Справа № 404/6945/18
Номер провадження 1-кп/404/732/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши під час відкритого судового засідання у м.Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0003684 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час розгляду кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 . На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, належно не виконує обов`язки обвинуваченого, оскільки не прибував за викликами та ухилявся від суду, обвинувачується у вчиненні нового злочину під час розгляду справи судом. Таким чином встановлено, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому прокурор просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши обвинуваченого та захисника, які просили відмовити у задоволенні клопотання та просили застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою, при цьому обвинувачений зазначив, що доглядав за матір`ю, яка перебувала на лікування та пообіцяв не вчиняти інших злочинів, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Внесене прокурором клопотання відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Положеннями ч.1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що кожен із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Також, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами ст.178 КПК України суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні понад 40 епізодів умисного тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Положеннями п.1 ч.7 ст.42 КПК України визначено обов`язок обвинуваченого прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд.

Під час розгляду вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення судового засідання у кримінальному провадженні 05 лютого 2019 року до суду не з`явився та про причини цього суд не повідомлено. У зв`язку із викладеним судом 05 лютого 2019 року та 15 лютого 2019 року постановлено ухвали про привід обвинуваченого у судові засідання на 15 лютого 2019 року та 28 лютого 2019 року відповідно, які не виконано, оскільки згідно з наданими і повідомленими суду відомостями останній відсутній за місцем проживання та згідно з поясненнями ОСОБА_6 ухиляється від отримання судових повісток, а також залишив місце проживання. Фактично ОСОБА_3 тричі поспіль без повідомлення причин не з`явився у судові засіданні, що призвело до оголошення перерв у судовому розгляді та перешкоджало кримінальному провадженню.

У зв`язку із вищевикладеним судом 28.02.2019 року постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою його приводу до Кіровського районного суду м. Кіровограда для розгляду в судовому засіданні клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На виконання вказаної ухвали відповідно до ст.191 КПК України ОСОБА_3 затримано працівниками поліції о 18 год. 50 хв. 14.03.2019 року, про що складено протокол, та доставлено до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, ОСОБА_3 офіційно не працює, не одружений, на утриманні нікого не має. Відсутність у обвинуваченого офіційного місця роботи, сім`ї, дружини та утриманців вказує на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних і виробничих зв`язків. Обвинувачений немає постійних законних доходів, а відтак законних засобів до забезпечення свого проживання, що характеризує його майновий стан, неодноразово судимий за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, що вказує на його репутацію.

Перелічені раніше обставини, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, дають підстави вважати доведеними заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими ОСОБА_3 у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, буде переховуватися від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Безпосереднім підтвердженням існування цих ризиків є факт висунення ОСОБА_3 обвинувачень у кримінальному провадженні №0010664 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, під час розгляду цього кримінального провадження, наявність у нього низки непогашених судимостей, відсутність у нього роботи та дружини, що вказує на можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення. Неналежне виконання ОСОБА_3 обов`язків обвинуваченого, передбачених пунктом 1 ч.7 ст.42 КПК України, оскільки обвинувачений неодноразово не прибував за викликом до суду та про причини цього заздалегідь не повідомляв суд, що перешкоджало розгляду кримінального провадженню, вказує на можливість вчинення обвинуваченим у подальшому подібних дій та переховування від суду.

Отже, сукупність раніше викладених і встановлених обставин, зважаючи на висунуте обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 понад 40 епізодів умисного тяжкого злочину, неналежне виконання обвинуваченим своїх обов`язків, висунення йому нових обвинувачень, вказує на те, що на даний час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту або більш м`якого стосовно обвинуваченого буде недостатнім для запобігання доведеним перед судом ризикам.

Доводи сторони захисту не спростовують встановлених судом обставин, а пояснення ОСОБА_3 щодо догляду за хворою матір`ю, яка перебувала в лікарні, не спростовують його обов`язку як з`являтися до суду, так і у разі об`єктивної неможливості з`явитися до суду повідомити про це суд, чого ним не було зроблено протягом тривалого часу.

Таким чином, враховуючи обставини провадження, зважаючи на доведення перед судом стороною обвинувачення обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно з положеннями ч.5 ст.182, ч.ч.3-4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, беручи до уваги обставини кримінального провадження, суспільну небезпеку злочину та кількість його епізодів (понад 40 епізодів), в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 , його особу, майновий стан, суд приходить до висновку щодо визначення застави у межах, визначених Законом, у розмірі 96050 грн., що становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та відповідає вимогам ст.182 КПК України.

Керуючись положеннями ч.3 ст.183 КПК України, суд вбачає за необхідне визначити ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, виконання яких згідно з вимогами ч.3 ст.183 КПК України буде покладено на нього у разі внесення заставодавцем визначеної суми застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 14.03.2019 року.

Строк дії ухвали та тримання під вартою визначити до 12.05.2019 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 96050 грн., яка може бути внесена: на депозитний рахунок №2505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області , банк отримувача ДКСУ місто Київ, код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_3 .

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 з-під варти звільнити.

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 до 12.05.2019 року виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із м. Кропивницького, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч.ч. 8, 10 ст.182 КПК України, за умови сплати застави, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а судом буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню та набирає законної сили після її оголошення. Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1