова від 20.04.2018 року.
На підставі ст.ст. 79, 104 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На вказаний вирок суду прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу.

Вивчивши подану апеляційну скаргу, вважаю, що вона за змістом не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Так, відповідно до ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:
1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;
3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;
4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;
6) перелік матеріалів, які додаються.

За змістом положень кримінального процесуального закону апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, _____________________________________________________
Справа №11-кп/824/1099/19 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції. Особа, що подає скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції.

Разом з цим, зазначені вимоги закону належним чином апелянтом не виконані.

Так, в апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченої, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність через застосування судом закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, а саме - положень ч. 4 ст. 70 КК України, просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання та виключити з вироку рішення про призначення ОСОБА_2 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. Вирок Галицького районного суду м. Львова від 20.04.2018 року, виконувати самостійно.
Разом з цим, пропонуючи змінити вирок суду та виключити рішення про призначення остаточного покарання ОСОБА_2 за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, прокурор не вказує правові підстави для ухвалення рішення про самостійне виконання в цьому випадку вироку Галицького районного суду м. Львова від 20.04.2018 року.

До того ж таке прохання прокурора та його обґрунтування не узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №754/2749/17, відповідно до якого, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається і за таких умов, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, кожний вирок виконується самостійно.

Однак, обґрунтування необхідності призначення обвинуваченій ОСОБА_2 реального покарання, що до того ж може бути здійснено виключно шляхом постановлення апеляційним судом нового вироку, або згоди з покаранням, призначеним в даному випадку Солом`янським районним судом м. Києва ОСОБА_2 зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст.ст. 79, 104 КК України, апеляційна скарга прокурора також не містить.

Отже, оскільки апеляційним судом здійснюється перегляд судових рішень виключно в межах поданих апеляційних скарг, то такі недоліки апеляційної скарги перешкоджають визначенню обсягу перевірки вироку апеляційним судом та унеможливлюють її розгляд в апеляційному порядку.

За таких обставин, згідно ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу прокурора у провадженні слід залишити без руху з наданням апелянту строку для усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 396-399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без руху.
Надати прокурору строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити прокурору, що в разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде повернута.

Суддя
Київського апеляційного суду ОСОБА_1