Справа № 204/993/19
Провадження № 1-кс/204/340/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, Синельниківського району, с. Первомайське, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 19.06.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

8 лютого 2019 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 , який раніше вчинив злочин проти власності, 06.02.2019 приблизно о 13 год. 45 хв., знаходячись у Дніпропетровській клінічній лікарні на залізничному транспорті філії ЦОЗ АТ «Укрзалізниця», розташованій за адресою: м. Дніпро, вул. Кедріна, 55, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу, викрав чуже майно, що належить ДКЛ ЗТ філії ЦОЗ АТ «Укрзалізниця», а саме: пожежний рукав Д-51 (типу «К»). Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, однак в цей час злочинні дії останнього були помічені працівниками вищевказаного закладу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які намагалися його зупинити з викраденим майном. ОСОБА_5 розуміючи, що його злочинні дії є очевидними для оточуючих та бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, що належить ДКЛ ЗТ філії ЦОЗ АТ «Укрзалізниця» на суму 530,00 гривень, утримуючи при собі викрадене майно, а саме: пожежний рукав Д-51 (типу «К»), намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, однак виконав усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця та не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками ДКЛ ЗТ філії ЦОЗ АТ «Укрзалізниця». Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
За вказаним фактом 06.02.2019 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000264, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.02.2019 року; протоколом огляду місця події від 06.02.2019 року, відповідно якого оглянуто приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Кедріна, 55; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на тяжке кримінальне правопорушення проти власності, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. 06.02.2019 року о 22.01 годині (дата та час фактичного затримання 06.02.2019 року 15.00 година), за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 . 06.02.2019 року ОСОБА_5 . в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного: під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 на утримані нікого не має, раніше судимий, підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинене може переховуватися від органу досудового розслідування та суду тобто існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України; у органу досудового розслідування також є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу. Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, має не погашену у встановленому порядку судимість, та повторно вчинив закінчений замах на умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності, тобто існує ризик перебачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України; наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам, а також забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він вину визнає, переховуватися не збирається, а також має постійне місце проживання та працює на виробництві.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу з 22.00 години до 06.00 години ранку, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, а також має постійне місце роботи на виробництві, де працює з 08.00 години до 20.00 години, та з урахуванням проїзду близько 2 часів.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_5 зазначив, що він офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, у зв`язку з чим, адвокат просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період час з 22.00 години до 06.00 години аби підозрюваний мав змогу працювати. Проте, жодних доказів на підтвердження офіційного працевлаштування підозрюваного ОСОБА_5 , суду не було надано.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжних захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність непогашеної судимості, наявність постійного місця проживання та реєстрації, недоведеність прокурором у судовому засіданні недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, які могли б слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, строком на два місяці, тобто до 6 квітня 2019 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місця постійного проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 ;

- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1