Провадження № 1-кс/520/7484/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004543 від 26.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 25.11.2018 року приблизно о 10:57 в м. Одеса по просп. Академіка Глушко навпроти будинку №29, відбувся наїзд на пішохода. Водій автомобіля «ВАЗ 21011», р/н НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по просп. Академіка Глушко з боку вул. Ільфа і Петрова в напрямку просп. Небесної сотні, при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, та скоїв наїзд на пішохода гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди гр. ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелом лівого плеча, лівої ключиці перелом кісток лівої голені нижньої третьої, забій грудної клітини.

25.11.2018 року в ході огляду місця події було вилучено, автомобіль марки «ВАЗ 21011» р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , та направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів №1 МПФ ДП «Інформ ресурси» МВС України за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 89-а,

26.11.2018 року за вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням обґрунтовуючи його тим, що метою накладення арешту є збереження речового доказу, який мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власників можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі,що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Користувач майна в судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту на майно, але просив передати автомобіль йому на відповідальне зберігання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів».

Автомобіль марки «ВАЗ 21011» р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , належить ОСОБА_7 .

Слідчим суддею встановлено, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб міг зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження майна.

Викладене підтверджується постановою про доручення та визнання речових доказів від 26.11.2018 року, яка долучена до матеріалів клопотання, та згідно якої автомобіль «ВАЗ 21011» р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0004543 від 26.11.2018 року.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження речового доказу. Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, приховання, оскільки не накладення арешту призведе до втрати доказів та слідової інформації в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Крім того, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майно, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004543 від 26.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21011» р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , без права розпорядження та користування майном та з подальшим утриманням транспортного засобу на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів №1 МПФ ДП «Інформ ресурси» МВС України за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 89-а.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1