Кримінальне провадження № 194/1363/18
Номер провадження 1-кп/194/177/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2018 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 липня 2018 року за № 0000370 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 26 липня 2018 року приблизно о 09:40 год., знаходячись біля центрального входу до магазину побутової техніки «Теле-радіо товари», розташованого в будинку № 1 по вул. Пушкіна в м. Тернівка Дніпропетровської області, переслідуючи корисливий намір, зловживаючи довірою раніше знайомого йому ОСОБА_5 , що виразилось у проханні надати йому мобільний телефон останнього для здійснення дзвінку, достовірно знаючи, що в майбутньому повертати мобільний телефон не буде, а має мету ним заволодіти, умисно схилив ОСОБА_5 до того, щоб він, будучи помилково впевнений у правомірності та добросовісності дій ОСОБА_3 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон марки "NOUS" модель NS 6, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2284/18 від 10 серпня 2018 року становить 1700,00 гривень. Після цього, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 під виглядом здійснення дзвінку, дочекавшись коли ОСОБА_5 зайшов до приміщення зазначеного магазину, з місця події зник, чужим майном розпорядився на свій розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив у судовому засіданні, що точної дати не пам`ятає, але приблизно в липні або в серпні 2018 року о 09.00-10.00 год. дійсно заволодів шляхом зловживання довірою мобільним телефоном свого старого знайомого ОСОБА_5 , оскільки йому були терміново потрібні гроші для викупу з ломбарду хрестика. Коли заволодів телефоном, одразу відніс його до ломбарду та заклав його за 600 грн. Через тиждень або два, повністю відшкодував потерпілому завдану майнову шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати кримінальне провадження у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, оскільки, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, не заперечує проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КК України, покарання просить призначити на розсуд суду.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, його свідчення відповідають суті обвинувачення, який правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин невеликої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69, 69-1 КК України.
Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , те, що він раніше не судимий, злочин вчинив вперше, обставини вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, те, що обвинувачений щиро покаявся, та враховуючи відсутність з боку потерпілого претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді громадських робіт на строк сто сорок годин.
Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, тому підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 140 (сто сорок) годин.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь судового експерта ОСОБА_6 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок № 2284/18 від 10 серпня 2018 року) грошові кошти у розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню:
-картонну коробку від мобільного телефону марки "NOUS" модель NS 6, Імей 1 № НОМЕР_4 , Імей 2 № НОМЕР_5 ; товарний чек № 015 від 10 червня 2016 року; мобільний телефон марки "NOUS" модель NS 6, Імей 1 № НОМЕР_4 , Імей 2 № НОМЕР_5 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцеві - ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1