Справа № 683/3235/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

за ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 26 квітня 2016 року близько 00 годин, керуючи автомобілем марки «ГАЗ-53 Г60ТА», державний номер НОМЕР_1 , під час руху по вул. Грушевського в м. Старокостянтинів Хмельницької області в напрямку м. Хмельницький при повороті на другорядну дорогу вул. І. Богуна, проявив неуважність, маючи об`єктивну можливість побачити транспортний засіб мопед марки «Баотян», який рухався із ввімкненим світлом фари по своїй смузі руху на головній дорозі по вул. Грушевського в зустрічному напрямку та мав перевагу у русі, не зупинився та не пропустив його, а розпочав рух з головної дороги на другорядну дорогу, в результаті чого допустив зіткнення правою задньою частиною керованого ним автомобіля з мопедом під керуванням ОСОБА_6 , чим порушив Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (з наступними змінами та доповненнями), а саме: п.2.3 (б), згідно якого водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.2.3 (д), відповідно до якого водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.9.2 (б), згідно якого водій повинен подавати сигнали покажчиками повороту відповідно до напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом; п.10.1, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.16.13, згідно якого перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

В результаті невиконання ОСОБА_7 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому нігтьової фаланги 1-го пальця лівої китиці без зміщення, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я; колотої рани передньої поверхні грудної клітки з підшкірним крововиливом в ділянці рани, забою правого плеча, садна в ділянці правого плечового суглобу, в ділянці тильної поверхні правої китиці, забою правого ліктьового суглобу, гемартроз, підшкірний крововилив в ділянці правого ліктьового суглобу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Спричиненні потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення ОСОБА_7 вимог п.2.3 (б), п.2.3 (д), п.9.2 (б), п.10.1, п.16.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В суді обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у інкримінованому злочині не визнав та пояснив, що дійсно 26 квітня 2016 року біля 00 год. він рухався автомобілем «ГАЗ-53 Г60ТА», державний номер НОМЕР_1 , (молоковоз) по вул. Грушевського в м. Старокостянтинів зі швидкістю близько 30 км/год. Перед поворотом на об`їзну дорогу (вул. І. Богуна), він пригальмував, включив покажчик повороту, переконався у відсутності зустрічних транспортних засобів і почав повертати, а коли його автомобіль вже був на самому перехресті, він побачив на дорозі чоловіка, який підводив з землі мопед. Він проїхав перехрестя і зупинився, бо подумав, що чоловіку потрібна допомога. Коли підійшов, то водій мопеда повідомив, що він його збив та почав вимагати гроші. Вказує, що його вини у даній дорожньо-транспортній пригоді немає, оскільки ніяких ударів чи шуму під час повороту він не чув і мопеда, який би рухався на зустріч йому, перед поворотом не бачив, й на місці зіткнення жодних слідів ДТП не було. Крім того, вказує, що усі слідчі дії були проведені з грубим порушенням чинного законодавства, а тому отримані в ході слідства докази, зокрема протокол огляду місця події, схема ДТП, усі проведені експертизи та слідчий експеримент є недопустимими.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у інкримінованому йому злочині не визнав, його винуватість підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в суді показав, що 26 квітня біля 00 год. він їхав на мопеді марки «Баотян» по вул. Грушевського в м. Старокостянтинів з увімкненим ближнім світлом фар та габаритними вогнями. Назустріч йому десь за 150 м рухався вантажний автомобіль. Коли мопед наблизився до повороту на вул. І. Богуна, то він побачив, що автомобіль почав повертати з вул. Грушевського на вул. І. Богуна. Вказує, щоб уникнути зіткнення він почав вивертати руль вліво та застосував екстрене гальмування, однак відстань до автомобіля була близько 5 м, і він правою частиною мопеда вдарився в бік автомобіля і впав на ліву сторону. Вказує, що після зіткнення водій автомобіля повернув на вул. І. Богуна і там зупинився, підійшов до нього і сказав, що він його не бачив. Після чого він піднявся, підняв мопед і перевів його ближче до узбіччя. При цьому вказує, що на місці зіткнення залишились фрагменти від правого дзеркала заднього виду.

