Номер провадження: 11-сс/813/201/19
Номер справи місцевого суду: 521/1186/19 1-кс/521/1121/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000245, внесеному до ЄРДР 21.01.2019 року за ч.2 ст.345 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 21.03.2019 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000245, внесеному до ЄРДР 21.01.2019 року за ч.2 ст.345 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні доведена наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 та ризику можливого незаконного впливу на потерпілого, однак не доведена наявність інших заявлених слідчим ризиків та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для досягнення цілей кримінального провадження.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 21.01.2019 року, приблизно о 05.00 годині, перебуваючи на вул. Овідіопольська дорога в м. Одесі, після зупинки працівником УПП в м. Одесі ОСОБА_10 автомобіля «Mercedes-Benz E320», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , в якому також знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , в ході виниклого конфлікту між ОСОБА_11 та працівником патрульної поліції ОСОБА_10 , викликаним протиправною та аморальною поведінкою ОСОБА_11 , разом з останнім та ОСОБА_12 , з мотивів явної неповаги до авторитету та нормальної роботи правоохоронних органів, спричинили ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді ударів руками і ногами по голові та тулубу.

21.01.2019 року ОСОБА_7 було затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та цього ж дня йому повідомлено про підозру за ч.2 ст.345 КК України.

23.01.2019 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також неможливістю застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою запобігання наявним ризикам.

Зміст вимог апеляційних скарг.
У своїй апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що викладений в ухвалі висновок про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставним, оскільки слідчим суддею не було враховано наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та заявлених слідчим ризиків, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк та яке згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно з п.3 чт. Ст.183 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
ОСОБА_7 не судимий, жодних відомостей про його переховування від органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню, а також щодо повідомлення йому про підозру у іншому кримінальному провадженні слідчим до клопотання не долучено та прокурором в судовому засіданні апеляційного суду не надано.
Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_7 згідно з положеннями ч.2 ст.183 КК України не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя поряд з доведеністю наявності у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та заявлених слідчим ризиків, взяв до уваги наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків (постійного місця проживання, перебування у офіційному шлюбі та наявність утриманців), визнання ним своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність у нього судимостей.

Прокурором не було доведено існування обґрунтованих підстав вважати, що ступінь вираженості наявних у кримінальному провадженні ризиків свідчать про те, що цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваному менш суворих запобіжних заходів.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в сукупності з покладеними на підозрюваного обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, в повній мірі здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим слідчим ризикам.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 залишити без задоволення

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000245, внесеному до ЄРДР 21.01.2019 року за ч.2 ст.345 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4