Провадження № 1-кп/127/1116/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005571 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Косів Чортківського району Тернопільської області, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, працюючої бухгалтером в ПП ОСОБА_7 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2016 року біля 19:20 год. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухалась по вул. К. Василенка зі сторони вул. Пирогова в напрямку вул. 600-річчя у м. Вінниці. В районі перехрестя з вул. Л. Чайкіної, в порушення вимог п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_5 не врахувала дорожню обстановку, не переконалась у безпеці зміни напрямку руху праворуч, не надала переваги в русі мотоциклу «Suzuki Intruder 400», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого, з необережності допустила зіткнення з останнім.
В результаті даної пригоди ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: закритий перелом великого горбика правої плечової кістки без зміщення уламків; забій, садно правої половини грудної клітки; забій правого стегна, частковий розрив литкового м`яза правої гомілки, садно та гематома правої гомілки. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1279 від 14.09.2016 року, вищевказані ушкодження належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Відповідно до висновку судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 1688/1689/17-21 від 24.05.2017 року, з технічної точки зору, в дорожній обстановці, що склалася, в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність технічним нормам вимог п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, яка знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даного ДТП.
Таким чином за вищевикладених обставин водій ОСОБА_8 порушила вимоги п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створювати перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 10.4 - перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками, розміткою.
Порушення вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочину при зазначених вище обставинах не визнала, надала суду наступні показання. Вона має водійський стаж більше 10 років. В той день вона їхала по вул. Василенка зі швидкістю 40-50 км/год. на відстані 0,2 м від осьової лінії. Позаду неї рухався автомобіль. На перехресті даної вулиці з вулицею Лізи Чайнкіної вона відчула легкий удар це був дивний хрускіт, праве дзеркало автомобіля склалося по ходу руху. Оскільки в дзеркало вона нічого не побачила, то продовжила рух. Вона ввімкнула правий сигнал повороту після перехрестя, оскільки мала намір повертати на заправку, яка знаходиться поруч, та їхала прямо. Почувши скрегіт вона зупинилася та ввімкнула аварійку. В цей час її автомобіль знаходився на відстані приблизно 2,75 м від тротуару і близько 30 м від перехрестя з вулицею Л. Чайкіної.

Вийшовши з автомобіля, вона побачила, що на дорозі лежить мотоцикл, а на бордюрі сидить потерпілий. Останній до неї нічого не говорив. Ковпак від переднього колеса її автомобіля лежав на дорозі. Вона не бачила, як рухався та падав мотоцикл.

Коли приїхала швидка допомога, то потерпілий самостійно пересувався.

На місці ДТП вона перебувала до 21 години. Після 24 години вона приїхала у лікарню до потерпілого, але там їй сказали, що в останнього легкі тілесні ушкодження.

Вона розмовляла з потерпілим у лікарні. Останній запропонував їй швидко оплатити пофарбування його мотоцикла. При цьому потерпілий рухав правою рукою, жодних гіпсів чи лангетів в нього не було.

На її думку, в ДТП винен водій мотоцикла, оскільки не виконав п. 12.1, 12.3, 12.4, 13.3, 13.4 ПДР України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав суду наступні показання. 19.07.2016 року близько 15 години він їхав на своєму мотоциклі по вул. 30-річчя Перемоги з боку вул. Пирогова в бік вул. 600-річчя. Він повернув біля магазину «АТБ» та рухався зі швидкістю 40-50 км/год. Він проїхав перехрестя з вулицею Л. Ратушною та їхав ближче до правого узбіччя дороги за 1 м від правого бордюрного каменю. В цей час він побачив попереду синій автомобіль, який почав гальмувати та повертати одночасно праворуч без ввімкнення сигналу повороту. Він почав екстрено гальмувати, але його мотоцикл не є маневреним, тому він не зміг уникнути зіткнення. Передня вилка його мотоцикла зіткнулася з переднім колесом автомобіля. Від удару він упав та покотився по асфальту. Він був одягнений у куртку з буйволячої шкіри, яка його захистила. До нього підійшли люди та почали йому допомагати. В цей час ОСОБА_5 стояла біля автомобіля і комусь телефонувала, просила приїхати. До нього ОСОБА_5 не підходила.

В нього боліла нога, крутилася голова. Через деякий час приїхала швидка допомога та відвезла його у лікарню на вул. Київській. Там він лікувався 10 днів стаціонарно, а в подальшому ще 90 днів амбулаторно.

На третій чи четвертий день його перебування у лікарні до нього прийшла ОСОБА_5 з чоловіком, якого не представляла йому, та запитала його, як він оцінює завдану йому шкоду. На це він відповів, що ремонт мотоцикла буде коштувати 100 доларів США, 200 доларів США вартість нового шолома та 100 доларів США він витратив на ліки. Після цього він та ОСОБА_5 обмінялися номерами телефонів і обвинувачена пішла. Після цього ОСОБА_5 на його телефонні дзвінки не відповідала. На даний час шкода йому не відшкодована. Він просить покарати обвинувачену максимально суворо.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_9 , який надав суду наступні показання. В той день він йшов в магазин АТБ. Коли він перебував на перехресті, то побачив сірий автомобіль і мотоцикл. Обидва транспортні засоби рухалися зі швидкістю приблизно 45 км/год., проїжджали поворот майже паралельно. Далі автомобіль почав зменшувати швидкість та зміщувався дещо вправо приблизно на 0,5 м без ввімкнення сигналу повороту, а мотоцикл прискорився. Ближче до осьової лінії в районі дорожнього люка автомобіль та мотоцикл зіштовхнулися. Після цього водій автомобіля змістився вліво та зупинився, а мотоцикл упав. Мотоцикліст також упав, проїхався по асфальту та ударився об бордюр. З заднього правого колеса автомобіля злетів ковпак. Він підбіг до мотоцикліста, останній був в свідомості, встав, а потім сказав, що йому потрібна допомога. Потерпілий скаржився, на головокружіння, також в нього була подряпина на руці. Він викликав швидку та поліцію. Потерпілий був одягнений у шкіряну куртку, джинси і шолом.

Далі посходилися люди, пізніше приїхала швидка та поліція.

В судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_10 , який підтвердив свій висновок, однак пояснив, що він не міг дати чіткі відповіді на всі питання слідства, оскільки не мав на той момент необхідних вихідних даних.

В судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_11 , який підтвердив всі свої висновки та пояснив, що згідно слідової картини, яка була надана слідством, він дійшов висновку, що ОСОБА_5 змінювала напрямок руху.

Експерт ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він при дослідженні використовував як вихідні данні схему ДТП, складено до протоколу огляду місця події, на якій відображено слідову картину, а також висновок експерта з фотознімками співставлених транспортних засобів. При цьому кут між автомобілем та мотоциклом в момент зіткнення вимірявся експертом шляхом співставляння пошкоджених частин транспортних засобів для вимірювання кута між їх повздовжніми осями. Цей кут складав близько 10-15 градусів, що говорить про те, що було дотичне зіткнення, коли транспортні засоби рухалися в одному напрямку. Зі схеми до протоколу ОМП вбачається, що слід гальм був залишений мотоциклом. При чому цей слід спочатку зображений однією переривчастою лінією, а потім ця лінія переривається та подвоюється, що говорить про те, що в місці подвоєння слідів гальм на мотоцикл діяла стороння сила, яка зрушила його з шляху. Внаслідок дії цієї сили мотоцикл перестав бути керованим, тому його колеса залишили паралельні сліди. Розташування слідів вказує на те, що водій мотоцикла, побачивши певну перешкоду або небезпеку, застосував гальма, однак мотоцикл не залишає спочатку слідів, лише коли гальмівна система почала діяти максимально ефективно, на асфальті залишився слід гальм. Така слідова картина викликана тим, що мотоцикл має два колеса і відповідно не має такої стійкості як автомобіль. Після дослідження напрямку слідів юзу мотоцикла та співставлення пошкоджених транспортних засобів так, як вони розташовувалися в момент зіткнення, він дійшов висновку, що водій автомобіля змінив напрямок руху перед ДТП, такі його дії стоять в причинному зв`язку з виникненням події ДТП та її розвитком. Також експерт зазначив, що він помилково вказав у своєму висновку про те, що автомобіль здійснював поворот ліворуч, це була описка, він мав на увазі поворот праворуч. Для зупинки мотоцикла після застосування гальм необхідно проїхати ще 42 м., тому відстані, які зазначені в його висновку з показань ОСОБА_6 не мають значення.

