1Справа № 335/6131/18 1-кс/335/9306/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірмен, громадянина Вірменії, тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає у АДРЕСА_2 , тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 02.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 червня 2018 року приблизно о 17 годині 50 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «BMW 330 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), здійснював рух по проїзній частині вул. Набережна магістраль в м. Запоріжжі, з боку вул. Української в напрямку вул. Лермонтова, зі швидкістю не менше 100,7 км/год, що перевищує допустиму швидкість руху в населеному пункті. В цей же час по правому тротуару по ходу руху автомобіля в зустрічному йому напрямку рухались пішоходи ОСОБА_8 та малолітня ОСОБА_9 . Під час руху поблизу стовпа ЛЕП № 220 водій ОСОБА_5 перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки та перешкод іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вліво, скоїв наїзд на бордюрний камінь зліва по ходу свого руху, після чого допустив занос керованого ним автомобіля, який виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху, де скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та малолітню ОСОБА_9 . Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 10.1., 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких: п.10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». п.12.4:«У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год». п. 12.9 б): «Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4». Внаслідок порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «BMW 330 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а сам втік з місця пригоди, залишивши автомобіль. Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України згідно з висновками судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-481 від 26.07.2018, проведеної експертами Запорізького НДЕКЦ МВС України, з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди, а пішохід ОСОБА_8 була доставлена до лікарні, де цього ж дня померла.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали на підставах, викладених у клопотанні та пояснили, що ОСОБА_5 раніше судимий на території інших країн, не має постійного місця проживання, громадянин іншої держави, ризики не зменшилися, також необхідно здійснити ряд слідчих дій для встановлення істини по справі (провести ряд додаткових експертиз), порушив зобов`язання, а саме: переховувався від слідства. Просять продовжити запобіжний захід на 60 днів.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що в матеріалах кримінального провадження знаходяться докази невинуватості ОСОБА_5 , ризики на які посилається слідчий та прокурор відсутні взагалі, по іншому кримінальному провадженню застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Також ОСОБА_5 готовий перебувати у м. Запоріжжя до закінчення досудового слідства, хоча і має родину у Вірменії. ОСОБА_5 знаходиться під вартою вже 180 днів, має хронічне захворювання туберкульоз, у зв`язку з чим потребує постійного лікування. Також повідомили, що два громадянина виступили у якості поручителів. Реальний водій знаходиться в бігах, слідчому це відомо. Просять з урахуванням усіх складних обставин справи, оцінити все об`єктивно та відмовити у задоволенні. Змінити запобіжний захід на особисту поруку. При цьому, адвокат ОСОБА_6 зазначив, що готовий виступити поручителем ОСОБА_5 .

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 02.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

03.06.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

03.06.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб 02.08.2018 включно.

25.07.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців до 03.10.2018 року.

25.07.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб до 22.09.2018 року

19.09.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, а саме до 03.12.2018.

19.09.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 21.11.2018.

23.11.18 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.12.2018.

30.11.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України продовжено строк досудового розслідування до 2 місяців, а саме до 03.02.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: провести судову фототехнічну експертизу щодо ідентифікації одягу особи, зафіксованих на відеозаписах з камер відеоспостереження на АЗС та автосалону біля місця ДТП. Необхідно провести повторну судово-біологічну експертизу за експертною спеціальністю «Молекулярно-генетичні дослідження» по об`єктах з автомобіля, при цьому дослідити всі біологічні зразки виявлені на їх поверхнях. Крім того, необхідно призначити проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи для з`ясування характеру отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, тому що висновки раніше проведеної судово-медичної експертизи є суперечливими. Так, експертами вказано, що у підозрюваного ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження, які є характерними не для водія автомобіля, а для пасажира, однак при цьому зроблено висновок, що ймовірно за кермом автомобіля у момент ДТП міг перебувати ОСОБА_5 . Необхідно призначити судово-біологічну експертизу за експертною спеціальністю «Молекулярно-генетичні дослідження» по вилученому одягу підозрюваного ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та встановити, чи є на ньому сліди крові та кому вона належить; призначити судову психологічну експертизу за показаннями ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які зафіксовані на відеозаписі при проведенні слідчих дій; допитати осіб, які були присутні під час проведення огляду місця події, щодо відкривання всіх дверей автомобіля «BMW 330 D» та обставин вилучення об`єктів з автомобіля; із застосуванням відеозйомки та за участі експерта провести додатковий огляд автомобіля «BMW 330 D», при цьому з`ясувати, чи відкриваються всі двері автомобіля; витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження відеозаписи з прикордонного пункту пропуску «Гоптівка» Харківської області, з метою встановлення факту перетину Державного кордону України ОСОБА_12 ; із застосуванням пристрою «поліграф» допитати за обставинами ДТП підозрюваного ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надати доручення оперативним підрозділам щодо встановлення володільця автомобіля «BMW 330 D» та його допиту щодо передачі вказаного автомобіля іншій особі; допитати оперативних працівників, які встановлювали місце знаходження ОСОБА_5 та доставляли його до слідчого, з приводу пояснень ОСОБА_5 , наданих ним про обставини дорожньо-транспортної пригоди; повторно ґрунтовно допитати охоронця Вірменської церкви у м. Запоріжжя з приводу пояснень ОСОБА_5 про обставини дорожньо-транспортної пригоди; з врахуванням положень п. 5 ч. 2 ст. 65 КПК України допитати настоятеля Вірменської церкви у м. Запоріжжі щодо відомостей, які йому стали відомі про обставини дорожньо-транспортної пригоди (від охоронця та інших осіб).

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує обсяг підозри та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, є громадянином іншої держави, не працевлаштованого, постійного місця проживання на території України не має, раніше судимого на території інших держав, а також те, що після звільнення з СІЗО, порушив покладений на нього обов`язок, в рамках іншого кримінального провадження.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеню участі підозрюваного у його вчиненні, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 286 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину.

Щодо доводів захисника про наявність хронічного захворювання у ОСОБА_5 туберкульозу та неможливість його знаходження під вартою, так як потребує лікування, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки не підтверджено належними доказами та не надана довідка про неможливість знаходження ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, та стороною захисту не підтверджено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , строком до 28.01.2019 включно.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 28 січня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1