Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1039/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2019 року

Кагарлицький районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 0000105 від 21.02.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, із середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий , ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2018 року, близько 15 години 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 1 0.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), згідно з яким «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 110387», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху на 94 км+З6Ом автодороги «Фастів-Митниця-Обухів-Ржищів-Канів», поблизу с. Стайки Кагарлицького району Київської області, в порушення вимог п. 1.5 ПДР України, відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», а також п. 2.3 б) ПДР України, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним,, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д) ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян та, порушуючи вимоги п. 12.1 ПДР України, згідно з яким «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, перетнув лінію 1.1 дорожньої розмітки, чим порушив вимоги підпункту 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, згідно з яким «лінію 1.1 горизонтальної дорожньої розмітки перетинати забороняється», виїхав на смугу зустрічного руху , де допустив зіткнення з автомобілем «ГАЗ 33021» , реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , що рухався в напрямку міста Обухова.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ 110387» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодженя у вигляді: закритої травми брюшної порожнини з розривом капсули печінки і розвитком внутрішньочеревної кровотечі, закритої травми грудної клітки, перелому 7-8 ребер справа, перелому під`язикової кістки , а також струсу головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, і розвитком внутрішньо- мозкової гематоми , а також переломів 7-го ребра з розвитком лівобічного пневмотораксу. Описані ушкодження являються не небезпечними для життя в момент отримання і відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості , які потягли за собою тривалий розлад здоров`я на термін більше 21-го дня.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5, 2.3.б), 2.3 д), 2.9.а), 12.1 та підпункту 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 перебувають у прямому причинно- наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений фактично свою винність не визнав так як пояснив, що 20.02.2018 року, близько 12 год. він виїхав з м. Києва в Черкаську обл. на автомобілі «ЗАЗ 110387», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав його батькові. В автомобілі була його колишня дружина ОСОБА_7 та її теперішній співмешканець ОСОБА_6 . ОСОБА_7 знаходилася за ним на задньому сидінні, а ОСОБА_6 сидів на передньому пасажирському сидінні. Не пам`ятає чи вживав спиртні напої і не пам`ятає за яких обставин відбулась ДТП перед м. Ржищів . Погодні умови були сприятливі.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується слідуючими доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 дав покази про те, що 20.02.2018 він на автомобілі поїхав з м. Києва до Черкаської області. Обвинувачений був за кермом, він на пасажирському сидінні, а потерпіла ОСОБА_7 на задньому сидінні за водієм. Перед поїздкою він вживав спиртні напої, а чи вживав обвинувачений він не знає. Обставин ДТП він не знає. Отримав тілесні ушкодження внаслідок ДТП. Показами підтверджується, що в момент ДТП за кермом автомобіля був обвинувачений і потерпілий отримав тілесні ушкодження внаслідок ДТП.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що має у власності автомобіль «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_4 . 20.02.2018 він на автомобілі повертався з м. Ржищів в м. Обухів. За межами населеного пункту, на заокругленні дороги поблизу с. Стайки він побачив, що на його смугу руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, зі швидкістю 80-90 км/год. виїхав автомобіль яким керував обвинувачений. Він відразу почав гальмувати та повернув кермо вправо, однак відчув удав в передню, ліву частину автомобіля. Зіткнення сталося на його смузі руху. Після зіткнення автомобіль яким керував обвинувачений відкинуло на протилежну смугу руху. Показами підтверджується порушення обвинуваченим вимог підпункту 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, згідно з яким «лінію 1.1 горизонтальної дорожньої розмітки перетинати забороняється», а також порушення вимог 1.5, 2.3.б), 2.3 д), 12.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 87/Е від 21.05.2018 підтверджується , що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_6 , 1974 року народження, мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми брюшної порожнини з розривом капсули печінки і розвитком внутрішньочеревної кровотечі, закритої травми грудної клітки, перелому 7-8 ребер справа, перелому під`язикової кістки , а також струсу головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 84/Е від 21.05.2018 підтверджується, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_7 , 1978 року народження, мали місце ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, і розвитком внутрішньо- мозкової гематоми , а також переломів 7-го ребра з розвитком лівобічного пневмотораксу. Описані ушкодження являються не небезпечними для життя в момент отримання і відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості , які потягли за собою тривалий розлад здоров`я на термін більше 21-го дня.

Висновком токсикологічної експертизи № 164 від 27.02.2018 підтверджується, що обвинувачений в момент ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як у крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,68%.

Відповідно до висновку експерта № 12-1/452 від 04.04.2018 підтверджується, що рульове керування, система робочого гальма, елементи підвіски автомобіля «ГA3 33021», реєстраційний номер НОМЕР_4 знаходяться в технічно справному стані, несправностей, що могли викликати погіршення або відмову в роботі автомобіля перед ДТП не виявлено.

Відповідно до висновку експерта № 12-1/454 від 04.04.2018 підтверджується , що рульове керування, система робочого гальма, елементи підвіски автомобіля «ЗАЗ 110387», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходяться в технічно справному стані, несправностей, що могли викликати погіршення або відмову в роботі автомобіля перед ДТП не виявлено.

Відповідно до висновку експерта № 12-1/451 від 30.03.2018 підтверджується, що зіткнення автомобілів відбулося на смузі для руху в напрямку с. Стайки, в кінці сліду гальмування, перед початком сліду бокового юзу.

