Справа № 703/4289/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд в Черкаській області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

провівши судове засідання обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001629 внесеного до ЄРДР 29.08.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с.Бірки Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без реєсстрації, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 05.11.2018 року вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за ст. 395 КК України, відбуває покарання у ДУ "Черкаське СІЗО"

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

у судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину середнього ступеня тяжкості, суспільно-корисною працею не займається, не має постіного місця проживання, неодноразово судимий, має незняту та непогашену судимість, в даний час відбуває покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за ст.395 КК України у виді арешту на строк 2 місяці, що дає підстави вважати, що останній перебуваючи на волі під тягарем кримінальної відповідальності буде ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків та продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому запобігти наявним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, за думкою прокурора, не вбачається можливим.

У судовому засіданні обвинувачений та захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Суд вислухваши учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Згідно з частиною 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст.177 КПК України).

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.

Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилається заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі «Лабіта» проти Італії (Labita v. Italy), Справа «Харченко проти України (заява № 40107/02, п.79).

Судом при прийнятті рішення враховується, що судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, не допитано потерпілу, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді 5 років позбавлення волі, не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, неодноразово судимий, останній раз за ст.395 КК України (порушення правил адміністративного нагляду), що вказує, що особа схильна до порушення покладених на неї зобов`язань, тому, на думку суду, існує реальний ризик вчинення нею інших кримінальних правопорушень та можливість уникнути від суду.

Разом з тим, враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України суд зобов`язаний при постановленні ухвали у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених цим Кодексом та вважає можливим визначити розмір застави - 3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та вказаний розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.314-316, 372, 376, 383-384 КПК України суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ "Черкаський слідчий ізолятор" строком на 60 діб до 27 квітня 2019 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5559 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо у уповноваженої особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає його тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений або застоводавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду у встановлений час, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити на строк 2 місяці.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж дії запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає на набирає законної сили у моменту її проголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання та вручити обвинуваченому.

Повний текст ухвали проголошений 04 березня 2019 року об 11 годині.

Головуючий