Справа № 520/4544/18
Провадження № 1-кп/520/53/19
УХВАЛА
15.02.2019 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщені суду у стадії судового розгляду у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001163 від 27.09.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Машхан Астаринського району республіки Азербайджан, громадянина України, азербайджанця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, відповідно до ст.89 КК України не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 , його представника адвокат ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження №0001163 від 27.09.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Прокурор заявив письмове клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки щодо нього є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, санкція якого передбачає позбавлення волі до 3 років, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовжити злочину діяльність, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Ризики прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 не має постійного місця реєстрації і проживання в Одесі, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, щодо нього внесені відомості до ЄРДР про вчинення ним інших кримінальних правопорушень, фактично ухилявся від суду, був оголошений у розшук, здійснює погрози по телефону потерпілому та колишній дружині, негативно характеризується по місцю проживання.

Потерпілий та його представник підтримали клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, надавши письмове клопотання про це, витяги з ЄРДР по іншим кримінальним провадженням.

Обвинувачений та захисники заперечили проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики прокурором не доведені, обвинувачення висунуто безпідставно, визнання ОСОБА_5 потерпілим сумнівне, після звільнення з під варти неявок або запізнень до суду не допускав, залякування потерпілого та колишньої дружини не здійснює, оскільки колишня дружина ОСОБА_3 , як два місяці перебуває поза межами України та не має відношення до цього кримінального провадження.

Сторона захисту вважає, що належну поведінку обвинуваченого може забезпечити будь який інший запобіжний захід не пов1язаний з позбавленням волі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши необхідні матеріали кримінального провадження, керуючись ст.ст. 5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, 1950 р., дійшов висновку про те, що підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 не вбачається.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою обґрунтоване обвинувачення та наявні ризики.

Наведені прокурором ризики були наявні і враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Після звільнення з під варти по закінченню строку дії ухвали суду обвинувачений неявок, або запізнень до суду не допускав. Тому ризики переховування від суду, іншим чином перешкоджанню кримінальному провадженню на теперішній час відсутні.

Прокурором також не доведено в суді, що обвинувачений здійснює незаконний вплив на потерпілого або свідків, оскільки доказів, окрім заяв потерпілого, суду не надано.

Ризик вчинення іншого злочину також не доведений. Наявність кількох зареєстрованих кримінальних правопорушень щодо обвинуваченого судом до уваги не приймаються.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вiд 23 лютого 2006 року №3477, суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Криволапов проти України від 02.10.2018 зазначено, що суд не вправі обґрунтовувати своє рішення наявністю інших кримінальних проваджень проти цієї особи, бо це порушенням презумпції невинуватості проголошення людини винною без обвинувального вироку суду.

Мотиву лише однієї тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , недостатньо для вирішення питання на користь утримання його під вартою, що узгоджується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003.

Тому, в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Копію ухвали після її оголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1