УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про визначення порядку зберігання речових доказів,-
ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , про визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000026 від 02.02.2019 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 та ч. 4 ст. 190 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на початку лютого 2019 року, перебуваючи у м. Одеса, набула на законних підставах у власність відповідно договорів дарування та купівлі-продажу наступні об`єкти нерухомого майна:
1) квартиру під АДРЕСА_1 (загальна площа 155, 4 кв. м, житлова площа 102, 3 кв. м) - договір купівлі продажу від 29.01.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 ;
2) квартиру під АДРЕСА_2 (загальна площа 159, 8 кв. м, житлова площа 77, 1 кв. м) - договір купівлі продажу від 29.01.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 ;
3) квартиру під АДРЕСА_3 (загальна площа 282, 2 кв. м, житлова площа 114, 3 кв. м) - договір купівлі продажу від 07.02.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 ;
4) машиномісце під № НОМЕР_1 , що розташована за адресою: Одеська область, місто Одеса, провулок Каркашадзе, будинок № 9 (загальна площа 24, 5 кв. м) - договір купівлі продажу від 07.02.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5
5) дачу, що складає 35/1000 (тридцять п`ять тисячних) часток ДБК ім. К. Цеткін, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Окружна, № 40 (сорок) - договір дарування від 05.02.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 ;
6) 72/1000 (сімдесят дві тисячних) часток ДБК «Розквіт», що знаходяться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиці Окружна, № 29 (двадцять дев`ять) договір дарування від 06.02.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 ;
7) земельну ділянку, площею 0,0015 га, кадастровий номер :26:005:0093, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 договір купівлі продажу від 12.02.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 ; земельну ділянку, площею 0,0640 га, кадастровий номер :26:011:0202, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 договір купівлі продажу від 12.02.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 ; земельну ділянку, площею 0,0716 га, кадастровий номер :26:011:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 договір купівлі продажу від 12.02.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 ; земельну ділянку, площею 0,0426 га, кадастровий номер :26:005:0118, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 договір купівлі продажу від 12.02.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 ;
8) земельну ділянку, площею 0,0755 га, кадастровий номер :26:005:0148, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 договір купівлі продажу від 06.02.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, незаконно на підставі підроблених офіційних документів протоколів та актів приймання-передач як внеску до статутного капіталу ТОВ «ДЮТАЙВ» () та ТОВ «П.А.Ф. ЛТД» () здійснив безпідставне відчуження вищевказаних об`єктів нерухомості з власності добросовісного набувача ОСОБА_4 , та у період з 11 по 13 лютого 2019 року державний реєстратор КП «Департамент державної реєстрації» ОСОБА_7 зареєстрував перехід права власності на вказані об`єкти нерухомості до ТОВ «П.А.Ф. ЛТД» (), в результаті чого завдано істотної матеріальної шкоди громадянці ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_4 , являючись законним власником даної нерухомості, особисто не вчиняла будь-яких дій щодо її відчуження, а саме не підписувала жодних документів про їх передання третім особам, та нікого не уповноважувала на підписання правочинів чи інших документів про відчуження майна.
Крім того, ТОВ «ДЮТАЙВ» (, адреса знаходження: 65007, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 88/1) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі як юридична особа 07.02.2019, а ТОВ «П.А.Ф. ЛТД» (, адреса знаходження: 65014, Одеська обл., місто Одеса, вул. Чорноморська, буд. 1, кв. 24) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі як юридична особа 12.02.2019, що свідчить про те, що вказані юридичні особи були створенні невстановленими особами з метою прикриття незаконної діяльності щодо привласнення об`єктів нерухомості ОСОБА_4 .
З матеріалів провадження вбачається, що з метою приховання вказаної протиправної діяльності невстановленими особами вжито заходів щодо розподілу часток привласнених об`єктів нерухомості та створення нових об`єктів.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.03.2019 (у справі № 761/11064/19) накладено арешт на вищевказане нерухоме майно, яке визнано речовими доказами як безпосередній об`єкт кримінально-протиправних дій, із встановленням заборони розпорядження вказаним майном, незалежно від того, за ким воно зареєстровано.
Узагальнюючи викладене, слідчий вважає, що зазначене арештоване майно потребує спеціальних заходів з управління ним, спрямованих на збереження та збільшення його вартості, сплату витрат на утримання тощо. Вирішення цих питань можливе лише силами Національного агентства.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого та дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
Згідно положенням ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Нормою п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України визначено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Проте, слідчим не надано відомостей про вартість майна, яке повинно бути більш ніж 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі за текстом - Закон України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII) Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.
Згідно положень статті 19 Закону України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора. У разі прийняття в управління активів, які чи права на які та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство надсилає того самого дня інформацію про накладення арешту на активи органам, що ведуть державні реєстри таких активів, прав на них або їх обтяжень. У разі прийняття в управління цінних паперів інформація також надсилається відповідним учасникам депозитарної системи України.
Відповідно до частини 1-3 статті 21 Закону України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. 2. Активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб`єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі. Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління. Дія договору про управління активами припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави. Ці та інші умови управління активами зазначаються в договорі між Національним агентством та управителем.
Положеннями статті 25 Закону України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII визначений порядок ведення Єдиного державного реєстру активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні який формує та веде Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII управління активами - діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про передачу в управління майна, на яке накладено арешт в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 02.02.2019 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 та ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України не підлягає задоволенню, оскільки, із матеріалів провадження за клопотанням та доданих до нього документів не вбачається наявність згоди власника на передачу майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 100, 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про визначення порядку зберігання речових доказів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1