Справа №: 398/2508/17
провадження №: 1-кп/398/175/18
УХВАЛА

"28" грудня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001469 від 26 травня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И В:

Судом на обговорення поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою відповідно до вимог ст. 331 КПК України, оскільки строк його тримання під вартою закінчується 11 січня 2019 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин.

Прокурор вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити раніше обраний запобіжний захід на особисте зобов`язання або домашній арешт, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, потерпілу вже допитано, а тому ризик впливу на потерпілу відсутній.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при продовженні даного запобіжного заходу судом враховувалось, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке є тяжким злочином, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик того, що обвинувачений буде переховуватися від суду та без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню. Також, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, то існує ризик того, що він буде впливати на свідків, які ще не допитані судом.

Крім того, обвинувачений неодноразово судимий, в тому числі за вчинення розбою, та ознака повторності інкримінованого обвинуваченому злочину, свідчить про ігнорування ним принципу мирного володіння майном, в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

Стороною захисту не надано доказів того, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати або зменшились. Крім того, обставини, на які посилається обвинувачений та захисник вже були враховані слідчим суддею та судом при обранні запобіжного заходу та його продовженні, а також не спростовують зазначеного висновку суду.

За таких обставин, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 11 січня 2019 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

З тих же підстав суд вважає недоцільним змінювати зазначений запобіжний захід на інший, більш м`який, оскільки жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням від вартою, не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 28 грудня 2018 року до 25 лютого 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1