Дата документу 09.01.2019 Справа № 554/126/19

Провадження № 1-кс/554/816/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 а про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
В період часу з 21:00 год. 25.12.2018 року по 06:00 год. 26.12.2018 року, перебуваючи на законних підставах у квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , скориставшись тим, що власник помешкання ОСОБА_4 заснув, таємно з кімнати квартири викрала мобільний телефон «Samsung» Galaxy S4, IMEI: НОМЕР_1 , білого кольору та мобільний телефон «Samsung» GT-E1080W, IMEI: НОМЕР_2 , синьо-чорного кольору, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму, розмір якої на даний час встановлюється.
За даним фактом СВ відділення поліції №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000015 від 04.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
05.01.2019 року ОСОБА_3 , у присутності запрошених понятих добровільно видала слідчому мобільний телефон «Samsung» GT-E1080W, IMEI: НОМЕР_2 , синьо-чорного кольору, який вона викрала у потерпілого ОСОБА_4 . В подальшому вказаний мобільний телефон у присутності понятих було оглянуто та вилучено.
05.01.2018 року мобільний телефон «Samsung» GT-E1080W, IMEI: НОМЕР_2 , синьо-чорного кольору було постановою слідчого визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.
Володілець майна в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим в повному обсязі доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на речові докази, а саме: мобільний телефон «Samsung» GT-E1080W, IMEI: НОМЕР_2 , синьо-чорного кольору.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1