Ухвала
про залишення скарги без руху
25 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 643/9971/16-к
провадження № 51- 799 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2018 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначеного судового рішення, при цьому посилається на ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 січня 2019 року та просить скасувати лише вирок суду, однак така вимога не узгоджується з положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктів 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений ОСОБА_4 подав скаргу на вирок суду першої інстанції та ставить вимогу про його скасування, хоча до скарги додав копію ухвали Харківського апеляційного суду від 17 січня 2019 року, на яку є посилання у скарзі, однак вимог щодо ухвали апеляційної інстанції не вказав. Зазначена ним вимога не узгоджується з положеннями статті 436 КПК, оскільки не є конкретною вимогою до суду касаційної інстанції в частині оскарження судових рішень, а саме щодо їх скасування або зміни відповідно до зазначеної норми КПК.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 у скарзі посилається, в тому числі, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а також те, що апеляційний суд не дослідив доводи апеляційних скарг, однак при цьому не вказав належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень з урахуванням положень ст. 412 КПК. Зокрема у скарзі не зазначено, які норми кримінального процесуального закону порушено судами при постановленні судових рішень.

Засуджений ОСОБА_4 у скарзі хоча й зазначає про призначення покарання, яке не відповідає його особі та ступеню тяжкості вчиненого злочину, але при цьому не зазначив обґрунтувань щодо суворості призначення покарання та не вказав, в чому полягає явна несправедливість призначеного йому покарання з урахуванням положень ст. 414 КПК.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Проте, у скарзі засудженим зазначено про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, з урахуванням положень статей 433, 438 КПК.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2018 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3