В моменту первинного контакту передня ліва частина автомобіля «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_3 контактувала з передньою лівою частинами автомобіля «ЗАЗ 110387», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В судовому засіданні експерт ОСОБА_8 підтримав вказаний висновок експерта і уточнив, що зіткнення автомобілів «ЗАЗ 110387», реєстраційний номер НОМЕР_2 та «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_3 відбулося на смузі для руху в напрямку с. Стайки, в кінці сліду гальмування, перед початком сліду бокового юзу . Також пояснив, що було допущено опечатку при дачі відповіді з цього питання та вказано двічі один і той самий автомобіль «ГАЗ 33021», реєстраційний номер НОМЕР_3 і суд встановив, що має місце опечатка в цій частині експертизи , виходячи з фактичного опису в експертизі двох вказаних автомобілів.

Відповідно до висновку експерта № 12-1/732 від 20.04.2018 підтверджується, що невідповідності вимогам п. 1.2. та вимогам лінії 1.1 горизонтальної розмітки розділу 34. «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України в діях водія автомобіля «ЗАЗ-110387» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної при годи. Водій автомобіля «ГАЗ-33021» реєстраційний номер НОМЕР_4 , не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-110387» реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом застосування термінового гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для його руху.

Протоколом огляду місця події від 20.02.2018 року, ілюстрованою таблицею та план схемою до вказаного протоколу підтверджується місце вчинення злочину і , що обвинувачений автомобілем пересік суцільну лінію дорожньої розмітки і на полосі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 відбулось зіткнення транспортних засобів.

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу підтверджується належність автомобіля «ЗАЗ-110387» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 .

Посвідченням водія підтверджується, що обвинувачений був водієм на час вчинення злочину.

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу підтверджується належність автомобіля «ГАЗ-33021» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_5 .

Протоколом огляду та ознайомлення із записом від 5.03.2018 року , наданим свідком ОСОБА_5 та ілюстрованою таблицею підтверджується, що на момент ДТП автомобілем ЗАЗ керував обвинувачений який сидів за кермом вказаного автомобіля.

Протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_5 та ілюстрованою таблицею і схемою до нього підтверджується, що ОСОБА_5 показав місце розташування транспортних засобів на проїзній частині відносно місця зіткнення транспортних засобів в момент виїзду автомобіля яким керував обвинувачений на полосу руху автомобіля яким керував вказаний свідок.

Суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження, а також заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Враховує особу обвинуваченого який задовільно характеризується по місцю проживання. Враховує письмову заяву потерпілого ОСОБА_6 про відсутність претензій матеріального характеру і прохання суворо не карати обвинуваченого. Враховує думку потерпілої ОСОБА_7 про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі . Обставин які пом`якшують його покарання судом не встановлено . Обставиною яка обтяжує його покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладено суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст.286 ч.2 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ст.286 ч.2 КК України . Позбавлення волі обвинувачений повинен відбувати реально, незважаючи не те, що потерпілий ОСОБА_6 просив не позбавляти волі , так як злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння, так як виявлено етиловий спирт в значній концентрації 2,68% і за відсутності щирого каяття обвинуваченого та наявності думки потерпілої ОСОБА_7 про необхідність відбування такого виду покарання. Досудову доповідь з висновком , що обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства суд оцінює критично, так як не враховано, що злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння і за відсутності щирого каяття обвинуваченого та наявності думки потерпілої ОСОБА_7 про необхідність відбування покарання у виді позбавлення волі.

Прокуратурою Київської області заявлено позовну заяву в інтересах держави (витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 ) в особі комунального закладу Кагарлицької районної ради «Кагарлицька центральна районна лікарня» в сумі 5 457 гривень 32 копійки на розрахунковий рахунок вказаного комунального закладу. Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні вказаного медичного закладу з 20.02.2018 року по 20.03.2018 року і на її лікування затрачено 5 457 гривень 32 копійки

А також прокуратурою Київської області заявлено позовну заяву в інтересах держави (витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в особі комунального закладу Кагарлицької районної ради «Кагарлицька центральна районна лікарня» в сумі 28 760 гривень 44 копійки на розрахунковий рахунок вказаного комунального закладу. Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні вказаного медичного закладу з 20.02.2018 року по 4.03.2018 року і на його лікування затрачено 28 760 гривень 44 копійки.

Прокуратурою Київської області заявлено позовну заяву в інтересах держави (витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 ) в особі Київської міської клінічної лікарні № 3 в сумі 7 325 гривень 40 копійок на користь вказаного медичного закладу. Судом встановлено, що вказаний потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в Українському медичному центрі інтенсивної терапії сепсису з 04.03.2018 року по 19.03.2018 року і на його лікування затрачено 7325,40 грн.

Відповідно до ст. 1206 ч.1,3 ЦК України передбачено:

1. Особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

3. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Лікування потерпілих проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності - Українським медичним центром інтенсивної терапії сепсису і закладом охорони здоров`я, що є у власності територіальної громади. Тому відповідно до ст.1206 ч.3 ЦК України кошти на відшкодування витрат на лікування слід зараховувати до відповідного бюджету, а не на користь медичних закладів, як вказано в позовних вимог. Тому в задоволенні вказаних цивільних позовів відмовити.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні по ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки..

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 вираховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: автомобілі «ГАЗ-33021» реєстраційний номер НОМЕР_4 та «ЗАЗ- 110387» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що передані власникам залишити вказаним особам у користування.

Стягнути з ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , , ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1 на користь держави 5 720 грн. у відшкодування витрат на проведення експертиз, з яких: - витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №12-1/452 від 04.04.2018 у розмірі 1 430 гривень 00 коп.; - витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №12-1/454 від 04.04.2018 у розмірі 1 430 гривень 00 коп.; - витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «транспортно-трасологічні дослідження» №12-1/451 від 30.03.2018 у розмірі 1 430 гривень 00 коп.; - витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження механізму та обставин дорожньо- транспортних пригод» №12-1/732 від 20.04.2018 у розмірі 1 430 гривні 00 коп..

У задоволенні позовів відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1