ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/451/18 Головуючий І інстанції ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

представника власника майна - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004924 від 18.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України, -

в с т а н о в и л а :

03 грудня 2018 року старший слідчий відділу ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду м.Харкова з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на автомобіль «TATA LPT 613» з номерним знаком « НОМЕР_1 » 2008 року випуску, номер шасі « НОМЕР_2 » та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , яке видано 18.10.2018 року, та ключі від автомобіля «TATA LPT 613»з номерним знаком « НОМЕР_1 » 2008 року випуску.
Автомобіль «TATA LPT 613» з номерним знаком « НОМЕР_1 » 2008 року випуску, номер шасі « НОМЕР_2 » помістити на спецмайданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси».
Дозволити долучити ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке видано 18.10.2018 року, до матеріалів кримінального провадження № 0004924.
В клопотанні зазначив, що Київським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004924 від 18.11.2018 з підстав, що 17.11.12018 о 16.00 годині від оператора «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 111а, виявлений автомобіль ТАТА білого кольору, НОМЕР_1 , у якому відсутня табличка з номером двигуна.
17.11.2018 під час огляду місця події вилучене мано, на яке слідчий просить накласти арешт.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2018 рокуклопотання задоволено.
Накладено арешт на автомобіль «TATA LPT 613» р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 18.10.2018 року, ключі від автомобілю, належні ОСОБА_7 .
Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», транспортного засобу на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Не погодившись з вказаною ухвалою, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження; ухвалу скасувати; зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_7 вказаний автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію автомобіля.
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивував тим, що копія оскаржуваної ухвали отримана 07 грудня 2018 року.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що 18 жовтня 2018 року автомобіль TATA LPT 613 білого кольору, номер шасі НОМЕР_2 придбано ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу у ПП «САГАТ-АВТО», яке розташоване в м.Дніпро.
Транспортний засіб під час оформлення договору купівлі-продажу перевірявся працівниками поліції сервісного центру з приводу його дійсності, експертом перевірялись всі реєстраційні номери автомобіля і тільки після отримання всіх необхідних дозвільних документів був укладений договір купівлі-продажу, який був зареєстрований і на підставі нього ОСОБА_7 видано технічний паспорт.
При переоформленні автомобілю в сервісному центрі МВС у Харківській області 17.11.2018 слідчим Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 затримано автомобіль, оскільки в автомобілі відсутній номер двигуна.
Матеріали, надані слідчим не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_7 знищив номер двигуна в належному йому автомобілі.
З моменту звернення слідчого до суду з клопотанням про арешт майна минув майже місяць. Слідчий не вживає ніяких засобів для скорішого вирішення цього питання та прийняття процесуального рішення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна слідчий суддя виходив з тих обставин, що вилучене майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ Київського ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0004924 від 18.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України.

17.11.2018 в ході огляду місця події за адресою: м.Харків, вул.Шевченка, 111А, було виявлено та вилучено автомобіль TATA LPT 613 з номерним знаком НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 та технічний паспорт серії НОМЕР_4 , яке видано 18.10.2018 року та ключі від автомобіля у зв`язку з виявленням відсутності номерної таблички двигуна.

Згідно з висновком експертного дослідження №21/6341/32Д від 17.11.2018, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_2 автомобіля TATA LPT 613 з номерними знаками НОМЕР_1 є первинними та змінам первинного змісту не піддавалися.

Ідентифікаційний номер двигуна автомобіля TATA LPT 613 з номерними знаками НОМЕР_1 змінений (знищений) шляхом видалення таблички з ідентифікаційним номером двигуна.

Бланк документа «Свідоцтво про реєстрацію ТЗ» серія НОМЕР_4 , яке видано 18.10.2018 відповідає бланкам, які є в офіційному обігу, зміни у записи та бланк не вносилися (а.с. 8-13).

Відповідно реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль TATA LPT 613 з номерним знаком НОМЕР_1 має номер двигуна НОМЕР_5 та належить ОСОБА_7 (а.с.21).

Колегія суддів вважає, що вимоги клопотання слідчого про арешт майна на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

В матеріалах провадження відсутні належні докази, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про відсутність необхідності в накладенні арешту на вказаний автомобіль.

Проте, апеляційний суд не погоджується з ухвалою слідчого судді в частині невизначення строку арешту майна.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Виходячи із зазначених положень, апеляційний суд вважає за необхідне встановити строк арешту майна для надання можливості органу досудового розслідування провести ті слідчі дії з цим майном, які зазначені в клопотанні про арешт майна.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали слідчого судді в частині невизначення строку арешту майна з постановленням в цій частині нової ухвали, якою вважає за можливе встановити строк арешту до 01 березня 2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді задовольнити.
Поновити адвокату ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2018 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2018 року про накладення арешту на майно скасувати в частині невизначення строку арешту та постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити строк арешту майна до 01 березня 2019 року.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України, але може бути оскаржена у касаційному порядку в частині поновлення процесуального строку.

Головуючий

Судді