Справа № № 583/470/16-к
Номер провадження 1-о/585/2/19
У Х В А Л А

07 лютого 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни заяву ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 в розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В :

7 лютого 2019 року в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_7 заявив відвід судді ОСОБА_1 в розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування відводу ОСОБА_7 вказав, що він неодноразово подавав заяви про внесення в ЄРДР даних про незаконні дії судді ОСОБА_1 . Ці заяви не були задоволені, проте він оскаржує бездіяльність органів досудового розслідування і не всі ці скарги на сьогодні розглянуті. Наявність таких звернень може викликати упереджене ставлення судді до нього, а відповідно викликає сумніви неупередженість судді ОСОБА_1 при розгляді його заяви про перегляд вироку за нововиявленим обставинами. Відсутність довіри викликає сумнів у правосудді.
Захисник ОСОБА_6 підтримав заявлений відвід.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання і вважав, що підстави для відводу судді відсутні, оскільки підстави для відводу визначені законом не вказані.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не прибули, з огляду на що суд вважав можливим проводити розгляд відводу за відсутності осіб, які не прибули в судове засідання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку». Практика Європейського суду свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 1.10.1982р.). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів (приміром, легітимність складу суду). Другий критерій це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше. Неупереджений суддя складає свою думку у справі на підставі об`єктивних фактів, а не особистих почуттів та схильностей, тобто неупереджено, об`єктивно, справедливо. Об`єктивність судді має розглядатися у двох аспектах як внутрішній стан судді, його свобода від будь-яких схильностей, упередженостей, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Крім цього ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії", вказав, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, особиста неупередженість офіційно призначеного судді не піддається сумніву, якщо тільки не з`являються свідчення, що вказують на зворотнє (презумпція особистої безсторонності судді).
Щодо об`єктивної неупередженості, то у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ зазначив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
За таких обставин, суд вважає підстави вказані для відводу судді надуманими і такими, що не можуть бути покладені в обгрунтування рішення про відвід судді.
При цьому, суд вважає, що ОСОБА_7 та його захисником не надано доказів того, що існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_1 . Навпаки в ухвалі від 16 листопада 2018 року слідчий суддя вказав, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_7 щодо невнесення до ЄРДР даних про вчинення злочинів суддею Роменського міськрайсуду ОСОБА_1 відсутні, оскільки фактично скаржник висловлює свою незгоду з судовим рішенням відносно нього по суті.

Аналогічні висновки суд робить і з копій наданої суду заяви ОСОБА_7 від 13.07.2017 року. При цьому суд не може взяти до уваги цю скаргу ще й з тих міркувань, що вона подана ОСОБА_7 13 липня 2017 року, а суддею ОСОБА_1 , після цього, розглядалися справи за зверненнями ОСОБА_7 , проте він не заявляв судді відвід з зазначених підстав.

Окремо суд відмічає ту обставину, що питання про відвід судді ОСОБА_1 вже вирішувалося судом 29 листопада 2018 року, де підставами для відводу ОСОБА_7 зазначав вказані вище обставини.

З огляду на вказане суд розцінює заявлений ОСОБА_7 відвід як зловживання процесуальним правом на відвід.

Таким чином, підстав для відводу судді, визначених ст. 75 КПК України, згідно яких суддя підлягає відводу, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 в розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинамивідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: -підпис- ОСОБА_1

Судді: -підпис- ОСОБА_2

-підпис- ОСОБА_3

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1