Справа № 373/1968/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Переяслав-Хмельницький 26 листопада 2018 року
Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 про самовідвід, -

встановив:

19.10.2018 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду надійшло подання начальника Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київської області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 19.10.2015 Пятихацьким районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст. 198, ч.1 ст. 70, ст. 75 КК України до 3-х років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки

Дане подання було розподілено відповідно до вимог ч. 2 4 ст. 35 КПК України, та головуючим суддею призначено ОСОБА_4 .

Суддею ОСОБА_4 був заявлений самовідвід з підстав визначених ст. 76 КПК України.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явилась в зв`язку із завантаженістю в роботі, повідомлена належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, повідомлений належним чином.

Учасники провадження не заперечили, щодо розгляду заяви про відвід за відсутності судді ОСОБА_4 .

Із заяви судді Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 про самовідвід, та матеріалів справи № 373/1968/18, провадження 1-в-68/18, вбачається, наступне.

Суддя ОСОБА_4 брала участь в кримінальному провадженні (справа № 373/1254/16-к) відносно ОСОБА_5 та 17.05.2017 ухвалила вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 162 КК України на два роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, було врахувано вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2015 та визначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком 3 (три) роки 6 (шість місяців) позбавлення волі.

В подальшому даний вирок було скасовано апеляційним судом Київської області ухвалою від 13.07.2017.

Тобто, суддя у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 висловила свою позицію щодо винуватості особи у вчиненні нового злочину під час іспитового строку, призначеного Пятихацьким районним судом Дніпропетровської області.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», де в п. 71 Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції прав людини і основоположних свобод за обставин розгляду суддею кримінального провадження в умовах, коли цей же суддя у попередньому рішенні висловив думку, щодо винуватості чи невинуватості особи в інкримінованих злочинах.

Прокурор заперечив, щодо задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 у даному провадженні.

Розглянувши обставини викладені в заяві, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає що заява про самовідвід підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В рішенні ЄСПЛ "Мироненко і Мартенко проти України", зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" та "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства").

Відповідно до проаналізованої судової практики судове рішення вважається ухваленим незаконним складом суду, якщо суд у встановленому законом порядку не розглянув клопотання про відвід судді.

Такий висновок відповідає правовим позиціям, висловленим у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що суддею ОСОБА_4 вжито заходів, щодо запобігання сумнівам сторін в неупередженості суду в контексті об`єктивного критерію та забезпечення права на справедливий судовий розгляд, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 75, 81, 82, 372 КПК України,
ухвалив:

Заяву судді Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 про самовідвід - задовольнити.

Матеріали справи № 373/1968/18, провадження 1-в-68/18 - передати на розгляд до Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області із заміною відведеного судді та передачу матеріалів іншому судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1