КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/693/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
06 листопада 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 год. 36 хв. 12 листопада 2018 року, без визначення розміру застави, щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Чернігів, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який фактично підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 296 КК України (в ухвалі слідчого судді зазначено тільки ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України).
Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України (а за оголошеною підозрою ще й за ч. 4 ст. 296 КК України), може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційні скарги, в яких, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просять її скасувати.
В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначає, що органом досудового розслідування до клопотання не було надано будь-яких доказів наявності обставин, достатніх для переконання в самому факті існування будь-яких кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_9 , а також і обґрунтування необхідності обрання відносно останнього будь-якого запобіжного заходу. Тому, на думку апелянта, підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 289 КК України, є необґрунтованою. Крім того, автор апеляції звертає увагу, що в клопотанні старшого слідчого та в поясненнях прокурора під час судового розгляду не було надано будь-яких обґрунтувань заявленим ризикам, а також того, що ОСОБА_9 має на меті ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому захисник ОСОБА_7 зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, слабкий стан здоров`я, постійне місце проживання і роботи у власному великому тепличному господарстві, яке складає декілька гектар, позитивну характеристику та репутацію у суспільстві, як законослухняний громадянин, а також у останнього відсутні судимості.
Захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі стверджує, що законних підстав для затримання ОСОБА_9 не було, а, отже, на думку апелянта, затримання підозрюваного є незаконним. Крім того, автор апеляції звертає увагу, що клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу було вручено підозрюваному ОСОБА_9 за відсутності захисника, тобто фактично з порушенням права на захист. Також апелянт зазначає, що судовий розгляд в суді першої інстанції був неповним та однобічним. При цьому захисник ОСОБА_8 вказує, що висновки суду про наявність ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу, не відповідають фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
15 вересня 2018 року о 14 год. 36 хв. ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
16 вересня 2018 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 296 КК України.
17 вересня 2018 року старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 296 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
17 вересня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого було задоволено, а саме застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 год. 36 хв. 12 листопада 2018 року, без визначення розміру застави.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України. При цьому слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що останньому одночасно було повідомлено і про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам захисників, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України, мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Крім того, як встановила колегія суддів в засіданні суду апеляційної інстанції, мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів і обставини підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Враховуючи, що слідчий суддя, як і колегія суддів, на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язані на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого дані існують всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 296 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.
Отже, слідчий суддя та колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання старшого слідчого в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановили, а тому посилання сторони захисту на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 296 КК України, слід визнати безпідставними.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, та суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч стверджень апелянтів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики є реальними. Тому слідчий суддя, хоча і не врахував підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, однак обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.
В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України вмотивовано не визначив останньому розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.
Разом з тим, слідчий суддя, хоча і прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів, однак при цьому в оскаржуваній ухвалі залишив поза увагою підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у зв`язку з чим його рішення не може бути визнано законним через неповноту судового розгляду, а тому, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про часткове задоволення апеляційних скарг захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави з огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 год. 36 хв. 12 листопада 2018 року, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 год. 36 хв. 12 листопада 2018 року, без визначення розміру застави.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4