Справа № 183/66/19
№ 1-кп/183/773/19
В И Р О К
іменем України

11 січня 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 25.09.2018 року за № 0000542 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командувача Десантно штурмових військ Збройних Сил України №4-РС (по особовому складу) від 17 липня 2018 року солдата ОСОБА_6 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду номера обслуги 1 мінометного взводу взводу мінометної батареї 1 парашутно десантного батальйону.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 146 (по стройовій частині) від 06 серпня 2018 року солдата ОСОБА_6 було зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду номера обслуги 3 розрахунку 1 мінометного взводу взводу мінометної батареї 1 парашутно десантного батальйону.

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.

Однак, 06 серпня 2018 року солдат ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

23 листопада 2018 року солдат ОСОБА_6 прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та повідомив про себе.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, які лягли в основу обвинувачення, у скоєному розкаявся.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- витяг з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 25.09.2018 року за № 0000542, згідно якого 06.08.2018 року військовослужбовець військової служби ОСОБА_6 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 без поважних причин

(а.п. 22);

- акт службового розслідування, згідно якого встановлено факт самовільного залишення частини солдата ОСОБА_6 06.08.2018 року

(а.п. 29-31);

- доповідь по неприбуття на службу військовослужбовця ОСОБА_6 у військовій частині НОМЕР_3 від 07.08.2018 року

(а.п. 35);

- контракт про проходження ОСОБА_6 військової служби у ЗСУ від 28.03.2018 року

(а.п. 40);

- ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2018 року, згідно якої ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, строком на 57 днів, тобто до 17.00 години 21.01.2019 року

(а.п. 62);

- копії документів щодо проходження ОСОБА_6 військової служби

(а.п. 42, 44-45).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненого військовослужбовцем (крім строкової служби).

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначених ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, проходить військову службу за контрактом та бажає продовжувати службу у ЗСУ.

Санкція ч. 4 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, його наслідків, а також обраної позиції обвинуваченим ОСОБА_6 , суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання достатньо сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_6 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.

Враховуючи наявність зазначених вище двох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а також особу останнього, суд вважає можливим перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в частині 4 санкції ст.. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, ст. 69 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту, строком на 4 місяці з відбуванням покарання на гауптвахті.

Зарахувати у строк відбування покарання час знаходження ОСОБА_6 на гауптвахті в період з 26 листопада 2018 року.

Вирок може бути оскаржений в Дніпровський апеляційний суд через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1