"10" січня 2019 р. Справа № 363/2144/14-к
ВИРОК
Іменем України
10 січня 2019 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000277 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород, Київської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2017 року народження, не працюючого офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , 23.02.2014 року близько 15-00 год. знаходився неподалік будинку АДРЕСА_3 , де зустрів ОСОБА_6 . В цей час, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_6 та на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс останньому удар металевою трубою, яку тримав у правій руці, в область голови, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на землю.

В результаті вказаних дій у ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 15осв. - 2014 від 25.02.14 виявлені наступні тілесні ушкодження: в лобовій області справа рана лінійно-звивистої форми, зашита трьома хірургічними швами довжиною 2.9 см. В області верхньої та нижньої повіки правого ока синець невизначеною форми синюшно-лілового кольору розміром 3.5 х 6.8 см.

Вищеописані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів (в тому числі ударів кулаками, другими тупими предметами) і в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень легкої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я строком більше шести, але не більше двадцяти одного дня.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, форму вини та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема пояснивши, що дійсно 23.02.2014 року приблизно 15-00 год. перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 зустрів сусіда ОСОБА_6 та на ґрунті неприязних відносин, наніс йому удар металевою трубою, в область голови, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на землю, але через де який час встав і пішов. Крім того, вказує, що розкаюється у вчиненому.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують та стан здоров`я обвинуваченого.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений за місцем реєстрації характеризується посередньо, за останнім місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимий та висновок органу пробації у досудовій доповіді про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк.

На підставі викладеного, з метою попередження нових злочинів, виправлення ОСОБА_5 , з врахуванням вимог статті 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції визначеної ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати речові доказі по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасники судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1