ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9125/18
провадження № 1-кс/753/3877/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" липня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_4 , про відвідслідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги заявника у справі № 753/9125/18, провадження № 1-кс/753/3743/18 -

в с т а н о в и в:
17.07.2017, 18.07.2018 до мого провадження надійшла заява про відвід з доповненнями, в обґрунтування якої заявник зазначив, що слідчим суддею були порушені його права, оскільки суддя приховує злочини вчинені співробітниками Дарницького УПГУНП в м. Києві, а саме невиконання ними ухвали судді, яка набрала законної сили, а також вчинила корисливий злочин проти заявника. Таким чином у заявника є всі підстави вважати, що слідчий суддя ОСОБА_5 є упередженою і не може приймати участь у розгляді скарги заявника.

Заявник будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви про відвід до суду не з`явився, про поважність причин неявки у заявах про відкладення розгляду справи не повідомив.

Ні дух, ні буква статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не перешкоджають особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Слідчий суддя вважає, що неявка заявника має місце не з поважних причин, останній був обізнаний про двічі призначені судові засідання заяви про відвід, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що заявник добровільно відмовився від того, щоб взяти участь у розгляді поданої ним заяви, зловживаючи своїми правами, штучно створюючи підстави для відкладення судових засідань. Так, на вимогу заявника судові повістки направляються останньому на абонентську скриньку за вимогою, а отже їх своєчасне отримання залежить виключно від заявника, а не від суду.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність заявника.

Прокурор зазначив, що заява є надуманою і обставини викладені в заяві та додатку не передбачені чинним кримінально - процесуальним законом.

Дослідивши заяву додаток до заяви, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, гарантоване статтею 6 § 1 право на справедливий судовий розгляд вимагає, аби будь-яка справа розглядалась встановленим законом «незалежним і безстороннім судом». Між поняттями незалежності і об`єктивної безсторонності існує тісний зв`язок. Тому питання їх дотримання ЄСПЛ часто розглядає сукупно (Findlay проти Сполученого Королівства, § 73).
Стаття 6 § 1 вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру, § 118; Micallef проти Мальти, § 93).
У рамках суб`єктивного підходу ЄСПЛ завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (Kyprianou проти Кіпру, § 119; Hauschildt проти Данії, § 47).
Для того, щоб вирішити, чи у даній справі є правомірні підстави сумніватись в неупередженості судді, слід взяти до уваги думку скаржника, яка в свою чергу не можна надавати вирішальної ролі. Визначальною є потреба встановити, чи його оцінка може вважатись об`єктивно виправданою (Ferrantelli і Santangelo проти Італії, § 58; Padovani проти Італії, § 27).
Заявник не навів жодної обґрунтованої обставини порушення слідчим суддею прав останнього, як скаржника під час розгляду поданої ним скарги.
На думку слідчого судді вказана скарга ґрунтується на доводах, які не є об`єктивно виправданими, є формальними міркуваннями скаржника щодо порушення його прав. Вимоги про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, направлені не на відновлення порушеного права заявника або його дотримання чи забезпечення, а на зловживання процесуальними правами і жодним чином не пов`язані із виконанням суддею покладених на неї обов`язків, як професійного судді, зокремапід час розгляду скарги заявника.
З поданих матеріалів скарги вбачається, що суддею ОСОБА_5 , дотримано відповідні норми кримінально - процесуального закону після надходження скарги заявника до її провадження.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що подання заяви про відвід повинно містити беззаперечні обставини, які б поза розумним сумнівом могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді. У іншому випадку такі дії можуть бути розцінені, як тиск на суд і будуть мати для заявника негативні наслідки.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що заява про відвід є надуманою і задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_4 , про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду скарги заявника у справі № 753/9125/18, провадження № 1-кс/753/3743/18 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: