печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді клопотання від 13 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0002750 від 15.12.2015, -
ВСТАНОВИВ:

24.05.2016 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді заяви від 13 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0002750 від 15.12.2015.
Скаржник про розгляд скарги повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явився.
Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, заслухавши обґрунтування представника заявника, слідчий суддя приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що відділом з розслідування злочинів, скоєних працівниками прокуратури, управління з розслідування у кримінальних провадженнях стосовно працівників прокуратури та інформаційної безпеки Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0002750 від 15.12.2015 за попередньою кваліфікацією, кримінального провадження, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
13.05.2016 року до Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 було подано клопотання в рамках кримінального провадження № 0002750 від 15.12.2015.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Згідно приписів статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи ті обставини, що на час подання скарги до слідчого судді у ОСОБА_3 відсутній процесуальний статус у кримінальному провадженні № 0002750 від 15.12.2015, тобто особа не відноситься до виключного кола учасників провадження, визначених ч.1 ст.220 КПК України, які мають право звернення з клопотанням, а тому ОСОБА_3 є не належним суб`єктом звернення з даною скаргою.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність доводів скарги про бездіяльність слідчого, а відтак, скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 36, 220, 303, 306-307, 309, 372, ст.376, ст.392, 532 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді клопотання від 13 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0002750 від 15.12.2015 - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1