У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України

продовжено строк тримання під вартою до 12.02.2019 року включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5

В с т а н о в и в :
__________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/29/19 Слідчий суддя: ОСОБА_8

Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

про продовження строку

тримання під вартою

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2018 року ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 12.02.2019 року включно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду.

Захисник зазначає, що прокурор ОСОБА_9 не мав повноважень на погодження клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, оскільки його прізвище було відсутнє у витязі з ЄРДР станом на 31.08.2018р.

Вважає, що слідчим не було надано доказів існування обставин, які свідчили б про те, що станом на момент подання ним такого клопотання заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові.

Зазначає, що слідчим не подано доказів на підтвердження обставин, які б перешкоджали завершенню досудового слідства до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку захисника, в слідчого не було обгрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких заходів.

Стверджує, що ухвала слідчого судді, не відповідає вимогам ст. 372КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 погодженого з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 , про продовження строку відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0004550 слідчим суддею встановлені наступні обставини.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що на початку вересня 2017 року, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, він керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою реалізації злочинного плану на території Харківської, Одеської та Миколаївської областей, залучив до спільної злочинної діяльності інших учасників, розподіливши цим особам певні функції в здійсненні організованих ним злочинів, об`єднавши таким чином зусилля всіх учасників, для досягнення єдиного злочинного результату. Так, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , та не встановленій досудовим слідством особі, були визначені функції, що складалися з дій, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату.
Зорганізувавшись таким чином у стійке злочинне об`єднання, для спільного досягнення єдиної мети, заволодіння чужим майном шляхом обману та подальшої реалізації злочинного плану під час вчинення злочинів, діючи в складі організованої групи з ОСОБА_6 , точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, останні орендували під офіс приміщення та в період часу з вересня 2017 року по жовтень 2018 року, систематично заволодівали грошовими коштами потерпілих, шляхом укладення фіктивних договорів про надання послуг щодо купівлі-продажу транспортних засобів на території Харківської, Одеської та Миколаївської областей, за що отримували відповідні грошові кошти.
Діючи у складі організованої групи з вищевказаними учасниками, вчинили 32 епізода злочинної діяльності, пов`язаних із заволодінням шляхом обману грошовими коштами потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та інш.
Відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за № 0004550 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
18.10.2018 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
05.12.2018 року ст. слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.
В клопотанні слідчого необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, вмотивоване тим, що завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не дасть змоги запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків і належну поведінку підозрюваної.
Після вивчення матеріалів клопотання, допиту учасників судового провадження слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного злочину та доведеність існування заявлених ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також про те, що вони не зменшились на даний час.
Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя продовжив строк застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прийшов до висновку, що запобігти наявним ризикам, які не зменьшилися на даний час, шляхом обрання іншого запобіжного заходу не можливо і інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як вбачається із наданих матеріалів, 18.10.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
05.12.2018 року ст. слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.
Зазначене клопотання подане в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України, а його зміст відповідає вимогам ч. 3 вказаної статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з загальними правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування такого виду запобіжного заходу вперше.
Зокрема, здобуті під час досудового розслідування докази в повній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину та є достатніми у сенсі положень, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0004550; заявами та показаннями потерпілих, показаннями свідків, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками, протоколами огляду банківського рахунку підприємства, протоколом проведення обшуків в офісних приміщеннях; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій по зняттю інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентських номерів мобільних телефонів вищевказаних учасників злочинної групи, протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту з купівлі транспортного засобу.
Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна.
З клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 вбачається, що завершити досудове розслідування до 05.12.2018р. не можливо, у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження та необхідністю проведення ряду слідчих дій, які мають суттєве значення для кримінального провадження.
Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок слідчого судді про існування заявлених слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Існування даних ризиків об`єктивно підтверджується матеріалами доданими до клопотання.

З урахуванням тяжкості вчиненого підозрюваним злочину, вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, та неможливості запобіганню іншим ризикам шляхом застосування менш суворих, ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а також неможливості завершення досудового розслідування у встановлені Законом строки, у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що на даний час ризики не зменшились та застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, продовжує існувати ризик переховування від органу досудового слідства та суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, має паспорт для виїзду за кордон, має достатньо коштів для виїзду за кордон або на тимчасово окуповані території ДНР, ЛНР та АР Крим; існує ризик впливу на свідків, оскільки перебуваючи на свободі підозрюваний буде мати можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків, так як обізнаний про місце проживання останніх, тому може чинити тиск на них з метою зміни ними показів, що викривають його вину, крім того, проводяться оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення інших учасників організованої групи.

На даний час встановлюються місця виготовлення договорів, печатей та штампів різних суб`єктів підприємницької діяльності, реквізити яких використовували підозрювані під час вчинення кримінального правопорушення, техніки що їх виробляють, тому існує ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, наявність ризику продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення зважаючи на епізодичність вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних заволодінням шляхом обману грошовими коштами потерпілих.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що проведеним комплексом негласних слідчих (розшукових) дій встановлено додатково 55 потерпілих по всій території України, які на даний час не звернулись до правоохоронних органів та навіть не підозрюють про те, що належними їм грошовими коштами заволоділи вищевказані особи шляхом обману і замовлений транспортний засіб вони не отримають, загальна сума збитків становить близько 2 250 000 грн., що становить особливо великий розмір, тому доводи апелянта, щодо того, що слідчим не обгрунтована наявність обставин, які б перешкоджали завершенню досудового слідства до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_6 є безпідставними.

Так, клопотання слідчого містить значний перелік дій які ще необхідно виконати органу досудового розслідування.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про не зменшення на час постановлення оскаржуваної ухвали раніше заявлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на зазначене, доводи захисника відносно того, що слідчий суддя дійшов хибного висновку щодо наявності достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України є безпідставними.

Не є слушними твердження захисника відносно того, що прокурор ОСОБА_9 не мав повноважень на погодження клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, оскільки в матеріалах провадження міститься копія постанови заступника прокурора Миколаївської області від 31.08.2018 року про зміну групи прокурорів, які здійснюють повноваження у даному кримінальному провадженні, і прокурор ОСОБА_9 включений до даної групи прокурорів.

З огляду на наведене, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2018 року, якою ОСОБА_6 , продовжено строк тримання під вартою до 12 лютого 2019 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: