Номер провадження: 11-кп/813/356/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_10 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Київського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002331 від 23 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 28.03.1996 року Одеським обласним судом за ч.3 ст.142, ст.191, ст.42 КК України (в ред.1960 року) до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 24.02.2005 року Київським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.296 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 23.06.2010 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяцям позбавлення волі, звільнений на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 28.04.2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.198, 71 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі; 27.05.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.3 ст.185 КК України,-

ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 03.11.1993 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.141 КК України (ред.1960 р.) до 3 років позбавлення волі;

- 15.01.1999 року Центральним районним судом м. Одеси за ч.3 ст.142, ч.2 ст.140, ст.208, 42 КК України (ред.1960 р.) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 29.01.2010 року Южненським міським судом Одеської області за ч.1ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 27.06.2012 року Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 5 днів позбавлення волі,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у чиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання:

-за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців;

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_8 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 23 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнано винуватим в вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_9 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 23 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання із речовими доказами у кримінальному провадженні.

Не погодившись із вказаним вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_9 та прокурор Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_12 подали апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 просили повторно дослідити докази у кримінальному провадженні, скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Доводи апеляційних скарг обвинувачений та його захисник обґрунтували в тому числі тим, що суд першої інстанції не дав повну та всебічну оцінку доказам та показанням свідків. Судом допущено неповнота судового розгляду, через яку залишились недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 підтримали клопотання про повторне дослідження обставин кримінального провадження, а саме просили апеляційний суд:

-викликати та допитати експертів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в суді за висновками проведених криміналістичної та судово-медичної експертизи для з`ясування механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому,

-викликати та допитати понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які приймали участь при проведенні огляду місця події та складання протоколу затримання особи для з`ясування обставин затримання з викраденим майном,

-викликати та допитати у якості свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які приймали участь під час впізнання 04 листопада 2016 року.

-витребувати з Одеського слідчого ізолятора управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області медичну документацію на обвинуваченого ОСОБА_8 та висновок останнього медичного обстеження.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали клопотання, прокурора, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_11 , які заперечували проти заявленого клопотання, вважали, що звернення з таким клопотанням є безпідставним та направлене на затягування апеляційного розгляду, дослідивши доводи клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому жоден доказ не має наперед встановленої сили.

При розгляді заявленого стороною захисту клопотання апеляційний суд також враховує положення ст. 22, частин 2, 4 ст. 396, ч.3 ст. 404, ч.1 ст. 407, ч.1 ст.418 КПК, відповідно до яких кримінальне провадження в суді здійснюється на умовах змагальності, що передбачає самостійне отстоювання стороною своїх правових позицій, прав і законних інтересів, з правом подання до суду відповідних доказів, клопотань.

Суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, тільки за клопотанням учасників судового провадження (зокрема, апелянта) і тільки за умови, що вони досліджувались судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів заявлялось клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Дослідивши доводи клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_10 та керуючись приписами ч.3 ст.404 КПК України, апеляційний суд не вбачає підстав для його задоволення оскільки зазначені в клопотанні докази, які просять дослідити в ході апеляційного розгляду кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , даним критеріям не відповідають.

В клопотанні не обґрунтовано те, що докази, які сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_8 просить повторно дослідити апеляційним судом, неповно чи з порушенням були досліджені судом першої інстанції. Фактично мотивація сторони захисту зводиться до переоцінки цих доказів, що само по собі не є умовою і підставою для повторного дослідження доказів.

Судовий розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у суді першої інстанції, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального провадження. Непогодження сторони захисту із показаннями свідків, висновками експертиз, не є підставою для повторного дослідження цих доказів.

Також апеляційний суд не вбачає підстав для дослідження доказів, зокрема допиту свідків, які виконували функції понятих при проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та розцінює дану вимогу захисника як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування апеляційного розгляду кримінального провадження.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_10 про повторне дослідження доказів та допит свідків та потерпілих, що не були допитані в суді першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002331 від 23 серпня 2016 року, являється необґрунтованим, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями ст. 22, 376, частин 2, 4 ст. 396, ч.3 ст. 404, 405, ч.1 ст. 407, ч.1 ст.418, 419 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, та дослідження доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та окремому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4