Справа № 611/1025/18
Провадження № 1-кп/611/89/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Друга Іванівка Барвінківського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч. 1 КК України, за таких обставин.

31 серпня 2018 року близько 20 години 00 хвилин в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 побачив раніше йому знайомого неповнолітнього ОСОБА_5 , який йшов по дорозі разом із ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 зупинився біля них, щоб з`ясувати у ОСОБА_5 коли той поверне його флеш - карту. В ході спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт.

В ході конфлікту ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи протиправно, на ґрунті виниклих особистих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, підійшов до нього та кулаком правої руки умисно вдарив його в обличчя в область рота.

В результаті, згідно висновку судово медичної експертизи від 13.09.2018 року № 245-13/18, ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді травматичного відлому коронки одного зуба верхньої щелепи, помірної хиткості двох зубів нижньої щелепи, крововилив в слизову оболонку верхньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєного ним злочину так, як це викладено вище. Він також показав, що спричинив потерпілому тілесні ушкодження на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли з за того, що потерпілий довгий час не повертав належну йому флеш карту. Цивільний позов ОСОБА_4 визнав частково, заявивши, що у нього відсутні кошти для задоволення пред`явленого йому цивільного позову.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, уважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 125 ч. 1 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставини, що обтяжують його покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, проживає зі співмешканкою і двома її дітьми, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, те, що він раніше не судимий і добре характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті 125 ч. 1 КК України у виді громадських робіт, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого пред`явлено цивільний позов про стягнення 76000 грн. в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків і 15000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов визнає частково, заявивши, що у нього відсутні кошти для задоволення пред`явленого йому цивільного позову.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З наданих потерпілим доказів вбачається, що документально підтверджено витрати та необхідність їх понесення в сумі 3600 грн., тому позов в частині стягнення матеріальних збитків підлягає частковому задоволенню в цій сумі.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд, дійшовши висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у заподіянні потерпілому легкого тілесного ушкодження, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

При цьому суд бере до уваги, що потерпілий при заподіянні йому тілесних ушкоджень відчував фізичний біль. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер протиправних дій ОСОБА_4 , ступінь його вини, глибину фізичних та психічних страждань потерпілого, те, що завдані потерпілому тілесні ушкодження вплинули на стан його здоров`я і вимагають лікування, оскільки потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичного відлому коронки одного зуба верхньої щелепи, помірної хиткості двох зубів нижньої щелепи, потерпілий відчував психічні страждання внаслідок приниження його людської гідності.

Суд при цьому виходить із вимог розумності, виваженості, співмірності і справедливості і вважає, цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 8000 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за статтею 125 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею громадські роботи на строк 100 (сто) годин.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3600 (три тисячі шістсот) грн. на відшкодування матеріальних збитків і 8000 (вісім тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, всього 11600 (одинадцять тисяч шістсот) грн., задовольнивши цивільний позов частково.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1