В судовому засіданні були досліджені документи, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- витяг з кримінального провадження від 31.05.2017 року;

- постанова про створення групи слідчих від 20.07.2016 року;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 19.07.2016 року зі схемою до даного протоколу;

- висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 ;

- висновок експерта № 1810 від 27.07.2016 року, згідно якого досліджувалася кров ОСОБА_6 ;

- висновок експерта № 540а від 04.08.2016 року, згідно якого в деталях та вузлах гальмівної системи та рульового керування автомобіля «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_2 , експлуатаційних несправностей не виявлено;

- висновок експерта № 1279 від 14.09.2016 року, згідно якого в ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом великого горбика правої плечової кістки без зміщення уламків; забій, садно правої половини грудної клітки; забій правого стегна, частковий розрив литкового м`яза правої гомілки, садно та гематома правої гомілки. Закритий перелом великого горбика правої плечової кістки належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- протокол проведення слідчого експерименту від 10.09.2016 року за участю свідка ОСОБА_9 зі схемою до даного протоколу, згідно якої останній розповідав про обставини ДТП;

- висновок експерта № 691а від 24.10.2016 року, згідно якого в момент первинного контакту кут між подовжньою віссю автомобіля «Шевроле Лачетті» та подовжньою віссю мотоцикла «Сузукі» складав близько 185-190 градусів;

- протокол огляду місця події від 01.09.2016 року, згідно якого оглядалися речі ОСОБА_6 , а саме: шолом, куртка, рукавиці, светр та штани;

- висновок експерта № 1247 від 26.09.2016 року, згідно якого ринкова вартість шкіряної куртки, вилученої у ОСОБА_6 , становить 1860 грн., двох шкіряних рукавиць 240 грн.;

- висновок експерта № 1246 від 26.09.2016 року, згідно якого ринкова вартість мотошолому, вилученого у ОСОБА_6 , становить 2598,75 грн.;

- висновок експерта № 1245 від 26.09.2016 року, згідно якого ринкова вартість джинсових штанів, вилучених у ОСОБА_6 , становить 455 грн., светру 300 грн.;

- висновок експерта № 308 від 18.10.2016 року, згідно якого вартість відновлюваних робіт мотоцикла марки «Сузукі», пошкодженого внаслідок ДТП, складає 61688,84 грн. Розмір матеріального збитку, завданого власнику даного мотоцикла в результаті його пошкодження становить 19376,89 грн.;

- висновок експерта № 818а від 22.11.2016 року, згідно якого досліджувався слід гальмування. При цьому експерт зробив висновок, що пояснення водія ОСОБА_5 в частині того, що керований нею автомобіль не змінював напрямку руху до моменту виникнення небезпечної ситуації можуть бути технічно недостовірні, а показання водія мотоцикла ОСОБА_6 про те, що вищевказаний автомобіль міг змінювати напрямок руху можуть бути технічно достовірні;

- протокол додаткового огляду місця події від 18.01.2017 року зі схемою, згідно якого оглядалася ділянка дороги, де відбулася ДТП;

- протокол проведення слідчого експерименту від 18.01.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_6 зі схемою, згідно якої останній розповідав про обставини ДТП;

- висновок експерта № 1688/1689/17-21 від 24.05.2017 року зі схемою, згідно якого відповідно до величини зафіксованих слідів гальмування та довжини подряпин асфальтного покриття після падіння, швидкість руху мотоцикла «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_3 , на початку слідів гальмування складала величину близько 72,1-81,5 км/год.
В дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля ОСОБА_5 повинна була керуватися технічними нормами вимог п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, а водій мотоцикла ОСОБА_6 технічними нормами вимог п. 12.4, 12.3 Правил дорожнього руху України.
Показання ОСОБА_5 щодо механізму ДТП є технічно необґрунтованими та не можуть прийматися до уваги, а показання ОСОБА_6 щодо механізму ДТП є технічно обґрунтованими.
З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці в діях водія мотоцикла ОСОБА_13 невідповідностей технічним нормам вимог ПДР України, які б знаходилися у причинному зв`язку з даною ДТП, не вбачається.
В дорожній обстановці, що склалася, в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність технічним нормам вимог п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, яка знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даного ДТП;
- схема ДТП та фото, зроблені ОСОБА_5 ;
- висновок експерта № 69а від 27.02.2017 року, згідно якого в даній дорожній обстановці, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, дії водія автомобіля ОСОБА_5 регламентувалися вимогами п. 10.1 ПДР України, а дії водія мотоцикла ОСОБА_6 вимогами п.п. 12.3, 12.4, 13.3 ПДР України. Водій мотоцикла ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем шляхом термінового гальмування зі зниження швидкості руху мотоцикла до швидкості руху автомобіля, як при русі з допустимою для даних з дорожніх умов швидкістю, так і при русі з розрахунковою швидкістю. Можливість попередження зіткнення від дій водія автомобіля ОСОБА_5 з технічної точки зору могла полягати у використанні нею вимог п. 10.1 ПДР України, при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля;
- висновок експерта № 696а від 18.10.2016 року, згідно якого досліджувалися можливі варіанти дій водіїв в дорожній обстановці, що склалася.
Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в судовому засіданні з огляду на таке.

Обвинувачена ОСОБА_5 в свою чергу стверджувала, що вона не змінювала напрямок руху, збиралася повертати на заправку, що розташована після перехрестя з вулицею Л. Чайкіної.

Ці показання обвинуваченої ОСОБА_5 суд оцінює критично, вважає, що вони спростовуються показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_14 , протоколом огляду місця події від 19.07.2016 зі схемою та висновками експертиз, які підтвердили в судовому засіданні експерти ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Так потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні стверджував, що він, побачивши, що автомобіль «Шевроле Лачетті», який рухався перед ним в попутному напрямку, став повертати, почав гальмувати, однак уникнути зіткнення не зміг.

Експерти ОСОБА_12 та ОСОБА_11 також стверджували, що автомобіль, яким керувала ОСОБА_5 змінив напрямок руху та змістився праворуч перед ДТП, що змусило водія мотоцикла гальмувати, що ретельно викладено у висновку експерта №1688/1689/17-21 від 24.05.2017.

Суд вважає доводи захисту про недопустимість такого доказу як висновок експерта № 1688/1689/17-21 від 24.05.2017 необґрунтованими, оскільки зазначення по-батькові « ОСОБА_15 » очевидно є помилкою. Така помилка не може слугувати підставою для визнання доказу недопустим, як і зазначення певних даних як вихідних, тому суд бере цей висновок до уваги, а клопотання захисника в цій частині відхиляє.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 19.07.2016 р. сліди юзу мотоцикла були виявлені до перехрестя вулиць К. Василенка та Л. Чайкіної, перервалися в районі середини вулиці Л. Чайкіної і мають напрямок в правий бік вулиці К. Василенка. Такі данні протоколу повністю підтверджують висновок експертів щодо зміни напрямку руху автомобіля перед ДТП та те, що зіткнення відбулося майже на середині зазначеного вище перехрестя.

Суд вважає доводи сторони захисту про те, що вказаний протокол має бути визнаний недопустимим доказом, непереконливими, оскільки закон не містить імперативної вимоги щодо запрошення потерпілого, підозрюваного та понятих для проведення огляду місця події. Разом з тим закон не забороняє слідчому ознайомити водіїв учасників ДТП як з самим протоколом, так і зі схемою, яка є додатком до цього протоколу. Як вбачається із схеми, яка є додатком до протоколу, ОСОБА_5 власноручним підписом підтвердила правильність складання схеми, в подальшому жодних клопотань з приводу незгоди з нею, або невідповідності закону не заявляла.

За вказаних обставин суд вважає цей доказ цілком допустимим. А клопотання захисника в цій частині таким, що не підлягає задоволенню.
З аналогічних міркувань суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про недопустимість такого доказу як протокол додаткового огляду місця події від 18.01.2017, який складався за участю захисника ОСОБА_16 , та вважає цей доказ допустимим.
Суд також вважає, що судово-медична експертиза стосовно тілесних ушкоджень в ОСОБА_6 (висновок експерта №1279 від 14.09.2016) проведена відповідно до вимог «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. Дані Правила дозволяють експертам у виключних випадках проводити таку експертизу на підставі лише медичних документів. Враховуючи, що з моменту ДТП минуло більше місяця, експерти мали повне право використовувати медичні документи, в яких зафіксовано не лише стан потерпілого на момент ДТП, а й перебіг лікування внаслідок отриманих травм та результати досліджень.
Таким чином суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника щодо недопустимості цього доказу та вважає цей доказ допустимим.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що обтяжують та пом`якшують її покарання.
Зокрема судом враховано, що ОСОБА_5 раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
За таких обставин, а також враховуючи думку потерпілого, який просив суд покарати обвинувачену суворо, суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 необхідним та достатнім буде покарання у вигляді штрафу. Враховуючи те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, вчинила злочин з необережності, суд вважає, що її можливо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Суд вважає за доцільне призначати ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки умисне порушення ОСОБА_5 ПДР України призвело до необережних, але досить тяжких наслідків у вигляді травмування людини.

Суд також вважає, що процесуальні витрати по проведенню експертизи слід покласти на обвинувачену, оскільки вони були зумовлені розслідуванням вчиненого нею злочину.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме автомобіль та мотоцикл, які повернені власникам слід залишити останнім.

Потерпілий ОСОБА_6 подав цивільний позов до ОСОБА_5 та до Страхової компанії УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення майнової шкоди та відшкодування моральної шкоди в сумі 170768,40 грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вищевказану шкоду солідарно. Свої позовні вимоги мотивував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є ОСОБА_5 він отримав тілесні ушкодження, змушений лікуватися стаціонарно та витратив на лікування 2929,91 грн. Крім цього, після стаціонарного лікування він лікувався амбулаторно. Також йому було призначено санаторно-курортне лікування для відновлення функціоналу правої руки. Вартість такого лікування у відповідному закладі, відповідно до сайту Інтернету, складає 16680 грн.

Крім цього, вартість відновлюваних робіт його мотоцикла, згідно з висновком експерта, складає 61688,84 грн. Однак, враховуючи, що висновок було зроблено 18.10.2016 року, а вартість запасних частин розраховувалася у іноземній валюті - Євро, курс якої на даний час підвищився, то зараз позивач оцінює вартість відновлюваних робіт у 66033,49 грн.

Також, внаслідок ДТП було пошкоджено його одяг. Відповідно до висновку експерта, вартість пошкодженого одягу та мотошолому складає 10125 грн.

Отримані травми спричинили йому фізичний біль, страждання, внаслідок ДТП був порушений звичний ритм його життя, він відчував постійні болі, не міг користуватися своїм майном, оскільки мотоцикл знаходився на штраф майданчику. Моральну шкоду позивач оцінив у 75000 грн.

Захисник ОСОБА_4 подала до суду заперечення на дану позовну заяву, в яких зазначає, що моральна шкода, зазначена позивачем, не підтверджується жодними допустимими доказами, тому в задоволенні позовних вимог про відшкодування такої шкоди слід відмовити в повному обсязі. Крім того, позивачем не підтверджені витрати на лікування, а саме, крім доданих чеків, не долучено доказів того, що ОСОБА_6 були призначені ліки, які він купував, а також докази про необхідність санаторно-курортного лікування. З приводу відшкодування позивачу вартості одягу та шолому, то захисник просить звернути увагу на те, що дані речі надані ОСОБА_6 на експертизу за його ж клопотанням, при їх огляді слідчим було порушено вимоги процесуального законодавства. Таким чином, позов ОСОБА_6 не може бути задоволений.

Крім того, до суду надійшли заперечення ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Цивільний відповідач вказує, що цивільний позов пред`явлено до особи, яка не є обвинуваченою у даному кримінальному провадженні і вирішення питання щодо наявності або відсутності зобов`язань цих осіб перед позивачем внаслідок ДТП, встановлення їх розміру виходить за межі обвинувачення та предмету доказування в цьому кримінальному провадженні. Тому цивільний позов ОСОБА_6 не підлягає вирішенню в рамках даного кримінального провадження. Таким чином, відповідач - страхова компанія просить суд залишити позов без розгляду та розглянути справу у відсутність представника.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 свій позов підтримав, просив суд його задовольнити повністю. Внаслідок ДТП, винуватцем якої є водій ОСОБА_5 , місяць його життя був фактично ним втрачений, бо він витратив його на лікування. Він довго відновлювався після даної ДТП, відчував незручності, оскільки його нога була загіпсована. Його досі болить рука, він втратив силу, схуднув.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позову.

Обвинувачена ОСОБА_5 позов не визнала, просила суд відмовити в його задоволенні, оскільки вона не вважає себе винуватцем ДТП і не має жодного відношення до понесених ОСОБА_6 витрат.

Захисник ОСОБА_4 просила суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Потерпілим ОСОБА_6 надано суду документи, які підтверджують витрати на лікування на суму 2929,91 грн. Те, що придбані потерпілим ліки призначені були лікарями в зв`язку з його лікуванням після ДТП, підтверджується наданими медичними документами. Тому позов цій частині понесених витрат на лікування підлягає до задоволення.

Крім понесених витрат, позивач також просить суд стягнути на його користь майбутні витрати, які він планує понести у зв`язку з санаторно-курортним лікуванням. При цьому, згідно документів, наданих ОСОБА_6 , лікарем рекомендовано останньому таке лікування. Також ОСОБА_6 долучив до справи можливу вартість такого лікування, отриману з Інтернет ресурсів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо потерпілий у зв`язку з каліцтвом несе додаткові витрати на медичну і соціальну допомогу, ці витрати, потреба і тривалість яких у відповідних випадках підтверджується висновком медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) або судово-медичної експертизи, підлягають стягненню із заподіювача шкоди (витрати на додаткове харчування, придбання ліків, протезування, сторонній або побутовий догляд, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних транспортних засобів, їх капітальний ремонт, придбання пального і гаражних приміщень для них тощо) відповідно до ст. 455 ЦК України.
Оскільки ОСОБА_6 не несе додаткові витрати на санаторно-курортне лікування у зв`язку з каліцтвом, необхідність такого лікування не підтверджена висновками СМЕ чи МСЕК, то позов в частині можливих витрат на санаторно-курортне лікування у майбутньому задоволенню не підлягає.
Крім того, згідно висновку експерта № 308 від 18.10.2016 року, згідно якого вартість відновлюваних робіт мотоцикла марки «Сузукі», пошкодженого внаслідок ДТП, складає 61688,84 грн. Твердження позивача ОСОБА_6 , що на даний час вартість відновлювальних робіт зросла у зв`язку зі зростом курсу валют не підтверджена документально, тому позов частині стягнення шкоди, завданої пошкодженням мотоцикла підлягає частковому задоволенню, на суму визначену експертом.

Також, ОСОБА_6 просить суд стягнути з відповідачів на його користь вартість речей, в які він був одягнений під час ДТП. Однак згідно його ж розписки, наявної в матеріалах справи, всі ці речі були йому повернені. Згідно протоколу огляду даних речей, пошкоджень, які свідчили б про непридатність цих речей до використання, немає. За таких обставин, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Виходячи із наведеного суд вважає, що безумовно потерпілий зазнав певних моральних страждань внаслідок ДТП та має право на відшкодування такої шкоди. Однак, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілим моральна шкода оцінена невірно. Оцінюючи моральну шкоду в значну суму 75000 грн., потерпілим, крім доказів перебування на лікуванні, не надано жодного доказу в підтвердження позовних вимог морального характеру. Тому суд оцінює моральну шкоду спричинену потерпілому в 10000 грн. та вважає, що ця сума підлягає стягненню на його користь.

Відповідно до полісу № АЕ/5767704 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_2 , 18.12.2015 року був застрахований, на момент ДТП вказаний поліс діяв.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.

Згідно п. 1.12 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих,становить 100000 гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Враховуючи викладене, майнова шкода заподіяна майну ОСОБА_6 підлягає стягненню зі Страхової компанії ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в сумах: страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілого в сумі 50000 грн. та страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого в сумі 2929,91 грн. Решта матеріальної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_6 , а саме його майну в сумі 11688,84 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_17 , оскільки згідно полісу №АЕ/5767704 від 17.12.2015 р. страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого становить 100000 грн., майну 50000 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи, що страхова виплата, яка підлягає стягненню зі Страхової компанії ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» складає 2929,91 грн., відповідно сума, яка має бути стягнута в якості відшкодування моральної шкоди зі Страховика складає 146,50 грн., решта визначеної судом моральної шкоди в сумі 9853,50 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, ст. 1194 ЦК України, ст. 1, 3, 22, 26-1Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі п`ять тисяч сто гривень в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати по проведенню експертизи в сумі вісім тисяч чотириста сімдесят гривень 55 копійок на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , який повернений власнику ОСОБА_5 залишити останній;

мотоцикл марки «Suzuki Intruder 400», д.н.з. НОМЕР_3 , який повернений власнику ОСОБА_6 залишити останньому.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_6 п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять гривень 91 копійку матеріальної шкоди та сто сорок шість гривень 50 копійок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 одинадцять тисяч шістсот вісімдесят вісім гривень 84 копійки матеріальної шкоди та дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят три гривні 50 копійок відшкодування моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя :