Ухвала
22 січня 2019 року
м. Київ
Провадження № 51-255впс19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні подання Львівського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження (№461/2046/18) з апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 12 жовтня 2018 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого,

встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ч. 3 ст. 34 КПК України надійшло подання Львівського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження (№461/2046/18) заапеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 12 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність директора Львівського територіального управління НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 від 15.03.2018 року за вчинені правопорушення суддями Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , секретарем Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_9 , а також суддями Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з Львівського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції.
Подання внесено на підставі ухвали колегії суддів Львівського апеляційного суду від 28 грудня 2018 року, якою встановлено, що ОСОБА_5 у даній справі оскаржує ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 12 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність директора Львівського територіального управління НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 від 15.03.2018 року за вчинені правопорушення суддями Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , секретарем Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_9 , а також суддями Апеляційного суду Львівської області (на даний час Львівського апеляційного суду відповідно до Указу Президента України №297/2018 від 28 вересня 2018 року «Про переведення суддів») ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які працюють у тому суді, до якого подана апеляційна скарга, а тому апеляційне провадження не може здійснюватися тим самим судом, у якому ці судді здійснюють правосуддя, оскільки можуть виникнути обґрунтовані сумніви у безсторонності, об`єктивності суду апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у поданні, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Положенням ч. 3 ст. 34 КПК України встановлено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Згідно з ч. 2 ст. 32 КПК України кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення повинно здійснюватися судом найбільш територіально наближеним до суду, в якому останній обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці.
Крім того, п. 3 ч. 1 ст. 34 КПК України встановлено обов`язок суду, який згідно з ч. 2 цієї ж статті вирішує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, передати кримінальне провадження на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.
Таким чином, ч. 2 ст. 32, п.п. 1 і 3 ч. 1 ст. 34 КПК України встановлюють підстави для обов`язкової передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду стосовно особи, яка працює або працювала у відповідному суді та набула процесуального статусу обвинуваченого.
Тобто, кримінальним процесуальним законом чітко врегульований порядок вирішення питання щодо необхідності передачі кримінального провадження у випадках, якщо така особа набула процесуального статусу обвинуваченого.
ОСОБА_13 у даній справі оскаржує ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 12 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2018 року, якою йому відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність директора Львівського територіального управління НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 15.03.2018 року за вчинені правопорушення суддями Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , секретарем Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_9 , а також суддями Апеляційного суду Львівської області (на даний час Львівського апеляційного суду) ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які працюють у тому суді, до якого подана апеляційна скарга.
Виходячи з викладеного, колегія суддів Верховного Суду не вбачає обставин і підстав, які б вказували на обов`язковість передачі матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_5 на розгляд до іншого суду, оскільки судді Львівського апеляційного суду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , не набули процесуального статусу обвинувачених у кримінальному провадженні.

При наявності сумнівів у неупередженості суддів ці питання повинні вирішуватися в порядку розгляду заяв про відводи, передбаченому ст. 75, 76 КПК України.

З огляду на наведене та положення ст. 34 КПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що подання Львівського апеляційного суду слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями32, 34 КПК України, Суд

постановив:
Подання Львівського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження (№461/2046/18) з апеляційною скаргоюОСОБА_5 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 12 жовтня 2018 року, з Львівського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_14