В ході огляду місця події, який проводився у період часу з 00 год. 30 хв. до 02 год. 20 хв. 26 квітня 2016 року, в районі перехрестя вул. Грушевського- І. Богуна в м. Старокостянтинів, зафіксовано дорожню обстановку на місці ДТП, розташування транспортних засобів після ДТП. Окрім цього, у протоколі огляду місця події від 26 квітня 2016 року та на схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка являється додатком до цього протоколу, зафіксовано, що на смузі руху, по якій рухався потерпілий ОСОБА_6 на відстані 3,6 м від правого краю проїзної частини та на відстані 10,9 м від заднього колеса мопеда «Баотян» на проїжджій частині на перехресті з вул. І. Богуна наявний фрагмент дзеркала мопеда «Баотян» (Т.1 а.с.116-125).

Протоколом огляду від 29 квітня 2016 року, в ході якого було оглянуто куртку темно-синього кольору марки «Promo Stars» потерпілого ОСОБА_6 , у яку він був одягнутий під час ДТП. В ході огляду на правій частині куртки виявлені потертості, розриви, нашарування речовини світло-синього кольору (Т.1 а.с.127-136).

Висновками інженерно-транспортних експертиз технічного стану транспортних засобів №420А від 08 листопада 2016 року (щодо автомобіля «ГАЗ-53 Г60ТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та №419А від 07 листопада 2016 року (щодо мопеда «Баотян»), згідно яких зазначені транспортні засоби на момент дослідження перебували в справному стані, несправностей, які б могли стати причиною ДТП по причинах, незалежних від водія, у них не виявлено ( Т.1 а.с.231-234, 240-243).

Висновком транспортно-трасологічної експертизи №364А від 17 жовтня 2016 року, згідно якого експертом встановлено, що наявна на транспортних засобах «ГАЗ-53 Г60ТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мопеді «Баотян» слідова інформація може свідчити про факт контактування вищезазначених транспортних засобів, при чому мопед «Баотян» міг контактувати правим дзеркалом заднього виду (стояком) з правим бортом автомобіля «ГАЗ-53 Г60ТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в момент контакту міг знаходитись в статичному (вертикальному) положенні і переміщатись від місця початкового контакту в напрямку задньої частини автомобіля (Т.1 а.с.248-250, Т.2 а.с.1-5).

Протоколом проведеного слідчого експерименту від 17 червня 2017 року та

відеозаписом цієї слідчої дії за участю потерпілого ОСОБА_6 (водій ОСОБА_7 тричі викликався для участі у даній слідчій дії, однак за викликом не з`явився (Т.2 а.с.6-10)). В ході слідчого експерименту були здобуті дані щодо видимості транспортних засобів та елементів дороги за умов, що відповідали тим, які були під час ДТП (Т.2 а.с.18-25).

Висновком автотехнічної експертизи №321А від 31 серпня 2017 року, згідно якого технічна можливість у водія автомобіля «ГАЗ-53 Г60ТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 уникнути зіткнення з зустрічним мопедом «Баотян» залежала від виконання ним вимог пп.10.1, 16.3 Правил дорожнього руху України. Окрім цього, в заданій дорожній ситуації водій мопеда «Баотян» ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «ГАЗ-53 Г60ТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки мопеда «Баотян» до лінії руху автомобіля «ГАЗ-53 Г60ТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за умов, вказаних у вихідних даних у варіантах 1, 2, 4, а також мав можливість зупинитись згідно варіанту 3, тобто при швидкості руху 25 км/год і віддалення мопеда від лінії руху автомобіля 15 м, оскільки зупиночний шлях за даних умов складає 12 м (Т.2 а.с.90-93).

