Провадження № 1-кс/554/4626/2019
УХВАЛА
Іменем України
25.03.2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000182 від 03.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:
З матеріалів указаного кримінального провадження вбачається, що відповідно до наказу начальника ГУ СБ України в АР Крим від 20.07.2001 №1069-ос ОСОБА_4 прийнятий на військову службу в Головне управління Служби безпеки України в АР Крим.

Відповідно до наказу начальника ГУ СБ України в АР Крим від 17.04.2008 №49-ос ОСОБА_4 призначено на посаду співробітника охорони сектора охорони санаторія Чорномор`є СБ України.

Під час проходження служби ОСОБА_4 повинен керуватися вимогами ст. 24, п. 5, 8 Закону України №2229-12 від 25.03.1992 «Про Службу безпеки України» відповідно до яких, одним з завдань СБУ є забезпечення захисту суверенітету, конституційного ладу й територіальної цілісності України від протиправних посягань з боку окремих осіб та їх об`єднань, здійснювати відповідно до законодавства профілактику правопорушень у сфері державної безпеки, ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, які зобов`язують останнього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, беззастережно та неухильно виконати накази начальника у зазначений термін, та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього бездоганного і неухильного додержання порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, усвідомлення відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, особистої відповідальності за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, Конституції та законів України, наказів командирів.

Крім цього, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополя в інші регіони України», введеного в дію Указом Президента України від 24.03.2014 №339, розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, ОСОБА_4 у строк до 30.03.2014 повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33.

Діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від проходження військової служби, ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення вищезазначених нормативно-правових актів, незаконно припинив виконувати обов`язки військової служби та до 30.03.2014 після переведення, без поважних причин не прибув до Центрального управління Служби безпеки України, таким чином ухилившись від подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України.

По теперішній час ОСОБА_4 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не з`явився та обов`язки з військової служби не виконує.

Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем ГУ СБ України в АР Крим, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України в м. Київ,діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від проходження військової служби, у порушення ст. 24, п. 5, 8 Закону України №2229-12 від 25.03.1992 «Про Службу безпеки України», ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не прибув, ухилився від подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України та по теперішній час на службі безпідставно відсутній, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби у разі переведення, злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.

Крім того, з допиту заступника начальника управління внутрішньої безпеки СБ України полковника ОСОБА_5 , вбачається, що відповідно до розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 військовослужбовці, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах СБ України з дислокацією в АР Крим до 30.03.2014 повинні були прибути до підрозділів ЦУ СБ України. Вказане розпорядження доводилось в телефонному режимі керівництвом ЦУ СБ України, оскільки пошта, яка направлялась до АР Крим не доходила до адресатів.

03.09.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

03.09.2015 повідомлення про підозру у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України вручено ОСОБА_4 у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України, для вручення повідомлень.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням начальника Управління внутрішньої безпеки про вчинення кримінального правопорушення, розпорядженням Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 та допитом полковника ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_4 незаконно припинив виконувати обов`язки військової служби та до 30.03.2014 після переведення не прибув для подальшого проходження військової служби до розташування Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не маючи на меті повертатися до виконання обов`язків з військової служби.
Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_4 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду та продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється оскільки всупереч зазначених наказів з тимчасово окупованої території не повернувся на материкову частину України для подальшого проходження військової службита запобігання вчиненню останнім нових злочинів проти основ національної безпеки України чи проти громадської безпеки, вступивши на військову службу у РФ.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, - виключно у разі, якщо крім наявних підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органів досудового розслідування. Вказана обставина органом досудового розслідування доведена.

Оцінюючи в сукупності викладене, слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 , а також вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, а саме позбавлення волі від 2 до 5 років, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконанняОСОБА_4 усіх слідчих та процесуальних дій, та запобігання спробам останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення відповідно до ст. 183 КПК України, його необхідно доставити до суду з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, враховуючи, що для розшуку ОСОБА_4 необхідно провести значну кількість процесуальних та слідчих (розшукових) дій, що займе тривалий проміжок часу, доцільно встановити термін дії ухвали на шість місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 КПК України слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 142 КПК України виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене відповідним підрозділам органів внутрішніх справ, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства або органів державного бюро розслідувань. Ухвала про здійснення приводу оголошується особі, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Заслухавши доводи прокурора, беручи до уваги те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, враховуючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 188, 189, 190 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ялта, АР Крим, громадянина України, не судимого, прапорщика військової служби за контрактом управління СБ України, співробітника охорони сектора охорони санаторія Чорномор`є СБ України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали шість місяців.

Виконання ухвали доручити прокурору військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Термін дії ухвали 6 місяців.

Слідчий суддя ОСОБА_1