Дата документу 27.11.2018 Справа № 333/5752/14-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/236/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/5752/14-кДоповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 , прокурора, який брав участь під час розгляду подання в суді першої інстанції, на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2018 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, холостого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 15.10.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України, до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, з випробувальним строком 3 роки,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2018 року залишено без задоволення подання старшого інспектора Комунарського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України майора внутрішньої служби ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_8 .

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, старший інспектор Комунарського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України майор внутрішньої служби ОСОБА_7 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з поданням про звільнення ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2014 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, якщо він протягом умовного строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та місця роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію, не виїжджати без їх дозволу за територію України. В обґрунтування подання зазначав, що 15.10.2017 року сплив іспитовий строк згідно вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2014 року, тому просив звільнити засудженого від призначеного судом покарання.

Залишаючи без задоволення подання, суд вказав, що ОСОБА_8 в період іспитового строку скоїв новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тобто його поведінка свідчить, що він для себе не зробив належних висновків та не довів свого виправлення під час випробувального терміну. У разі звільнення ОСОБА_8 від призначеного Комунарським районним судом м. Запоріжжя покарання, до останнього Комунарський районний суд м. Запоріжжя, який розглядає кримінальне провадження по злочину, вчиненому ОСОБА_8 у період іспитового строку не зможе застосувати вимоги ст. 71 КК України і, таким чином, ОСОБА_8 фактично не понесе відповідальності за скоєний злочин, тобто буде порушено принцип невідворотності кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі засуджений зазначає, що протягом іспитового строку він не порушував порядок відбування та покладені на нього обов`язки, місце проживання та місце роботи без повідомлення органу кримінально-виконавчої системи не змінював, періодично та своєчасно з`являвся для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію, кримінальних правопорушень не вчиняв. Суд обґрунтував свою ухвалу тим, що він обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який він вчинив 02.12.2014 року (тобто в період іспитового строку). Разом з тим, вважає, що його не можна вважати винним у вчиненні кримінальних правопорушень протягом іспитового строку, оскільки його вина не доведена у законному порядку. На думку апелянта, суд першої інстанції помилково не взяв до уваги ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 30.03.2017 року, де колегія суддів звертає увагу на те, що за епізодом, відомості про який внесено до ЄРДР за № 0000596 від 26.11.2014 року, йому підозра не складалась, інших будь-яких кримінальних правопорушень, вчинених ним в період іспитового строку (з 15.10.2014 року по 15.10.2017 року) в ЄРДР не зареєстровано.

На підставі викладеного, просить здійснити дослідження доказів, залучених до матеріалів справи; скасувати ухвалу районного суду та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання старшого інспектора Комунарського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України майора внутрішньої служби ОСОБА_7 про звільнення його від подальшого відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Так, 15.10.2014 року ОСОБА_8 засуджено вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 69, ст. 77, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки. 26.11.2014 року до ЄРДР внесені відомості за № 0000569 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 направлено до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Комунарським РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації 25.02.2016 року ОСОБА_8 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, обов`язками покладеними на нього судом. Впродовж визначеного судом іспитового строку ОСОБА_8 порядок відбування покарання та покладені на нього обов`язки не порушував, на реєстрацію з`являвся своєчасно, чим довів своє виправлення під час випробувального терміну. Іспитовий строк у засудженого ОСОБА_8 закінчився 15.10.2017 року, отже і функції органу виконання кримінальних покарань закінчилися ще 15.10.2017 року, перебування на обліку засудженого недоцільне, оскільки обвинувальний вирок втратив належний каральний та превентивний вплив. По кримінальному провадженню за № 0000569 від 26.11.2014 року вироки суду першої інстанції двічі скасовано Апеляційним судом Запорізької області та станом на 05.03.2018 року рішення відносно ОСОБА_8 не прийнято. Разом з тим, незважаючи на чітко регламентовані законом поняття та гарантії презумпції невинуватості, судом, шляхом суб`єктивного викладу в ухвалі від 01.03.2018 року, не застосовано закон, який підлягає застосуванню, та відмовлено у задоволенні подання органу з питань пробації.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу районного суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарг; прокурора, який заперечував проти задоволення обох апеляційних скарг; засудженого та представника органу з питань пробації, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та прокурора, який брав участь під час розгляду подання в суді першої інстанції, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Стаття 165 КВК України передбачає, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2014 року ОСОБА_8 було засуджено за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ст. 69, 75 КК України, до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання та місця роботи, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію, не виїжджати без їх дозволу за територію України.

Крім того, відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який він вчинив 02.12.2014 року.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2014 року призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. В строк відбування покарання зараховано строк тримання під вартою. Міра запобіжного заходу залишена у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу. Вирішено питання судових витрат та речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 задоволено частково. Вирок суду першої інстанції скасовано, призначено новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суддів. Продовжено запобіжний захід.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. У відповідності до ч. 1 ст. 71, ч. 3. ст. 78 КК України остаточно ОСОБА_8 призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання до призначеного покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2014 року, у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання зараховано обвинуваченому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення в період з 02.12.2014 року по 31.12.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахується з дня його затримання в порядку виконання вироку. Обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вирішено питання судових витрат та речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 задоволено частково. Вирок суду першої інстанції скасовано, призначено новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Обвинувальний акт направлений до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, по справі № 333/10492/14-к проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що поведінка ОСОБА_8 не свідчить про те, що він довів своє виправлення під час випробувального терміну.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності.

Суд першої інстанції вважав, що у разі звільнення ОСОБА_8 від призначеного Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 15.10.2014 року покарання, до останнього Комунарський районний суд м. Запоріжжя, який розглядає кримінальне провадження по злочину, вчиненому ОСОБА_8 у період іспитового строку не зможе застосувати вимоги ст. 71 КК України і, таким чином, ОСОБА_8 фактично не понесе відповідальності за скоєний злочин, тобто буде порушено принцип невідворотності кримінальної відповідальності, тому прийшов до висновку про залишення подання уповноваженого органу з питань пробації без задоволення.

З вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованого не звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання через те, що його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в період іспитового строку, у законному порядку не доведена, на теперішній час, не може бути підставою для звільнення ОСОБА_8 від призначеного Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 15.10.2014 року покарання.

До того ж, судова колегія звертає увагу, що у разі винесення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке він вчинив під час випробування, орган пробації може повторно звернутися до суду з відповідним поданням про звільнення його від призначеного судом покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого та прокурора, який брав участь під час розгляду подання в суді першої інстанції, щодо її скасування без задоволення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та прокурора, який брав участь під час розгляду подання в суді першої інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2018 року, якою залишено без задоволення подання старшого інспектора Комунарського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України майора внутрішньої служби ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4