№ 1-кп/755/1655/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ярунь, Новоград-Волинського району, Житомирської області, громадянки України, українки, зі середньою технічною освітою, заміжньої, не працюючої, інваліда 2-ї групи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 27 жовтня 2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебувала в приміщенні кафе «Вишенька», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 103/1, де до неї із проханням звернувся ОСОБА_5 , щоб остання допомогла йому зняти грошові кошти в сумі 200 грн. 00 коп. у банкоматі, який розташований неподалік вище вказаного закладу, на що остання погодилась, після чого, потерпілим було надано дві банківські картки та повідомлено ОСОБА_3 пін-код від банківської платіжної картки № НОМЕР_1 , видану АТ «Акцент-Банк» на його ім`я. Після зняття грошових коштів у сумі 200 гривень з вищезазначеної банківської картки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 перевірила можливість доступу за повідомленим їй пін-кодом до іншої банківської картки № НОМЕР_2 , виданої на ім`я потерпілого в АТ КБ «Приватбанк» та отримавши доступ, перевірила баланс на картці, який на той момент складав 13 367 грн. 58 коп., та в цей момент, у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме - грошових коштів, які знаходилися на рахунку/картці № НОМЕР_2 , що належать потерпілому ОСОБА_5 .Здійснюючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, підійшла до банкомату, що розташований неподалік від кафе «Вишенька», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 103/1, зняла грошові кошти з платіжної картки № НОМЕР_2 АТ КБ «Приватбанку» чотирма транзакціями на суму 12 600 грн., а також поповнила через банкомат зі вказаної банківської картки мобільний телефон за номером НОМЕР_3 , який перебуває в її користуванні на суму 102 грн. та 51 грн.У подальшому, ОСОБА_3 , повернула банківські картки ОСОБА_5 та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілому, з урахуванням комісії банку, на загальну сумі 13 439 грн. 79 коп.
Крім того, 30 жовтня 2018 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 перебувала в приміщенні кафе «Вишенька», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 103/1, та при розрахунку за своє замовлення ОСОБА_5 , випадково, разом із грошовими коштами їй було передано його банківську картку та в цей момент, у неї виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме - грошових коштів, які знаходилися на рахунку/картці № НОМЕР_4 , що належать потерпілому ОСОБА_5 .Здійснюючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, підійшла до банкомату, що розташований неподалік кафе «Вишенька», за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 103/1, ввела раніше повідомлений ОСОБА_5 пін-код, який підійшов і до цієї картки за № НОМЕР_4 , виданої АТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_3 , перевіривши баланс на вказаній банківській картці, який на той момент складав 11 246 грн. 85 коп., через банкомат, шляхом проведення чотирьох транзакцій, зняла грошові кошти в сумі 10 600 грн.У подальшому, ОСОБА_3 , повернула потерпілому картку, а викраденими коштами розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, з урахуванням комісії банку, на суму 11 190 грн. 84 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і тому її дії правильно кваліфіковані зач. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, і тому її дії правильно кваліфіковані зач. 2 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав угоду про примирення від 01 грудня 2018 року в кримінальному провадженні № 0010646, укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_3 і просив суд її затвердити, зазначивши, що вони примирилися і шкода йому відшкодована в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до умов зазначеної вище угоди від 01 грудня 2018 року, потерпілий ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0010646 за спільною ініціативою та обопільною згодою, згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а також домовилися, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є - щире каяття та відшкодування заподіяного збитку, обставини, що обтяжують покарання відсутні. Враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, що істотно знижує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дійшли до згоди про призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, а за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_3 остаточно покарання у виді 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити її від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Також, у даній угоді роз`яснені потерпілому ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наслідки укладення й затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а потерпілий розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню, дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття ОСОБА_3 у вчиненому та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 01 грудня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0010646.

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України 6 (шість) місяців арешту;

за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_3 остаточно покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , що переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 , потерпілому та прокурору.

Суддя: