Справа№ 308/5235/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001277 від 11.05.2017 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, особи ромської народності, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 4, 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, особи ромської народності, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , без освіти, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого звільнений із випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового провадження прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на підставі ст. 338 КПК України змінено обвинувачення і подано до суду обвинувальний акт, складений 17.12.2018 року та погоджений керівником Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , в якому уточнено фактичні обставини кримінального правопорушення та міститься формулювання зміненого обвинувачення у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 4, 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України, та про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України.

Судом визнано доведеним наступне формулювання обвинувачення.

11.05.2017 року, приблизно о 20.00 год., обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на території ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», що знаходиться по вул. Паризької Комуни, 3, в м. Ужгород, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою, у групі з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто попередньо (усно) домовившись перед початком вчинення злочину, схилив виконавця неповнолітнього ОСОБА_5 через вчинення словесних (вербальних) дій, шляхом умовлянням про необхідність вчинення кримінально-караного діяння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, під приводом неможливості самостійного фізичного його вчинення (травми ноги).

Крім того, 11.05.2017 року, приблизно о 20.00 год., обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на території ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», що знаходиться по вул. Паризької Комуни, 3, в м. Ужгород, також надав неповнолітньому ОСОБА_5 знаряддя вчинення злочину розкладний ніж, для вчинення вищевказаного кримінально-караного діяння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тим самим посприяв у вчиненні кримінального правопорушення неповнолітнім ОСОБА_5 .

В подальшому, у неповнолітнього ОСОБА_5 , внаслідок підбурювання та надання знаряддя вчинення кримінального правопорушення ножа ОСОБА_4 , виник умисел на вчинення діяння, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, зокрема неповнолітній ОСОБА_5 , з погрозою застосування ножа, який йому передав як знаряддя вчинення злочину ОСОБА_4 , без будь-якої на те причини приклав лезо ножа до частини тіла неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме до живота потерпілого, та із погрозою застосування насильства до потерпілого, який в той момент побоювався за своє життя та здоров`я і сприймав вказану погрозу застосування насильства від неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 як реальну, відкрито заволодів від потерпілого ОСОБА_9 срібними виробами, а саме срібним ланцюжком, вартість якого становить 1176 грн., та срібним хрестиком підвіскою, вартість якої становить 278,85 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1454,85 грн.

Протягом вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_4 спостерігав за вчинення кримінально-караного діяння виконавця ОСОБА_5 , тобто усвідомлював та був обізнаний про обставини та характер вчиненого злочину, згідно з попередньою домовленістю між собою та неповнолітнім ОСОБА_5 .

11.05.2017 року, приблизно о 20.00 год., неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на території ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», що знаходиться по вул. Паризької Комуни, 3, в м. Ужгород, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою, у групі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто попередньо (усно) домовившись перед початком вчинення злочину, внаслідок підбурювання та надання знаряддя вчинення кримінального правопорушення ножа ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення діяння, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, зокрема ОСОБА_5 , з погрозою застосування ножа, який йому передав як знаряддя вчинення злочину ОСОБА_4 , без будь-якої на те причини приклав лезо ножа до такої частини тіла неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як живота, та із погрозою застосування насильства до потерпілого, який в той момент побоювався за своє життя та сприймав вказану погрозу застосування насильства від обвинуваченого ОСОБА_5 як реальну, відкрито заволодів від потерпілого ОСОБА_9 срібними виробами, а саме срібним ланцюжком, вартість якого становить 1176 грн., та срібним хрестиком підвіскою, вартість якої становить 278,85 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1454,85 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що 11.05.2017 року, приблизно о 20.00 год., він передав ніж, який знаходився у нього в кишені, знайомому ОСОБА_5 та сказав останньому зірвати ланцюжок у потерпілого ОСОБА_9 . На даний час ланцюжок добровільно повернуто потерпілому. Про те, що ОСОБА_5 був неповнолітнім він не знав. Про вчинене шкодує та просить суд не карати його суворо.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що 11.05.2017 року, приблизно о 20.00 год., він з ножем, який йому передав ОСОБА_4 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та приставив ніж до живота останнього і сказав йому відати ланцюжок. Потерпілий відав йому ланцюжок, знявши самостійно зі своєї шиї та повісивши на його шию. Те, що він є неповнолітнім, обвинувачений ОСОБА_4 не знав. Коли на місце події прибули працівники поліції він зняв зі своєї шиї ланцюжок та відкинув, а ніж викинув. Про вчинене шкодує та просить суд не карати його суворо.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень доведена повністю та підтверджується сукупністю наступних зібраних доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_9 , будучи допитаним у судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_10 та представника органу опіки та піклування ОСОБА_7 , пояснив, що у 2017 році, ввечері, по вул. Паризької Комуни в м. Ужгород, до нього підійшов ОСОБА_5 , який вийняв зі своєї кишені складений ніж, відкрив ніж та приставив до живота і сказав віддати ланцюжок із хрестиком, які знаходилися у нього на шиї. У той момент, коли ОСОБА_5 приставив ніж до його живота, він побоювався за своє життя. Після цього він зняв ланцюжок зі своєї шиї та повісив на шию ОСОБА_5 . Коли обвинувачений ОСОБА_5 вчиняв вказані дії він також бачив іншого співучасника, а саме обвинуваченого ОСОБА_4 , який сидів та дивився за діями ОСОБА_5 . Крім того, він бачив як ОСОБА_4 сидів та передав ніж ОСОБА_5 , при цьому вони спілкувалися між собою. Після того як він віддав ланцюжок обвинувачений ОСОБА_5 відійшов до ОСОБА_4 з ножем у кишені. Потім приїхали працівники поліції і затримали обвинувачених. Претензій до обвинувачених немає, ланцюжок із хрестиком йому повернуто.

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11.05.2017 року ОСОБА_11 повідомив, що 11.05.2017 року, приблизно о 20.00 год., двоє невідомих осіб чоловічої статті, перебуваючи на подвір`ї перед будівлею ДНЗ «УЦПТО», що знаходиться в м. Ужгород по вул. Паризької Комуни, 3, погрожуючи предметом, схожим на ніж, відібрали у неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , срібний ланцюжок із хрестиком (т. 1, а.с. 47-48).

З протоколу огляду місця події від 11.05.2017 року (розпочато о 21.30 год. та закінчено о 22.30 год.) та ілюстраційної таблиці до нього вбачається, що об`єктом огляду є територія ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, 3. На території ДНЗ, неподалік воріт на відстані близько 10 метрів знаходяться двоє осіб чоловічої статті ромської народності, які назвалися: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 . Поряд із вказаними особами на землі знаходиться ланцюжок срібний із хрестиком, який під час огляду упаковано в спецпакет № 1296690. В подальшому під час огляду вказаним особам було запропоновано видати речі, які заборонені, на що особа чоловічої статті, яка назвалася ОСОБА_4 видала із кишені брюк складний ніж, довжина якого у складеному вигляді 12,3 см. Під час огляду на металевий предмет, схожий на складений ніж, накладено марлеву пов`язку та загорнуто у кухонну фольгу, упаковано у спецпакет № 4314861. Крім того, під час огляду виявлено та вилучено відрізки «скотч» зі слідами пальців з леза ножа (т. 1, а.с. 50-56).

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.05.2017 року, слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , в приміщенні СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за участю захисника ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_13 , 11.05.2017 року, о 22.00 год., затримано ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 59-63).

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.05.2017 року, вбачається, що слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , в приміщенні СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за участю захисника ОСОБА_6 , 11.05.2017 року, о 22.00 год., затримано ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 64-68).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.05.2017 року та фототаблиці до нього слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , в приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, при природному освітленні, у присутності понятих: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , провів пред`явлення для впізнання таких осіб: 1. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 ; 2. ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_5 ; 3. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ; 4. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_6 . Перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілого ОСОБА_9 попередньо з`ясовано чи може він впізнати особу, допитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу. На запитання слідчого потерпілий ОСОБА_9 відповів, що так, особу яку він бачив 11.05.2017 року, близько 20.00 год., на території ДНЗ «УЦПТО», що по вул. Паризької Комуни, 3, в м. Ужгород, та який відкрито із погрозою застосування ножа заволодів його ланцюжком із хрестиком, він впізнати зможе по загальним рисам обличчя, тілобудові та зросту. У відсутності особи, що впізнає, понятим було роз`яснено, що ОСОБА_9 буде впізнавати особу за візуальним спостереженням. Після цього слідчим особі, яка пред`являється для впізнання, у відсутності особи, що впізнає, було запропоновано зайняти будь-яке місце серед інших осіб, в числі яких він пред`являється для впізнання, і він вибрав місце перше справа та табличку з номером 1. Таким чином, особи, які пред`являються для впізнання, були розміщені в такому порядку зліва направо: 1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ; 2. ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_5 ; 3. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_6 ; 4. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 . Після цього в кімнату для впізнання була запрошена особа, що впізнає. На запитання слідчого, чи впізнає він серед пред`явлених осіб особу, яку він бачив 11.05.2017 року, близько 20.00 год., на території ДНЗ «УЦПТО» за адресою: м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, 3, та який відкрито із погрозою застосування ножа заволодів його ланцюжком із хрестиком, потерпілий повідомив, що так, впізнає особу під номером 1 ( ОСОБА_5 ) за загальними рисами обличчя, зростом, тілобудові, худощавості, кольору шкіри, впавшому лиці. Протокол підписано потерпілим, його законним представником, викладачем-вихователем, особами, які пред`являлися для впізнання, підозрюваним, його захисником та законним представником, а також понятими (т. 1, а.с. 69-73).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.05.2017 року та фототаблицею до нього слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , в приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, при природному освітленні, у присутності понятих: ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , провів пред`явлення для впізнання таких осіб: 1. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_7 ; 2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; 3. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_7 ; 4. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_8 . Перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілого ОСОБА_9 попередньо з`ясовано чи може він впізнати особу, допитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу. На запитання слідчого потерпілий ОСОБА_9 відповів, що так, особу яку він бачив 11.05.2017 року, близько 20.00 год., на території ДНЗ «УЦПТО», що по вул. Паризької Комуни, 3, в м. Ужгород, та який спостерігав за діями особи, яка відкрито заволоділа ланцюжком з хрестиком із застосуванням погрози ножем, він впізнати зможе по загальним рисам обличчя, тілобудові та зросту. У відсутності особи, що впізнає, понятим було роз`яснено, що ОСОБА_9 буде впізнавати особу за візуальним спостереженням. Після цього слідчим особі, яка пред`являється для впізнання, у відсутності особи, що впізнає, було запропоновано зайняти будь-яке місце серед інших осіб, в числі яких він пред`являється для впізнання, і він вибрав місце перше справа та табличку з номером 4. Таким чином, особи, які пред`являються для впізнання, були розміщені в такому порядку зліва направо: 1. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_7 ; 2. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_7 ; 3. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_8 ; 4. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 . Після цього в кімнату для впізнання була запрошена особа, що впізнає. На запитання слідчого, чи впізнає він серед пред`явлених осіб особу, яку він бачив 11.05.2017 року, близько 20.00 год., на території ДНЗ «УЦПТО», що по вул. Паризької Комуни, 3, в м. Ужгород, та який спостерігав за діями особи, яка відкрито заволоділа ланцюжком з хрестиком із застосуванням погрози ножем, потерпілий повідомив, що так, впізнає особу під номером 4 ( ОСОБА_4 ) за загальними рисами обличчя, зростом, тілобудові, кольору шкіри, носу та бровах. Протокол підписано потерпілим, його законним представником, викладачем-вихователем, особами, які пред`являлися для впізнання, підозрюваним, його захисником, а також понятими (т. 1, а.с. 74-78).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.05.2017 року та фототаблиці до нього вбачається, що слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , в приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, при природному освітленні, у присутності понятих: ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , провів пред`явлення для впізнання таких осіб: 1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; 2. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_7 ; 3. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_7 ; 4. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_8 . Перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_23 попередньо з`ясовано чи може він впізнати особу, допитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу. На запитання слідчого свідок ОСОБА_23 відповів, що так, особу яку він бачив 11.05.2017 року, близько 20.00 год., на території ДНЗ «УЦПТО», що по вул. Паризької Комуни, 3, в м. Ужгород, та який спостерігав за діями ОСОБА_24 , знаходячись неподалік сходової клітини, він впізнати зможе по загальним рисам обличчя, тілобудові та зросту. У відсутності особи, що впізнає, понятим було роз`яснено, що ОСОБА_23 буде впізнавати особу за візуальним спостереженням. Після цього слідчим особі, яка пред`являється для впізнання, у відсутності особи, що впізнає, було запропоновано зайняти будь-яке місце серед інших осіб, в числі яких він пред`являється для впізнання, і він вибрав місце перше справа та табличку з номером 2. Таким чином, особи, які пред`являються для впізнання, були розміщені в такому порядку зліва направо: 1. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_7 ; 2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; 3. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_8 ; 4. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_7 . Після цього в кімнату для впізнання була запрошена особа, що впізнає. На запитання слідчого, чи впізнає він серед пред`явлених осіб особу, яку він бачив 11.05.2017 року, близько 20.00 год., на території ДНЗ «УЦПТО», що по вул. Паризької Комуни, 3, в м. Ужгород, та який спостерігав за діями ОСОБА_24 , знаходячись неподалік сходової клітини, свідок повідомив, що так, впізнає особу під номером 2 ( ОСОБА_4 ) за загальними рисами обличчя, зростом, кольору шкіри, носу та бровах. Протокол підписано свідком, особами, які пред`являлися для впізнання, підозрюваним, його захисником, а також понятими (т. 1, а.с. 79-83).

Висновком експерта від 25.05.2017 року № 11/270 стверджується, що залишкова вартість срібного ланцюжка з хрестиком, наданого на дослідження, бувшого у використанні з врахуванням ознак зносу, станом цін на 11.05.2017 року може становити 1454,85 грн., в тому числі: ланцюжок 1176 грн.; підвіска 278,85 грн. (т. 1, а.с. 87-96).

Висновком експерта від 23.05.2017 року № 3/271 підтверджується, що сліди папілярних ліній пальців рук, виявлені та вилучені при огляді місця події від 11.05.2017 року за адресою: м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, 3, придатні для ідентифікації за ними особи, що їх залишила. Сліди папілярних ліній пальців рук, виявлені та вилучені при огляді місця події від 11.05.2017 року за адресою: м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, 3, залишені не неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою. Сліди папілярних ліній пальців рук, виявлені та вилучені при огляді місця події від 11.05.2017 року за адресою: м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, 3, залишені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 101-110).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.05.2017 року та фототаблиці до нього слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , за участю підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника, у присутності двох понятих, проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей кримінального правопорушення. Слідчим експериментом встановлено, що дану сліду дію розпочато в приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, а саме в службовому кабінеті № 21 слідчого відділу, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10а. В приміщенні даного кабінету присутні наступні учасники: слідчий ОСОБА_12 , конвой-опер ОСОБА_25 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 , поняті ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , статисти ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Після того підозрюваний ОСОБА_4 та решта учасників даної слідчої дії попрямували в двір даної адміністративної будівлі, де був розташований службовий автомобіль, в якого помістилися всі учасники. Сидячи в даному автомобілі підозрюваний ОСОБА_4 попросив водія відвезти всіх учасників за адресою: м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, 3, а саме до ДНЗ «УЦПТО». По приїзду на вказану адресу підозрюваний ОСОБА_4 попросив всіх учасників даної слідчої дії вийти з автомобіля та попрямувати до входу, а саме до воріт даного закладу, при цьому розповівши, що сама подія мала місце за даною адресою. ОСОБА_4 попросив всіх учасників підійти до сходової клітини, яка розташована на території даного закладу та розставив всіх учасників, а саме статистів 1 та 2 він помістив на площадці зверху, при цьому пояснив, що на даному місці в момент вчинення злочину знаходився потерпілий та його друг. Також при цьому ОСОБА_4 пояснив, що саме під даною площадкою він сказав неповнолітньому ОСОБА_30 , щоб він піднявся до хлопців та забрав в одного з них ланцюжок з хрестиком, оскільки вона йому сподобалася. Крім того, ОСОБА_4 пояснив, що саме на даному місці він передав ОСОБА_24 ніж, який знаходився в нього в кишені. Під час даної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що він при цьому буде поруч кричати, щоб йому викликали швидку, оскільки його болить нога. Також підозрюваний ОСОБА_4 повідомив всіх учасників даної слідчої дії, що саме на даному місці він сказав ОСОБА_30 , що він не підніметься з ним на верх, оскільки болить нога. Після чого ОСОБА_4 попросив всіх учасників даної слідчої дії відійти на відстань близько 3-5 метрів від сходової клітини в сторону входу. Пройшовши на дану відстань, а саме на 3 метри від сходової клітини, ОСОБА_4 показав, що саме на цьому місці він присів на землю боком до сходової клітини та симулював біль ноги. Після того він пояснив, що на цьому місці був затриманий працівниками поліції (т. 1, а.с. 111-117).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 30.05.2017 року та фототаблиці до нього вбачається, що слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника, законного представника та психолога, у присутності двох понятих, проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей кримінального правопорушення. Слідчим експериментом встановлено, що дану сліду дію розпочато в приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, а саме в службовому кабінеті № 21 слідчого відділу, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10а. В приміщенні даного кабінету присутні наступні учасники: слідчий ОСОБА_12 , конвой-опер ОСОБА_25 , підозрюваний ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_13 , захисник ОСОБА_6 , поняті ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , статисти ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_31 . Після того підозрюваний ОСОБА_5 та решта учасників даної слідчої дії попрямували в двір даної адміністративної будівлі, де був розташований службовий автомобіль, в якого помістилися всі учасники. Сидячи в даному автомобілі підозрюваний ОСОБА_5 попросив водія відвезти всіх учасників за адресою: м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, 3, а саме до ДНЗ «УЦПТО». По приїзду на вказану адресу підозрюваний ОСОБА_5 попросив всіх учасників даної слідчої дії вийти з автомобіля та попрямувати до входу, а саме до воріт даного закладу, при цьому розповівши, що саме на цьому місці відбувалася подія, а саме вчинення даного злочину. ОСОБА_5 попросив всіх учасників підійти до сходової клітини, яка розташована на території даного закладу та розставив всіх учасників, а саме статистів 1 та 2 він помістив на площадці зверху, при цьому пояснив, що на даному місці в момент вчинення злочину знаходився потерпілий та його друг. Також ОСОБА_5 пояснив, що саме на цьому місці ОСОБА_4 передав йому в руки ніж та сказав вчинити злочин, а саме забрати ланцюжок з шиї потерпілого. Потім ОСОБА_5 попросив всіх учасників піднятися сходовою клітиною вверх до статистів та показав, що справа стояв потерпілий, а зліва від нього його друг свідок. Потім ОСОБА_5 сказав, що він попросив потерпілого відійти з ним на деяку відстань та показав учасникам місце, куди саме. Відійшовши на відстань близько 3-4 метри ОСОБА_5 повідомив, що саме на цьому місці він погрожував ножем потерпілому та відібрав в нього ланцюжок з хрестиком. Потім ОСОБА_5 показав учасникам відстань та місце, куди він продемонстрував ножем. Також при цьому ОСОБА_5 показав місце, де знаходився його друг ОСОБА_4 , поставивши на нього статиста 3. Під час даної слідчої дії ОСОБА_5 пояснив, що коли він за проханням ОСОБА_4 вчиняв даний злочин останній, знаходячись знизу, бачив все та знав про те, що він робить (т. 1, а.с. 118-125).

Таким чином, оцінивши у сукупності вищенаведені докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 11.05.2017 року, приблизно о 20.00 год., на території ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , підбурив та надав останньому ніж для вчинення нападу з метою заволодіння срібними виробами потерпілого ОСОБА_9 , а обвинувачений ОСОБА_5 , у свою чергу, внаслідок підбурювання та надання йому ОСОБА_4 ножа, з погрозою його застосування вчинив напад з метою заволодіння срібними виробами потерпілого ОСОБА_9 , поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя потерпілого, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1454,85 грн.
Статтею 27 КК України визначено види співучасників.

Згідно з ч. 2 ст. 27 КК України виконавцем (співвиконавцем) є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, вчинила злочин, передбачений цим Кодексом.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 29 КК України виконавець (співвиконавець) підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає вчинений ним злочин. Організатор, підбурювач та пособник підлягають кримінальній відповідальності за відповідною частиною статті 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає злочин, вчинений виконавцем.
Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. п. 6, 12, 24 постанови «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року № 10, розбій як злочин проти власності (ст. 187 КК України) це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за ст. 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки). Злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину. Відповідно до статті 26 КК України співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину. Якщо група осіб за попередньою змовою мала намір вчинити крадіжку чи грабіж, а один з її учасників застосував або погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, то дії цього учасника належить кваліфікувати як розбій, а дії інших осіб відповідно як крадіжку чи грабіж за умови, що вони безпосередньо не сприяли застосуванню насильства або не скористалися ним для заволодіння майном потерпілого. Дії особи, яка безпосередньо не брала участі у вчиненні злочину, але порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину або предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню злочину, належить кваліфікувати як співучасть у скоєному у формі пособництва з посиланням на частину п`яту статті 27 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. ч. 4, 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою підбурювання та пособництво у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Виходячи з наведених приписів ст. 29 КК України тароз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року № 10, суд виключає з кваліфікації діяння ОСОБА_5 посилання сторони обвинувачення на ч. 2 ст. 27 КК України, а саме виконавець у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, як помилкові, оскільки обвинувачений, як виконавець, підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини КК України, яка передбачає вчинений ним злочин ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 68 КК України при призначенні покарання співучасникам злочину суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, характер та ступінь його участі у вчиненні злочину,дані про особу винного, який є молодим за віком, ніде не працює і є малозабезпеченою особою, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку в ОКТМО «Фтизіатрія», в психоневрологічному диспансерному відділенні Ужгородської міської поліклініки та під диспансерним наглядом в Закарпатському обласному наркологічному диспансері не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, суд вважає за необхідне не визнавати зазначену стороною обвинувачення обтяжуючу ОСОБА_4 покарання обставину вчинення злочину особою повторно, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 89 КК України передбачено, що такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом
Як роз`яснено у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, обставини, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5, 8, 11, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд залежно від конкретних обставин справи (зокрема, за відсутності зв`язку якоїсь із названих у цих пунктах обставин зі злочином) вправі не визнати обтяжуючими, навівши у вироку відповідні мотиви.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2019 року (справа № 308/5218/17), що набрала законної сили, ОСОБА_4 звільнено від призначеного основного покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2017 року, згідно з яким його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі з іспитовим строком один рік, у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Із змісту вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2017 року вбачається, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 було вчинено 02.05.2017 року. Разом з тим, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочину 11.05.2017 року, тобто до ухвалення вищевказаного вироку.

Відтак, суд, враховуючи положення ч. 4 ст. 32 КК України, не визнає обтяжуючу ОСОБА_4 покарання обставину вчинення злочину особою повторно, з огляду на відсутність зв`язку даної обставини зі злочином, передбаченим ч. 1 ст. 186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, характер та ступінь його участі у вчиненні злочину,дані про особу винного, його вік, який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку в дитячих лікаря-фтизіатра, лікаря-психіатра та під диспансерним наглядом в Закарпатському обласному наркологічному диспансері не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, визначеною ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 року № 7, згідно зі ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, то вчинення саме в цей період нового умисного злочину утворює з попереднім умисним злочином їх рецидив.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 11.05.2017 року вчинив новий умисний злочин маючи судимість за попередній умисний злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2017 року, що набрав законної сили, то наведене відповідно утворює рецидив злочинів.
За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу ОСОБА_4 , його поведінку після вчинення злочину, керуючись вимогами кримінального закону про те, що винній особі має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення, суд вважає, що ОСОБА_4 є суспільно небезпечною особою, і його виправлення повинно відбуватися в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, що передбачена ч. 2 ст. 187 КК України, із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу ОСОБА_5 , ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його стійку криміногенну поведінку, про що свідчить те, що він вчинив новий умисний злочин проти власності, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, у той час, коли був звільнений від відбування призначеного йому покарання за вчинений раніше злочин проти власності з іспитовим строком, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 187 КК України.
Виходячи з положень ст. 98 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив злочин будучи неповнолітнім, додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з абзацом 7 п. 26 цієї Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2017 року (справа № 308/159/17) ОСОБА_5 визнано винним у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого звільнений із випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

За таких обставин, оскільки даний злочин обвинуваченим ОСОБА_5 було вчинено в період іспитового строку, суд вважає, що покарання слід призначити на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, а саме до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Водночас підстав для застосування до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 187 КК України, виходячи із ступеня тяжкості вчинених злочинів, конкретних їх обставин вчинення, даних про особу обвинувачених, суд не вбачає.
На думку суду, в даному конкретному випадку саме такі покарання будуть пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і попередження нових злочинів.

Цивільного позову не заявлено.

Ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2017 року (справи № 308/4496/17) щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно було обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою з визначенням розмірів застави, достатніх для забезпечення виконання ними обов`язків, передбачених КПК України.

Ухвалами суду під час даного судового провадження обвинуваченим було продовжено дію запобіжних заходів у виді тримання під вартою.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, судом зараховується строк попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вказані положення ч. 5 ст. 72 КК України втратили чинність 21.06.2017 року на підставі Закону України від 18.05.2017 року № 2046-VIII.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили інкриміновані їм кримінальні правопорушення 11.05.2017 року, тобто в період, коли чинною була ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», що свою чергу свідчить про те, що при вирішенні питання про зарахування обвинуваченим строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України саме в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, яка поліпшує становище обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Така позиція узгоджується із правовим висновком щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладеним у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року в справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 року № 3352-ХІІ попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно зарахувати в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду, тобто з 11.05.2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що не погіршуватиме становища обвинувачених.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України та п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину та судових витрат» від 07.07.1995 року № 11, у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначення в певних частках, з урахуванням ступеня вини кожного із засуджених.

З урахуванням викладеного, процесуальні витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в загальній сумі 1285,61 грн., з яких за проведення товарознавчої експертизи № 11/270 від 25.05.2017 року в сумі 494,50 грн., судової дактилоскопічної експертизи № 3/271 від 23.05.2017 року в сумі 494,80 грн. та дактилоскопічної експертизи в сумі 296,61 грн., слід покласти на обвинувачених, а саме стягнути з кожного в рівних частках по 642,80 грн.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 4, 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання за ч. ч. 4, 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 11 травня 2017 року 22.00 год., тобто з моменту його затримання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати ОСОБА_4 до строку відбутого ним покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 11 травня 2017 року до набрання вироком законної сили, включно.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2017 року 6 (шість) місяців позбавлення волі, і остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 11 травня 2017 року 22.00 год., тобто з моменту його затримання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати ОСОБА_5 до строку відбутого ним покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 11 травня 2017 року до набрання вироком законної сили, включно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 642 (шістсот сорок дві) гривні 80 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави 642 (шістсот сорок дві) гривні 80 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Речові докази: запаховий слід, який упаковано в спецпакет № 4314861, предмет, з виду схожий на ніж, який упаковано в спецпакет № 4314860; «скотч» зі слідами папілярних ліній та дві дактилокарти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які упаковано в спецпакет № 3558323, що передано в камеру зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити; срібний ланцюжок з хрестиком, що передано власнику на відповідальне зберігання вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1