Справа № 489/996/17
Номер провадження 1-в/489/108/18
У Х В А Л А
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
13 листопада 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні подання про направлення для відбування покарання засудженого :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, неодруженого, працюючого, інваліда ІІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.08.2017 р. за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього за ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Начальник Інгульського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_6 , звернувся до суду з поданням про направлення засудженого для відбування покарання, в зв`язку з не виконанням ним покладених на нього вироком суду обов`язків, а саме неявкою його на реєстрацію та вчинення ним адміністративних правопорушень.

Вислухавши пояснення представника органу пробації, з`ясувавши думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що вказане подання не підлягає задоволенню.

Так, згідно ч.2 ст.78 КК України, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, у разі якщо засуджений до покарання з випробуванням не виконає покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений до покарання з випробуванням не виконує покладені на нього обов`язки, орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому, судом не було встановлено, що засуджений не виконав покладені на нього обов`язки, оскільки одноразово не з`явився на реєстрацію до органу пробації про недопустимість чого був попереджений та в подальшому невиконання цього обов`язку не допускав.

Крім того, вчинення засудженим правопорушень правопорушень, суд не може визнати систематичним, оскільки ним було 17.05.2018 р. в один і той же час вчинено два правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, сукупністю дій, відповідальність за які передбачена ст.130 ч.1 та ст.126 ч.2 КК України та іншого дня вчинено правопорушення, передбачене ст.178 ч.1 КК України, у вчиненні яких не вбачається систематичності.

Не виконання засудженим інших обов`язків, покладених на нього вироком суду, що б давало підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, не встановлено.

Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для направлення засудженого для відбування покарання, відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України.

Керуючись ст. 537, 539, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника Інгульського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_5 і направлення засудженого для відбування покарання, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївської апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: