ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/64/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

06 лютого 2019 р. м. Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 24 січня 2019 року,-

ВсТАНОВИла:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 24 січня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 24 березня 2019 року. В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який відмовлено.

27 січня 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 23 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 0002881 про його обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України та повернути матеріали на розгляд до суду першої інстанції у іншому складі суду.

Ознайомившись з матеріалами апеляційного провадження вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 24 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.392 КПК України визначено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Як вбачається з ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 24 січня 2019 року, яку оскаржує обвинувачений, помилково вказавши її дату 23 січня, головуючий суддя у підготовчому судовому засіданні відповідно до ст.315 КПК України розглянув клопотання прокурора про продовження строку дії раніше обраного під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання сторони захисту щодо зміни цього запобіжного заходу на більш м`який.

Відповідно до ч.2 ст. 392 КПК України, ухвали постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених, цим кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Таким чином, Конституція України та Кримінально процесуальний кодекс України пов`язують реалізацію прав особи на оскарження ухвали суду з наявністю відповідно визначеного законом процесуального порядку.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважаю, що у відкритті провадження за його апеляційною скаргою слід відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 392, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:
У відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 24 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 0002881 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України - відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Суддя - підпис.