Висновком судово-медичної експертизи №66 від 23 травня 2016 року, згідно якої у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у виді перелому нігтьової фаланги 1-го пальця лівої китиці без зміщення, який міг виникнути від дії удару тупим твердим предметом, або при ударі об такий, і відносяться до категорії середнього ступеня важкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я; колотої рани передньої поверхні грудної клітки з підшкірним крововиливом в ділянці рани, яка могла виникнути від дії гострого колючого предмету, забою правого плеча, садна в ділянці правого плечового суглобу, в ділянці тильної поверхні правої китиці, які могли виникнути від дії - удар, тертя тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, або при ударі об такі, забою правого ліктьового суглобу, гемартроз, підшкірний крововилив в ділянці правого ліктьового суглобу, які могли виникнути від дії удару тупого твердого предмету, або при ударі об такий, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії удару, тертя тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини вантажного автомобіля, мопеда, тверде дорожнє покриття або їм подібні предмети, можливо, в строк та за обставин, вказаних в постанові, а саме при ДТП, де ОСОБА_6 міг знаходитись в якості водія мопеда.(Т.1 а.с.170-171).

Речовими доказами, а саме оглянутими 28 квітня 2016 року транспортними засобами автомобілем марки «ГАЗ-53 Г60ТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мопедом «Баотян», свідоцтвом про реєстрацію автомобіля марки «ГАЗ-53 Г60ТА» серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.217, 221), оглянутою 29 квітня 2016 року курткою темно-синього кольору марки «Promo Stars», в яку був одягнутий потерпілий ОСОБА_9 під час ДТП (Т.1 а.с.127-137).

Окрім цього в ході судового слідства були допитана в якості свідків особи, які приймали участь у слідчих діях в якості понятих, а саме:

- під час огляду місця події 26 квітня 2016 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили, що приймали участь в даній слідчій дії, а також той факт, що

ними було проведено заміри на місці події, які в подальшому були зафіксовані в протоколі та схемі, в тому числі виявлено і зафіксовано розбиті уламки дзеркала на проїжджій частині. Протокол і схему вони підписали без зауважень. Окрім цього, свідок ОСОБА_11 показав, що на місці події водій молоковоза на його запитання про причину ДТП говорив йому, що він зачепив мопед.

- під час огляду речового доказу куртки 29 квітня 2016 року поняті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які підтвердили свою участь у даній слідчій дії і її відповідність протоколу огляду речового доказу.

- під час огляду транспортних засобів учасників ДТП 28 квітня 2016 року понятого ОСОБА_14 , який підтвердив, що був присутній разом з іншим понятим на ім`я ОСОБА_15 при огляді транспортних засобів учасників ДТП, а також показав, що під час огляду на транспортному засобі марки «ГАЗ-53» він бачив пошкодження на правій задній частині у виді вм`ятини, подряпин, нашарування речовини чорного кольору, а на мопеді не було дзеркала та були подряпини.

Окрім цього, судом допитані в якості свідків, особи, які приймали участь 17 червня 2017 року у слідчому експерименті, а саме поняті ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та статист ОСОБА_18 , які підтвердили, що приймали участь в даній слідчій дії, а також той факт, що ними проводились заміри на місці події, які в подальшому були зафіксовані в протоколі даної слідчої дії.

Окрім цього, за клопотанням сторони захисту були допитані експерти, що проводили експертизи у даному кримінальному проваджені, а саме судово- медичну експертизу - ОСОБА_19 , автотехнічну експертизу ОСОБА_20 та транспортно - трасологічну експертизу ОСОБА_21 , які роз`яснили та підтримали раніше дані ними висновки.

Також судом були допитані працівники поліції, що виїжджали на місце події 26 квітня 2016 року, а саме слідчий СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_22 , який показав, що він, будучи в складі слідчо-оперативної групи разом з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 26 квітня 2016 року виїжджали на місце ДТП за участю автомобіля ГАЗ та мопеда «Баотян». Слідчий показав, що на місці події ОСОБА_7 повідомляв, що він не побачив мопеда, який рухався на зустріч йому. На місці події за участю двох понятих було складено протокол огляду місця події та схему до нього. Протокол огляду місця події не підписаний водіями, бо вони часто відволікались та відходили. В подальшому будь-яких доповнень ні в протокол, ні в схему не вносилось. З приводу того, що у протоколі огляду місця події зазначено, що стан дорожнього покриття «сухе», пояснив, що це механічна помилка, оскільки на той час йшов дощ і дорога була мокра.

Допитаний в якості свідка дільничний інспектор ОСОБА_24 повідомив, що він 26 квітня 2016 року в складі слідчо-оперативної групи виїхав на місце події за участі молоковоза та мопеда, де слідчий ОСОБА_22 за участю понятих та водіїв здійснював огляд місця події та складав відповідні процесуальні документи. На момент огляду дорожнє покриття було мокрим, він чув як водій ОСОБА_7 говорив, що мопеда не бачив, була темна пора доби і він був втомлений. На місці події ОСОБА_7 ніхто не погрожував, вони про щось домовлялись з ОСОБА_25 і ОСОБА_7 спочатку говорив, що все вирішиться, а потім комусь зателефонував і сказав складати протокол.

Свідок інспектор ОСОБА_23 , який в складі слідчо-оперативної групи також виїжджав на місце події 26 квітня 2016 року показав, що за участю понятих та водіїв слідчим було проведено огляд місця події з складанням відповідних документів. При цьому він запам`ятав, що десь по центру перехрестя вул. Грушевського - І.Богуна були осип та уламки. На місці події ОСОБА_7 поводив себе спокійно, ОСОБА_6 скаржився на біль в руці.

Кожен з наведених доказів підтверджує визначені ст.91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто ці докази є належними.

Кожен з цих доказів отриманий в порядку, встановленому КПК України, а тому ці докази є допустимими.

Сумнівів у достовірності цих доказів у суду не має, адже усі вони повністю узгоджуються між собою.

При цьому, клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про визнання недопустимими доказів, а саме протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, всіх висновків судових експертиз, а також протоколу слідчого експерименту, яке було заявлено в ході судового розгляду справи, суд вважає необґрунтованим та безпідставним, виходячи з наступного.

Так, сторона захисту просить визнати недопустимим протокол огляду місця події в зв`язку з тим, що огляд місця події здійснено в нічний час, до моменту внесення відомостей в ЄРДР, тобто до початку досудового слідства, в протоколі містяться пусті графи, які не перечеркнуті з метою недопущення дописування, зазначено недостовірні відомості щодо погодних умов, не зазначено кому слідчим прочитано даний протокол, а відомості про ДТП зареєстровано в поліції пізніше, ніж проведено огляд місця події. Окрім цього, просить визнати недопустимим доказом схему ДТП, оскільки в ній зазначені недостовірні відомості щодо місця зіткнення.

Однак, відповідно до вимог ч.4 ст.223 КПК України проведення слідчих (розшукових) дій в нічний час (з 22 до 06 години) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення.

Враховуючи обставини вчинення даної ДТП, проведення огляду саме в нічний час слід вважати невідкладним випадком, оскільки в разі його не проведення могли бути втрачені сліди у вигляді фрагментів дзеркала внаслідок руху інших транспортних засобів по проїздній частині.

Згідно ч.3 ст.214 КПК України огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що спростовує твердження захисника про незаконність проведення огляду місця події.

Наявність у протоколі пустих граф не є підставою для визнання його недопустимим, оскільки в ході допиту учасників цієї слідчої дії не встановлено, що до нього вносились будь-які відомості після його підписання. Окрім цього, інформація, відображена у протоколі огляду місця події, що підписаний слідчим і понятими, повністю відповідає інформації, зазначеній у схемі ДТП, яка підписана слідчим, понятими і водіями. Також в протоколі огляду місця події в графі «положення транспортних засобів» опис місця розташування фрагменту дзеркала знаходиться всередині рукописного тексту, що унеможливлює його дописування, а

також відповідає схемі ДТП, яка без зауважень підписана водієм ОСОБА_7 . Що стосується погодних умов, то судом встановлено в ході допиту потерпілого, обвинуваченого та учасників слідчої дії, що слідчим було допущено механічну помилку і стан дорожнього покриття на момент ДТП слід рахувати мокрим. Про те, що це механічна помилка також підтверджується постановою про призначення автотехнічної експертизи від 25 липня 2017 року (Т.2 а.с.83-86), де у вихідних даних зазначено, що дорожнє покриття на момент ДТП було у мокрому стані.

Також в ході допиту понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , останні показали, що протокол огляду місця події їм було прочитано слідчим.

Щодо реєстрації інформації про ДТП після проведення огляду місця події, то вказані дії не мають безпосереднього відношення до встановлення вини конкретної особи і ніяким чином не впливають на хід досудового розслідування. В разі порушення обліку інформації про вчинені кримінальні правопорушення, то допущені порушення можуть бути предметом прокурорського реагування. Що стосується виїзду слідчо-оперативної групи, то в органах поліції вона організована шляхом несення служби в складі слідчо-оперативних груп подобово й направлення слідчо-оперативної групи на виклик здійснюється оперативним черговим відділу поліції.

Із зазначених вище підстав складена до протоколу огляду місця події схема також не може бути визнана недопустимим доказом. Крім цього, у ній не зазначено місця зіткнення транспортних засобів, на що посилається сторона захисту, а відображено місцезнаходження фрагментів дзеркала, що відповідає протоколу огляду місця події.

Твердження сторони захисту, що всі висновки судових експертиз є недопустимими через те, що вони були зроблені на підставі постанов слідчого, які винесені з порушенням права ОСОБА_7 на захист, оскільки експертизи призначені та проведені до часу надання йому процесуального статусу підозрюваного, в зв`язку з чим він не міг скористатись правами підозрюваного щодо призначення та проведення експертиз, є необґрунтованим.

Так, надання ОСОБА_7 статусу підозрюваного було можливим лише у разі встановлення його вини. Саме задля цього досудовим слідством проводились вищезгадані експертизи і тільки після отримання їх висновків, а також з урахуванням інших доказів, були зібрані достатні докази вини ОСОБА_7 , після чого йому оголошено підозру. Надання ОСОБА_7 статусу підозрюваного (оголошення підозри) без доказів його вини було б грубим порушенням чинного законодавства. Крім того, стороною захисту під час судового розгляду не ставилось перед судом питання про призначення повторних чи додаткових експертиз, а всі клопотання щодо допиту експертів судом було задоволено.

Клопотання про визнання недопустимим протоколу слідчого експерименту від 17 червня 2017 року з тих підстав, що він був проведений тільки з участю потерпілого та до оголошення підозри ОСОБА_7 , що є порушенням його права на захист, також є безпідставним, оскільки зазначена слідча дія проведена у встановленому законом порядку з метою збору доказів вини чи невинуватості кожного із учасників ДТП. Для участі у зазначеній слідчій дії ОСОБА_7 викликався тричі, однак за викликом не з`явився, що підтверджується матеріалами

справи (Т.2 а.с.6-10). Окрім цього, чинне кримінальне процесуальне законодавство не передбачає, щоб особа, яка приймає участь у дані слідчій дії повинна мати статус підозрюваного.

Також, стороною захисту на стадії досудового слідства оскаржувалась відмова слідчого у задоволенні клопотань сторони захисту щодо проведення слідчих дій та призначення експертиз, однак ухвалою слідчого судді від 24 листопада 2017 року в задоволенні скарги відмовлено (Т.2 а.с.129-130).

Таким чином, усі досліджені судом докази вказують на винуватість ОСОБА_7 у порушенні Правил дорожнього руху України, зокрема п.2.3 (б), п.2.3 (д), п.9.2 (б), п.10.1, п.16.3 в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

З огляду на викладене, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.

Враховуючи, що ОСОБА_7 позитивно характеризується як за місцем проживання так і за останнім місцем роботи, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, на час розгляду справи в суді не працює, що підтверджується копією його трудової книжки, раніше не судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості з необережності, завдану шкоду не відшкодував, а також думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні, відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Саме таке покарання, на думку суду є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що власником автомобіля марки «ГАЗ-53 Г60ТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ТОВ «Рихальський завод сухого молока». На момент ДТП ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Рихальський завод сухого молока». Крім того, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ГАЗ-53 Г60ТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», що підтверджується полісом серії АЕ/3326593 від 18 травня 2015 року, строк дії якого з 19 травня 2015 року по 18 травня 2016 року (Т.1 а.с.30).

Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обґрунтовуючи розмір завданої матеріальної шкоди, потерпілий вказує, що з вини ОСОБА_7 під час ДТП було пошкоджено його майно, а саме: куртка вартістю 1000 грн., сорочка вартістю 350 грн., знищено джинсові штани вартістю 500 грн. та шкіряні туфлі вартістю 1000 грн., знищений мотошолом вартістю 400 грн., пошкоджено окуляри, які були на ньому в момент ДТП вартістю 4000 грн., пошкоджено мопед, ремонт якого обійдеться в суму близько 10000 грн.
Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості щодо пошкодження внаслідок ДТП належних потерпілому речей, а саме: сорочки, джинсових штанів, шкіряних туфлів, мотошолома та окулярів, а тому правових підстав для відшкодування їхньої вартості за рахунок особи, що несе відповідальність за завдану шкоду, суд не вбачає.
Що стосується куртки, яка була на потерпілому в момент ДТП, то пошкодження на ній зафіксовані у встановленому законом порядку. На підтвердження вартості цієї куртки ОСОБА_6 надав суду довідку вартості ФОП ОСОБА_26 , згідно якої станом на 26 квітня 2016 року вартість куртки-вітровки з синтетичного матеріалу становить 900 грн. Зазначена довідка не є належним доказом підтвердження вартості куртки і не може бути взята судом до уваги. Крім того, згідно доданого до довідки свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_26 не вбачається яким саме видом підприємницької діяльності ця особа займається.

Що стосується відшкодування вартості ремонту мопеда марки «Баотян» в розмірі 10000 грн., то потерпілим не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру матеріального збитку, завданого пошкодженням мопеду, експертне дослідження з цього питання не проводилось. Надана потерпілим довідка ФОП ОСОБА_27 щодо вартості запасних частин для ремонту мопеда марки «Баотян» станом на 26 квітня 2016 року не є таким доказом, оскільки ремонт зазначеного мопеда ще не проводився й необхідність заміни саме цих деталей мопеда нічим не підтверджена.

Що стосується витрат на лікування в сумі 700 грн., то потерпілим також не надано належних доказів, які б підтверджували їх призначення, період застосування, зв`язок з отриманими ушкодженнями, а також понесення потерпілим витрат щодо їх придбання. Крім того, ці витрати не підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я, як то передбачено п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

В силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких

фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України).
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).
Згідно роз`ясень, даних у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи, що заподіяла шкоду, фізичні та душевні страждання потерпілого, який у зв`язку з даною подією переніс стрес, вимушений був змінити звичний спосіб життя, докладати додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Крім того, потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, переніс фізичний біль, змушений був вживати додаткових заходів щодо відновлення стану свого здоров`я та реабілітації.

Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити у розмірі 20000 грн.

Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я

під час дорожньо-транспортної пригоди моральна шкода в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого, страховиком (ПАТ НАСК «Оранта») не здійснюється, то і моральна шкода зі страховика стягненню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 (зі змінами) визначено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.

З огляду на викладене, заподіяна потерпілому ОСОБА_6 моральна шкода, у розмірі, визначеному судом, підлягає стягненню на його користь відповідно до ст.1172 ЦК України з ТОВ «Рихальський завод сухого молока».

Процесуальні витрати по справі за проведення інженерно-транспортної експертизи №420А від 08.11.2016 року в сумі 1760,80 грн. (Т.1 а.с.230), інженерно-транспортної експертизи №419А від 07.11.2016 року в сумі 351,84 грн. (Т.1 а.с.239), траспортно-трасологічної експертизи №364А від 17.10.2016 року в сумі 879,60 грн. (Т.1 а.с.247), автотехнічної експертизи №321А від 31.08.2017 року в сумі 988,70 грн. (Т.2 а.с.89), а всього на загальну суму 3980 грн. 94 коп. в силу ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-370, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути з ТОВ «Рихальський завод сухого молока» на користь ОСОБА_6 20000 грн. моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року на автомобіль марки «ГАЗ-53 Г60ТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 та мопед марки «Баотян» скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «ГАЗ-53 Г60ТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який

знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, а також свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження (Т.1 а.с.218) повернути власнику ТОВ «Рихальський завод сухого молока»;

- мопед марки «Баотян», який знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- куртку темно-синього кольору марки «Promo Stars», яка зберігається в камері зберігання Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області (Т.1 а.с.139), повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 3980 грн. 94 коп. процесуальних витрат за проведені експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: