Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3188/17
Провадження №1-кп/523/177/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

04.04.2019 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Одеси обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження №0000175 від 06.03.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, громадянина України, українця, маючого вищу юридичну освіту, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2013 року, приблизно о 12.50 год., у світлий час доби, ОСОБА_5 порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 «б», 8.7.3 «е», 8.7.4, 12.1, 12.4, 12.9 «б», дорожньої розмітки 1.9 та вимог дорожніх знаків 5.17 і 7.4.4 Правил дорожнього руху України.
Порушення виразилися в тому, що водій ОСОБА_5 у вказаний день та час, керуючи технічно справним автомобілем «Bentley», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснюючи рух біля будівлі № 134 по вул. Миколаївська дорога в Суворовському районі м. Одеси, не був уважним, не обрав безпечної швидкості руху та, рухаючись з перевищенням допустимої в межах населеного пункту швидкістю, а саме 94.6 км/год, виїхав на реверсивну смугу руху, ігноруючи вимоги дорожньої розмітки і заборонений для нього червоний сигнал реверсивного світлофора для вказаної смуги. Допустивши вищевказані порушення, водій ОСОБА_5 продовжив рух по реверсивній смузі та мав об`єктивну можливість рухатися з допустимою в межах населеного пункту швидкістю, однак заходів щодо її зниження не вжив, в результаті чого позбавив себе можливості своєчасно встановити пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїжджу частину в напрямку справа наліво відносно руху автомобіля, в результаті чого скоїв наїзд на вказаного пішохода.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 ,згідно висновку судово-медичної експертизи № 228-3704/2013 від 12.12.2013 отримав наступні тілесні ушкодження «...поєднана травма голови,тулуба, кінцівок:
а) закрита черепно-мозкова травма: крововилив в м`яких тканинах потиличної області голови, крововилив під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку і мозочка;
б) закрита травма грудної клітини і хрестцово-поперекової області: крововилив у м`яких тканинах задньої поверхні грудної клітини в проекції лівої лопатки, крововилив в м`яких тканинах лівої бічної поверхні грудної клітки по середній і задній пахвовій лініях, багатоуламковий перелом 1 -го лівого ребра з пошкодженням пристіночної плеври, розриви лівої підключичної артерії і вени з крововиливом в ліву плевральну порожнину (370 мл темно-червоної рідкої крові), переломи 2-4-го лівих ребер по лінії лопатки і 3-5-го лівих ребер по передній пахвовій лінії з крововиливами під пристіночну плевру, забій легенів, синець хрестцової області по хребетної і околохребетної лінії, садно хрестцово- поперекової області справа між околохребетною і лопатковою лініями, крововилив в м`яких тканинах хрестової області;
в) травма кінцівок: садна і синець лівого плеча, садно правої гомілки в проекції внутрішньої кісточки, синці та садна правої стопи, крововилив у м`яких тканинах задньо-зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній і середній третині на висоті 27-57 см від підошовних поверхонь стоп, закритий уламковий перелом лівої малогомілкової кістки на висоті 29 см від підошовних поверхонь стоп і перелом головки лівої малогомілкової кістки.
Всі тілесні ушкодження, що виявлені при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 за морфологічними даними (синці синюшно- фіолетового кольору, садна червоно-багряного кольору, розташовані нижче рівня непошкоджених тканин) і за даними судово-гістологічного дослідження (слабо виражена нерівномірна клітинна реакція) заподіяні прижиттєво, одномоментно, перед настанням смерті, протягом часу, що обчислюється хвилинами.
Тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 у вигляді поєднаної травми голови, тулуба, кінцівок, зазначені в п. 1 (а, б, в), заподіяні одномоментно по одному механізму і складають єдиний комплекс поєднаної травми, що ускладнилася розвитком шоку, були небезпечними для життя і згідно п.п.2.1.1 . (а), 2.1.3. (л), 2.1.3. (м), 2.1.3. (о), 2.1.3. (п) « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995 р.) мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень.
Смерть ОСОБА_6 знаходиться в прямому причинному зв`язку з закритою травмою грудної клітини у вигляді багатоуламкового перелому 1-го лівого ребра з пошкодженням пристіночної плеври, розривами лівої підключичної артерії і вени з крововиливом в ліву плевральну порожнину, переломами 2-4-го лівих ребер по лінії лопатки і 3-5-го лівих ребер по передній пахвовій лінії.
Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 виявився гіповолемічний шок (за даними судово-гістологічного дослідження - нерівномірне кровонаповнення органів, порушення гемодинаміки вмікроциркуляторному руслі у вигляді агрегації еритроцитів, сепарації крові в просвіті судин).
Згідно висновку судової автотехнісної експертизи № 6798 від 17.02.2014 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, в розгляді дорожньо-транспортної ситуації дії водія автомобіля «Bentley» регламентувались вимогами п. 12.4. Правил дорожнього руху, згідно яких в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/ч.
Під час руху на дорозі зі смугою реверсивного руху дії водія автомобіля «Веntley» регламентувались вимогами дорожніх знаків 5.17, 7.44 ПДР, згідно яких у напрямку руху автомобіля «Bentley» виїзд на реверсивну смугу і рух по ній були заборонені.
Належним виконанням вимог дорожніх знаків 5.17, 7.4.4 ПДР, не здійснено рух по реверсивній смузі проти дозволеного напрямку руху по ній, водій автомобіля «ВеШІеу`розпоряджався технічною можливістю не допустити умови виникнення події, тим самим розпоряджався технічною можливістю не допустити наїзд на пішохода.
В розгляді дорожньо-транспортної ситуації, дії водія автомобіля «Веntley», не відповідають вимогам дорожніх знаків 5.17, 7.4.4 ПДР, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з подією ДТП.
Згідно висновку комплексної судової автотехнічної експертизи , експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи № 5488/5985/5986 від 31.08.2015 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора ОСОБА_7 , в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Bentley» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 8.7.3 е), 8.7.4, та 12.9 б) Правил дорожнього руху України.
В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 для водія автомобіля ««Веntley» ОСОБА_5 визначалася виконанням вимог п. п. 8.7.3 е) та 8.7.4 Правил дорожнього руху України для чого в нього не було перешкод технічного характеру.
В даній дорожньо-транспортні ситуації дії водія автомобіля «Bentley» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. п. 8.7.3 е), 8.7.4 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
В даній дорожньо-транспортні ситуації дії водія автомобіля « ОСОБА_8 також не відповідали вимогам п. п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України. Однак дані невідповідності, з технічної точки зору, не знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно в листопаді 2013 року він рухався на автомобілі «Bentley», д/н НОМЕР_1 , по вул.. Миколаївська дорога в м.Одесі, та раптово на проїжджу частину вибіг чоловік, внаслідок чого стався наїзд на нього.

В той же час обвинувачений зазначив, що дуже шкодує про вчинене ним кримінальне правопорушення, завдану потерпілій матеріальну та моральну шкоду відшкодував, кається у скоєному.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений просив застосувати до нього дію Закону України «Про амністію в 2016 році», та звільнити його від покарання, у зв`язку із тим, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Так як, ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.286 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення і сприяння в його розкритті, позитивну характеристику за місцем проживання.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, його сімейний стан, те, що він є одруженим (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 25.07.2003 року), має на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 17.07.2008 року), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 12.01.2016 року), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 06.05.2014 року), а також те, що до здійснення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою раніше не судимою, вперше скоїв вищевказаний злочин.

Також при призначенні обвинуваченому покарання судом враховується те, що згідно заяви потерпілої ОСОБА_12 (та ОСОБА_13 ) отримали від ОСОБА_5 грошову компенсацію, у зв`язку із чим матеріальних та моральних претензій не мають, завдані збитки у результаті ДТП відшкодовано в повному обсязі.

Крім того при призначені покарання обвинуваченому, судом також враховується те, що як було встановлено в ході досудового розслідування - пішохід ОСОБА_6 перетинав проїзну частину вул.Миколаївська дорога, рухаючись справа наліво відносно руху автомобілю, у невстановленому для переходу місці, також суд враховує і поведінку обвинуваченого після скоєної дорожньо-транспортної пригоди.

Більш того, судом враховується положення п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, відповідно до якого при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд також враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази матеріалів кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , стану його здоров`я, сімейного стану, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе з призначенням покарання в мінімальних межах санкції статті.

Однак, в той же час, суд враховує той факт, що в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 було заявлено клопотання про звільнення його від відбування призначеного покарання відповідно до Закону України "Про амністію у 2016 році".

Статтею 85 КК України передбачено, що на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про застосування амністії в Україні» законом про амністію може бути передбачено повне звільнення зазначених у ньому осіб від відбування призначеного судом покарання (повна амністія) або часткове звільнення зазначених (часткова амністія).

Статтею 1 пунктом «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Підстав, які б слугували причиною, для неможливості застосування амністії, передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

У відповідності ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого щодо застосування відносно нього амністії, враховуючи, що обвинувачений є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році», у зв`язку з тим, що як було встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_5 має на утриманні трьох малолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківських прав, кримінальне правопорушення скоєне з необережності, не є особливо тяжким, а також те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, обвинуваченому ОСОБА_5 судом роз`яснені правові наслідки застосування амністії, на що останній заявив про згоду на звільнення від покарання згідно з актом амністії, за таких обставин суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» задовольнити.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

ОСОБА_5 від призначеного основного та додаткового кримінального покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, звільнити на підставі ст.1 п.в Закону України «Про амністію в 2016 році».

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_5 у виді домашнього арешту скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області витрати за проведення дактилоскопічної експертизи у розмірі 2202 грн 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 245 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 294 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення комісійної судово-трасологічної експертизи у розмірі 3680 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення криміналістичної експертизи у розмірі 3017 грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення криміналістичної експертизи у розмірі 1836 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення комплексної відеотехнічної і авто технічної експертизи вартістю 3532 грн 80 коп та 612 грн відповідно.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в інтересах Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення експертизи у розмірі 4149 грн 00 коп.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження, - відповідно до постанови про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24.02.2014 року автомобіль «Бентлі», р/н НОМЕР_1 , светр темно-синього кольору з коричневими вставками, сині джинси та полу-черевики чорного кольору вважати повернутими за належністю законним власникам.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження, - відповідно до постанови про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24.02.2014 року мікрочастки зі спинки, сидіння і підголівника вказаного автомобіля, два сліди пальців рук і два сліди долоні рук з рульового колеса, три сліди пальців рук і п`ять слідів долоні з лівої дверної стійки автомобіля, лист картонки з водійського місця зі слідами взуття зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1