УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вороніж, РФ, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, неодруженого, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003970 від 09 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003970 від 09 квітня 2018 року.

Клопотання мотивовано тим, що відділом слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0003970 від 09.04.2018 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 206 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України.

01 листопада 2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01 листопада 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.1 ст.263 КК України, а саме: в організації озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб, а також участь у такій банді; у придбанні, зберіганні, передачі та збуті бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому дій, а саме: протоколи огляду та вилучення РПГ-22 в кількості 2 штук та РПГ-26 в кількості 3 штук, у ОСОБА_13 від 05 вересня 2018 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 який повідомив, що за вказівкою ОСОБА_8 вилучив із «закладки» за географічними координатами, які йому повідомив ОСОБА_14 РПГ-22 в кількості 2 штук та РПГ-26 в кількості 3 штук; матеріали оперативної закупки, згідно якої ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_15 1400 доларів США за 2 РПГ-22 від 05 вересня 2018 року; матеріали оперативної закупки, згідно якої ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_15 700 доларів США в якості авансу за 3 РПГ-26 від 20 вересня 2018 року; матеріали оперативної закупки, згідно якої ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_16 1750 доларів США як першу частину за продаж 5 РПГ-26 від 26 жовтня 2018 року; висновок комплексної молекулярно-генетичної та вибухотехнічної експертизи №10-1/1752/14-297 від 02 жовтня 2018 року «..надані на дослідження 5 (п`ять) предметів є реактивними протитанковими гранатами РПГ-26 - 3 (три) одиниці та реактивними протитанковими гранатами РПГ-22 (дві) одиниці. Надані на дослідження 3 (три) реактивні протитанкові гранати РПГ-26 та (дві) реактивні протитанкові гранати РПГ-22 відносяться до вибухових пристроїв та бойових припасів»; протоколи допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 ; протокол обшуку помешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти, зброю, боєприпаси; матеріали НСРД в їх сукупності та іншіматеріали кримінального провадження в їх сукупності, якими слідчий обґрунтовує підозру ОСОБА_5 .

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме,що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, з підстав зазначених в ньому та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що відсутні підстави для обрання підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що пред`явлена ОСОБА_5 , підозра є необґрунтованою ніякими доказами, оскільки ОСОБА_5 не причетний до інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Крім того прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на думку захисника відсутні. Зазначає, що заявлені слідчим та прокурором ризики є надуманими та не підтверджені ніякими доказами. Просить відмовити в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника та заперечував щодо задоволення клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що не причетний до інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, вислухавши думку сторін кримінального провадження, допитавши свідка ОСОБА_17 , слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Встановлено, що відділом слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0003970 від 09.04.2018 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 206 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України.

01 листопада 2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01 листопада 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.1 ст.263 КК України, а саме: в організації озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб, а також участь у такій банді; у придбанні, зберіганні, передачі та збуті бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень свідчать вищезазначені долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, яких на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України").

Слідчий суддя вважає непереконливими доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри, оскільки на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя позбавлений можливості вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визначення особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії», затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, органом досудового розслідування продовжується проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку із чим наведені в клопотанні обставини свідчать про існування значних ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної його процесуальної поведінки.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини, утриманців, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Враховуючи вказане, з метою запобігти спробам підозрюваного ухилитись від досудового провадження та суду, продовження кримінально караної діяльності, незаконного впливу на свідків і для забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.257 КК України, суд в даному випадку вважає що відсутні підстави для визначення застави, з огляду на об`єктивну сторону інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, оскільки участь у нападі, вчинюваному бандою, означає виконання дій, які становлять собою напад, зокрема застосування насильства чи створення реальної загрози його застосування до працівників підприємств, установ, організацій чи до окремих громадян. При цьому, метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих громадян означає, що банда прагне досягнути злочинного результату за допомогою насильства або створення реальної загрози його застосування, діяти раптово, агресивно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003970 від 09 квітня 2018 року - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити строком 60 днів, тобто до 13 години 30 хвилин 30 грудня 2018 року, включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1