Справа № 464/2214/18
пр.№ 1-кп/464/334/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2018 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001947 від 13.06.2017 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 27.01.2017 Галицьким районним судом м.Львова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту, покарання відбув, судимість не погашена

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 12 червня 2017 року близько 15 год., перебуваючи на спортмайданчику неподалік СЗШ №73, за адресою: м.Львів, вул. Дністерська, 5, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «Гелексі», чорного кольору, вартістю 6399,90 грн., який належав потерпілому ОСОБА_6 . Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 6399,90 грн.

13 грудня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та наведені обставини вчинення злочину.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений ОСОБА_3 зрозумів роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що матеріальна шкода йому відшкодована обвинуваченим повністю, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України - йому зрозумілі. Просив затвердити угоду в такому вигляді.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти затвердження угоди про примирення, оскільки узгоджене в даній угоді покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України. Просила відмовити в затвердженні угоди.

Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду укладену між потерпілим та обвинуваченим.

Заслухавши думку прокурора, який просив відмовити в затвердженні угоди про примирення, пояснення потерпілого, обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно. Зазначене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001947 від 13.06.2017 року, і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того, відповідно до положень ст. 72 КК України ОСОБА_3 у строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 17 травня 2018 року до 13 грудня 2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 468, 469, 473-475 КПК України,-

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення від 13.12.2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Початок відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 17 травня 2018 року.

Відповідно до положень ст.72 КК України ОСОБА_3 у строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 17 травня 2018 року по 13 грудня 2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

У зв`язку з фактичним відбуттям призначеного цим вироком покарання з урахуванням вказаного перерахунку, ОСОБА_3 звільнити з-під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1