УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2019 року колегія суддів Шевченківського районного суду м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, відомості щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 26 березня 2018 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні колегії суддів Шевченківського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт з відповідними додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, відомості щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 26 березня 2018 року.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України.
Захисник ОСОБА_7 а також обвинувачений ОСОБА_6 вважають за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України, зазначаючи, що у ньому не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, а також невірно зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, відомості щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 26 березня 2018 року, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
З обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вбачається, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Так, за вимогами п. 5, п.7 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
При цьому, ч. 1 ст. 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Тобто, у викладі фактичних обставин та при формулюванні обвинувачення щодо кожного із обвинувачених мають міститись дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діянні обвинуваченого склад кримінального правопорушення.
Зазначені вимоги кореспондуються та узгоджуються з висновками, що знайшли своє відображення в рішеннях Європейського суду з прав людини та у відповідності до вимог ч.5 ст.9 КПК України повинні застосовуватися поряд із кримінальним процесуальним законодавством України.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що в тексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення Суду від 19 грудня 1989 року в справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82 п. 79).
Також Європейський суд констатував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення Суду від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 52).
Таким чином, обвинувальний акт повинен бути викладений у такий спосіб, щоб його зміст відповідав вимогам ст.291 КПК України за структурою, послідовністю викладення, наявністю обов`язкових елементів: викладення фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.
Однак, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, складений 28.03.2018 та затверджений 03.04.2018, не відповідає вказаним нормам кримінального процесуального закону з огляду на наступне.
ОСОБА_6 інкримінується заволодіння коштами Фонду на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття в особливо великих розмірах шляхом підробки офіційних документів при цьому не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, неможливість встановлення таких обставин, тоді як дана обставина підлягає обов`язковому доказуванню в силу положень ст. 91 КПК України. Слідчий при складанні обвинувального акту обмежився виключно вказанням на місце підписання та направлення неправдивих документів до Київського міського центру зайнятості, не зазначивши ні конкретної адреси розташування зазначеної вище установи до якої були направлені неправдиві документи, ні конкретної адреси відділення банку, до якого було перераховано грошові кошти, заволодіння якими інкримінується ОСОБА_6 . Вищевикладене, з поміж іншого, позбавляє колегію суддів можливості встановити чи підсудний обвинувальний акт Шевченківському районному суду м. Києва.
Крім того, зазначений обвинувальний акт у розділі «Формулювання обвинувачення» містить вказання, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України (т. 1 а/с 23), в той час, як після опису фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 слідчий зазначає, що він вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.
Також, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України не відповідає також і вимогам, викладеним у п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, відповідно до яких обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного з потерпілих.
Так, хоча за текстом обвинувального акту слідчий констатує, що внаслідок вчинення дій, що створюють склад злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 незаконно заволодів коштами Фонду на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, однак у розділі «Відомості про потерпілих», слідчий обмежується посиланням на те, що заяви про визнання потерпілим, під час проведення досудового розслідування, не надходили, а потерпілі у кримінальному провадженні відсутні (т. 1 а/с 22).
Крім того, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 не відповідає і вимогам п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, відповідно до яких, у разі проведення експертизи під час досудового розслідування, обвинувальний акт повинен містити відомості про розмір витрат на залучення експерта.
Так, з Реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту вбачається, що у кримінальному повадженні проводилась судово-економічна експертиза з метою підтвердження висновків аналітичного дослідження щодо діяльності ТОВ «Інтелект Сервіс ЮА» та інших (т. 1 а/с 46), а також судово-почеркознавча експертиза з метою підтвердження підписів ОСОБА_6 у документах, що стосуються діяльності ТОВ «Інтелект Сервіс ЮА» та інших (т. 1 а/с 46). Разом з цим, розділ обвинувального акту «Розмір витрат на залучення експерта» містить відомості, відповідно до яких витрати на залучення експертів відсутні.

Таким чином виявлені недоліки унеможливлюють призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає, будь-яких клопотань з цього приводу сторони не заявляли.
Враховуючи викладене,керуючись ст. 291 ст. 314 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, відомості щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 26 березня 2018 року - повернути прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва.
Повний текст ухвали буде оголошений 23 січня 2019 року о 08 годині 05 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3