УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0009778 від 19.08.2015 року про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні Національної дитячої спеціалізованої лікарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » МОЗ України, а саме медичних карток стаціонарних хворих, які з січня 2012 по грудень 2015 року перебували на лікуванні у відділенні інтенсивної терапії.

Клопотання обґрунтовує тим, що відносно ОСОБА_3 здійснюється кримінальне провадження №0009778 від 19.08.2015, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 4, ст. 191 КК України. Під досудового розслідування, у сторони захисту, виникла необхідність у тимчасовому доступі до інформації, яка перебуває у НДСЛ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » МОЗ України, яка допоможе у зібранні достовірних та достатніх відомостей для спростування обставин, які зазначені в повідомленні про підозру ОСОБА_3 .

В судове засідання сторони не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначається можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

За умовами ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У матеріалах поданого клопотання не міститься доказів, що підтверджували б спроби отримати документи, доступ до яких просить надати адвокат, до звернення до суду з клопотанням, також не доведена наявність достатніх підстав для надання тимчасового доступу до зазначених у клопотанні документів, оскільки не зрозуміло, яке саме доказове значення можуть мати зазначені захисником в клопотанні документи в кримінальному провадженні №0009778 від 19.08.2015 року, при цьому слідчим суддею не вбачається зв`язку між розслідуванням кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 та вимогами захисника щодо необхідності отримання ним доступу до цивільних справ у судах.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката про тимчасовий доступ до речей і документів задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 93, 159, 160 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя