Справа №: 398/4038/18
провадження №: 1-кп/398/145/19
ВИРОК
Іменем України

"18" січня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002036 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колотаїв Краснокутського району Харківської області,громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого монтажником в ФОП « ОСОБА_7 », який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-
в с т а н о в и в :
Обвинувачений вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху , керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження за наступних обставин:
ОСОБА_6 12 липня 2018 року близько 22 години 30 хвилин , керуючи автомобілем ВАЗ 21102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в місті Олександрія по проспекту Соборному в напрямку від площі Соборної в бік вулиці Героїв Сталінграду, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», проявив особисту неуважність та безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки руху, чим позбавив себе можливості оцінювати вірно дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, чим грубо порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б)(д), 16.11 Правил дорожнього руху:
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або зборов» ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічнім станом транспортного засобу відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п. 16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що
рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам,які
наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі -незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Виїжджаючи на нерегульоване перехрестя з вул.. Героїв Сталінграду, не надав перевагу в русі автомобілю Mercedes- Benz 109, р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по головній дорозі, визначеній дорожнім знаком 2.3 « Дати дорогу» по вул.. Героїв Сталінграду в напрямку від м.Знам`янка в бік м.Дніпро, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім. В результаті зіткнення транспортних засобів пасажир автомобіля ВАЗ 21102, р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми; гематоми правої очниці, садна обличчя, внутрішньо-черепної гематоми, забою головного мозку в сукупності з множинними переломами кісток обличчя, склепіння та основи черепу, які в комплексі згідно висновку судово-медичної експертизи №167 від 12.10.2018 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що є небезпечними для життя в момент заподіяння.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою,яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив вчинення злочину при приведених обставинах, у вчиненому розкаявся.В судовому засіданні пояснив, що 12.07.2018 року він разом з потерпілим пересувався на автомобілі ВАЗ 21102 з м.Кременчука в сторону м.Кривий Ріг. Він перебував за кермом, а потерпілий на передньому пасажирському сидінні.Коли він їхав по пр..Соборному в м.Олександрії, то він не помітив знак, відволікся на реєстратор в його автомобілі і відбулося зіткнення з іншим автомобілем. Удар був в правий бік автомобіля і постраждав в результаті ДТП пасажир його автомобіля ОСОБА_4 . Потерпілому викликали швидку допомогу, а він залишався на місці ДТП, нікуди не тікав.Потерпілому добровільно відшкодував приблизно 30000 грн. в рахунок завданої йому шкоди.Щиро розкаюється у вчиненому.
Суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і дійшов висновку, що обвинувачений винний у вчиненні даного злочину і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою,яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Відповідно до ст.ст.50,65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким злочином , вчиненим з необережності, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, працює, не одружений, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, обтяжуючих покарання, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню, результати оцінки правопорушника показали низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства , у т.ч. для окремих осіб, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства.
Потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання до обвинуваченого, просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.Крім того, просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, так як в своїй роботі обвинувачений має використовувати транспортні засоби.

Суд, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, скарг на нього по місцю проживання не надходило, а також те, що вчинений ним злочини є тяжким, але вчинений з необережності , пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин , враховуючи досудову доповідь щодо обвинуваченого та думку потерпілого і його представника , вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому без ізоляції від суспільства, а саме покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі та застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню та перевихованню. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керування транспортними засобами, яке застосовується у випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з грубим або повторним порушенням порядку користування таким правом.
Враховуючи , що обвинувачений кримінальне правопорушення вчинив з необережності, не в стані алкогольного сп`яніння, а також думку потерпілого та його представника ,вважає за можливе не призначати обвинуваченому ОСОБА_6 додаткове покарання в виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

По справі прокурором заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь місцевого бюджету Олександрійської міської ради витрат, понесених на лікування потерпілого ОСОБА_4 у розмірі 3982 грн. 44 коп. за період знаходження на стаціонарному лікуванні в МКЛПЗ «Міська лікарня №1 м. Олександрії» з 12.07.2018 року по 23.07.2018 року.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Обвинувачений даний позов визнав.Розмір даного позову підтверджується матеріалами справи і він підлягає задоволенню.
Потерпілим по справі ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 197182 грн. 83 коп. моральної шкоди, а з Приватного акціонерного товариства « Українська акціонерна страхова компанія АСКА « 56343 грн. 34 коп. матеріальної шкоди, як витрати на лікування та 2817 грн. 17 коп. моральної шкоди. Розмір моральної шкоди в загальній сумі 200 000 грн. потерпілий ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП, йому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, йому були завдані фізичний біль та страждання, його було двічі прооперовано, був на стаціонарному лікуванні, лікування триває до теперішнього часу, так як він відчуває біль в голові, в зв`язку з чим вживає знеболюючі медикаменти та проходе курс відновлювального лікування.Його постійно переслідує відчуття страху.Він відчуває постійно слабкість та біль в голові, порушений його нормальний спосіб життя.Він був змушений припинити навчання в Харківському політехнічному інституті, де він навчався на 2 курсі, до теперішнього часу не може працювати, фактично знаходиться на утриманні матері, що також завдає йому моральних страждань.До отриманих тілесних ушкоджень він мав гарний стан здоров`я , займався спортом, навчався та працював, мав намір отримати професію та створити сім`ю. Його мати після ДТП , яке з ним сталося, змушена була звільнитися з роботи, щоб доглядати за ним.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що і на теперішній час у нього незадовільний стан здоров`я, йому встановлено 3 групу інвалідності, лікування він не припиняє, необхідно ще 2 роки для реабілітації.Він проживає з мамою та малолітнім братом.Весь тягар по утриманню сім`ї несе його мати, яка до того ж була змушена звільнитися з роботи, щоб доглядати за ним, коли він перебував на стаціонарному лікуванні і потребував сторонньої допомоги. У нього змінився звичний спосіб життя, так як по своїй професії зварювальника він вже не зможе працювати.Підтримує свій позов в повному обсязі.Підтвердив, що обвинувачений після ДТП надав йому кошти в сумі 30000 грн.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення .

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що потерпілому ОСОБА_4 дійсно прийшлось переносити моральні та фізичні страждання, пов`язані із заподіянням йому тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, вчиненого обвинуваченим, докладати додаткових зусиль для організації свого життя в зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень, необхідністю знаходитися на стаціонарному лікуванні,а потім тривалий час на амбулаторному лікуванню, нездатністю самостійно себе обслуговувати протягом певного часу, потребувати сторонньої допомоги. Порушився звичний для нього уклад життя, плани та суспільні зв`язки, на тривалий час він втратив працездатність.Потерпілому було встановлено 3 групу інвалідності. Не відновився повністю стан здоров`я потерпілого і на час розгляду справи.При визначенні розміру шкоди суд враховує і поведінку обвинуваченого, який надав допомогу потерпілому на місці ДТП і відшкодував добровільно заподіяну йому шкоду в сумі 30000 грн.Обвинувачений визнав , що повинен відшкодувати потерпілому моральну шкоду, але просив при визначенні розміру моральної шкоди врахувати суму, яку він вже відшкодував потерпілому. Тому суд, з урахуванням обставин справи, характеру нанесених тілесних ушкоджень потерпілому, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за можливе задовольнити цивільний позов потерпілого частково в розмірі 167192 грн. 83 коп. ( 197182 грн. 83 коп. - 30000 грн.) моральної шкоди та стягнути дану суму з обвинуваченого.
06.04.2018 року між приватним акціонерним товариством « Українська акціонерна страхова компанія АСКА « та ОСОБА_6 було укладено договор страхування цивільно-правової відповідальності (поліс АМ 3535543 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) , який діяв в період з 07.04.2018 року по 06.04.2019 року, забезпечений транспортний засіб - ВАЗ 21102, р.н. НОМЕР_1 . Страхова сума за полісом НОМЕР_3 складає 200000 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого, та 100000 грн. за шкоду, заподіяну майну потерпілого.
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 зазначеного Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.
Потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.Подія, яка відбулася 12.07.2018 року за участю забезпеченого транспортного засобу є страховим випадком.
Цивільний відповідач - Приватне акціонерне товариство « Українська акціонерна страхова компанія АСКА « відзиву на позов не надав, явку повноважного представника в судові засідання не забезпечив.
В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що відразу після ДТП повідомив страхову компанію про страховий випадок. Представник потерпілого також зазначив, що вони з потерпілим зверталися в страхову компанія для отримання страхового відшкодування, але страхова компанія не відреагувала на їхнє звернення. Страхове відшкодування не було виплачено
Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується цивільний позов в частині вимог до цивільного відповідача - Приватного акціонерного товариства « Українська акціонерна страхова компанія АСКА « , на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер і розмір матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст.24 Закону передбачена відповідальність страховика відшкодувати витрати на лікування.
Згідно п.24.1 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Потерпілим були надані суду документи, які підтверджують його витрати на лікування в сумі 56343 грн. 34 коп. Так як вартість лікування підтверджується чеками на придбання медикаментів, медичними обстеженнями, проведеннями операцій, які узгоджуються з призначенням лікаря у медичній картці , письмовими підтвердженнями, отриманими від лікувального закладу та відповідно до отриманих тілесних ушкоджень, тяжкість яких встановлена висновком судово-медичної експертизи, то дана сума підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА «
Суд зазначає, що за змістом ст.26-1 ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Відповідно підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства « Українська акціонерна страхова компанія АСКА « 2817 грн. 17 коп. моральної шкоди.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України , та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання , встановивши іспитовий строк 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь бюджету Олександрійської міської ради 3982 грн. 44 коп. в рахунок відшкодування витрат МКЛПЗ «Міська лікарня №1 м. Олександрії» на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 167 192 грн. 83 коп. моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства « Українська акціонерна страхова компанія АСКА « користь ОСОБА_4 56343 грн. 34 коп. матеріальної шкоди та 2817 грн. 17 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4862 грн. за проведення експертиз.
Речові докази по справі
- автомобіль ВАЗ 21102, р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6
- автомобіль Mercedes- Benz 109, р.н. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 залишити ОСОБА_9 .
Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий