№ 336/7604 /18
Пр.1 кс/ 336/2389/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання та тримання під вартою, суд-
В С Т А Н О В И В :
Захисник затриманого ОСОБА_6 звернулась до суду зі скаргою на незаконне затримання та тримання від вартою ОСОБА_6 , вказав , що 08.12.2018 р. о 19 год 40 хв. його було затримано відповідно до ст 208 КПК України , що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваного у вчинені злочину.
Вказаному протоколі затримання зазначено, що особа затримана у зв`язку із тем, що встановлені та допитані в якості свідків особи, а також сукупність очевидних ознак на місті події вказали на те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за ч.4 ст 289 КК України.
Проте норма ч.4 ст. 289 КК України передбачає , що звільняються від кримінальної відповідальності особа , яка вперше вчинила дії , передбачені цією статтею / за винятком випадків незаконного володіння транспортним засобом із застосуванням насильства до потерпілого чи погрозою застосування такого насильства/, але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завдані збитки/
Представник затриманого вважає, що вказана кваліфікація статті не має нічого спільного зі ст 296 КК України під назвою хуліганство, тому не зрозуміло за підозрою у вчиненні якого саме злочину було затримано ОСОБА_6 , що є грубим порушенням прав на захист та не відповідає вимогам ст 208 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку ст. 278 КПК України у випадку затримання особи на місці вчинення злочину чи безпосередньо після його вчинення , крім того, згідно норм ч.2 ст 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше 24 год. з моменту його затримання.
Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором відповідно до п. 1 4.1 цієї ж статті повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення, а відповідно до п. 8 цієї ж статті повідомлення має містити підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Однак, в порушення ст. 277 КПК України, не зважаючи на те, що повідомлення про підозру від 09.12.2018р. складено слідчим СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 та засвідчено його підписом, фактично повідомлено про підозру було здійснено слідчим СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лєйтенантом поліцїї ОСОБА_7 , про що зроблена відповідна відмітка у повідомленні про підозру, екземпляр якої знаходиться в матеріалах справи.
Таким, чином оскільки грубо порушено порядок здійснення повідомлення про підозру то станом на теперішній час ОСОБА_8 вважається особою. відносно якої не було здійснено повідомлення про підозру протягом 24 годин з моменту затримання, а тому відповідно до ч.З ст. 278 КПК України, повинен бути негайно звільнений з-під варти.
Крім того, не зважаючи на те, що в протоколі затримання зазначено, що особа, затримана за ч.4 сг. 289 КК Украйни, повідомлено про підозру ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 296 КК України . До того ж обставини кримінального правопорушення, не зважаючи на усні заяву ОСОБА_6 , що саме на нього було здійснено напад групою осіб, викладенні лише за версією осіб, які здійснили напад на ОСОБА_6 , та не відповідають дійсності.
Так, зі слів підозрюваного вбачається, що 08.12.2018р. приблизно о 14.00 год. ОСОБА_9 , викликавши таксі направився до свого товариша ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши до квартири свого товариша вони вирішили відпочити, та відправились до магазину «Престиж» за продуктами до столу та алкогольними напоями. Однак купивши продукти. ОСОБА_6 зрозумів , що грошових коштів на елітне спиртне не вистачить. Після чого, зателефонував до тієї ж служби таксі, що й попереднього разу у, він прийняв рішення поїхати до себе додому разом зі своїм товаришем за грошовими коштами, за адресою : АДРЕСА_2 . прибувши за вказаною адресою та взявши грошові кошти, тим же таксі ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 направились до того ж магазину за спиртними напоями, а потім до квартири останнього. Прибувши до помешкання свого товариша, цивільна дружина ОСОБА_10 . Юлія, накрила на стіл, після чого разом почали відпочивати, спілкуючись та вживаючи та спиртні напої.
Далі, приблизно о 18.00 год. ОСОБА_6 вирішив поїхати додому. Після чого, знову ж таки, зателефонувавши до тієї ж служби таксі викликав автомобіль. Потім, коли оператор повідомив йому про прибуття автомобіля , ОСОБА_6 вийшов на вулицю, та підходячи до автомобіля він зрозумів, що на нього нападають двоє невідомих йому чоловіків, наносячи удари в різні частини тіла, які він намагався блокувати руками. Однак, зрозумівши, що через стан алкогольного сп`яніння він не зможе чинити опір цим чоловікам, ОСОБА_6 розвернувся та намагався втекти від них в сторону дороги. Вибігши з двору та опинившись на дорозі, яка веде до мосту, який в народі прозвали «Тещин язик». Апостолов зрозумів, що прохід йому було заблоковано іще двома невідомими йому чоловіками. Таким чином спереду ОСОБА_6 та за його спиною знаходилось по 2 чоловіки, а всього чотири. Зрозумівши, що його життю загрожує реальна небезпека, побоюючись за своє життя. ОСОБА_6 відступив до гаражу, так щоб гараж знаходився у нього за спиною, дістав зі свого карману складний ніж та почав кричати вищевказаним чоловікам, щоб вони до нього не підходили, демонструючи їм ніж, в надії на те, що таким чином він зможе зупинити агресію чоловіків. Однак, вказаних осіб демонстрація ножа ОСОБА_6 не злякала, а навпаки визвала агресію, оскільки один із чоловіків підскочивши до нього наніс йому один удар коліном в області грудної клітки, після чого ОСОБА_6 , розуміючи що його життю та здоров`ю загрожує реальна небезпека, відбиваючи праву ногу нападника наніс йому удар ножем в область правої голені. Після того. ОСОБА_6 не пам`ятає, що відбувалось далі очевидно через нанесений йому удар в область голови, про що свідчить гематома з саднами за лівим вухом. Далі, ОСОБА_6 , лише пам`ятає, як невідомо звідки з`явились співробітники поліції, які його затримали застосувавши спец засіб у вигляді наручників та привезли до Шевченківського ВП.
Таким чином, всі вишевказані обставини, вказують на те, що невідомі особи в кількості чотирьох чоловіків своїми діями вчинили злочин, передбачені ч. 2 ст. 296 КК України, а саме, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується зухвалістю та винятковим цинізмом вчинене групою осіб.
Таким, чинам ОСОБА_6 дійсно визнає факт нанесення удару ножем особі, яка на нього здійснила напад і даний факт підозрюваний навіть не оспорює.
Однак згідно зі ст. 36 КК України, кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання. Необхідною обороною визнаються дії, вчиненні з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається шляхом заподіяння тому хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної самооборони.
В свою чергу відповідно до ч. 5 ст. 36 не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому хто посягає.
Таким чином, враховуючи ті обставини, що на ОСОБА_6 було здійснено напад групи осіб у кількості 4-х чоловік, які застосовували до нього насилля, що підтверджується тілесними ушкодженнями на тілі ОСОБА_6 , а саме:
велика гуля за лівим вухом із саднами.
садна на лобовій частині, а також на тім`яній частині голови
гематоми великих розмірів на лівій руці;
садна та подряпини на зовнішній частині кистей обох рук, та інші, то відповідно до ч. 5 ст. 36 КК України діяння підозрюваного не можуть передбачати кримінальну відповідальність, а тому і не може бути підстав для тримання особи під вартою.
Однак, не зрозуміло по якій причині, але орган до
Крім того, станом на теперішній час ОСОБА_6 жодного разу не допитано в якості підозрюваного.
В той же час, адвокатом ОСОБА_4 подано повідомлення про скоєння злочину відносно ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 296 КК України.
Таким чином, затримання ОСОБА_6 всупереч вимогам ст. 208 КПК України одночасно є і порушенням норм міжнародного права. Згідно зі ст. 29 Конституції України , ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 208, 42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обгрунтованості його затримання. Відповідно до п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний, кого позбавлено свободи в наслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним
Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 206 КПК України , якщо слідчий суддя отримує з будь- яких джерел відомості , які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутністю судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексам порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою мав зобов`язати будь який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Таким чином, слідчими СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області порушені вимоги сг. 29 Конституції України* ч. 1 ст. 208. 276- 278 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположник свобод, представник затриманого ОСОБА_6 просить визнати затримання та тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.12.2018 року незаконним та негайно звільнити його з під варти.
Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість скарги матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.12.2018 р. ОСОБА_6 було затримано у порядку ст. 208 КПК України Як вказано у короткій фабулі обстави н правопорушення :08.12.2018 р. приблизно о 19 год 30 хв. ОСОБА_6 , знаходячись біля б 107 по вул. Круговій м. Запоріжжя , грубо порушуючи громадській порядок , проявляючи явну неповагу , що супроводжувалась особливою зухвалістю , із зас тосуванням предмета, схожого на ніж, який заздалегідь заготовив , вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_12 .
Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу . підозрювану у вчинені злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Як вибачається із протоколу затримання було здійснено під час скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, з ножем в руках.
Уповноважена особа , а саме слідчий Шевченківського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 затримала особу у відповідності до ст 208 КПК України, підстави для визнання затримання незаконним відсутні.
Згідно до ч.1ч.1 ст .276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку , передбаченому ст 278 цього Кодексу у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення .
Відповідно до ст 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором .Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
Як вибачається із наданих суду матеріалів, слідчий ОСОБА_5 повідомив про підозру затриманому ОСОБА_6 09.12.2018 р. в 16 год 41 хв. за ч.4 ст 296 КПК України , в період часу, який передбачений законом. Зі сторони слідчого поршень закону в цій частині не встановлено.
Також суд звертає увагу на те, що повідомлення про підозру затриманому ОСОБА_6 вручене за ч.4 ст 296 КПК України , а той факт, що у протоколі затримання ОСОБА_6 вказане ч.4 ст 289 КПК України , суд вважає опискою, оскільки кваліфікація дій затриманого вказана як хуліганські дії, тому визнавати це порушення грубим порушенням права на захист суд вважає за можливим.
Відповідно до ч.2 ст. 211 КПК України без ухвали слідчого судді , суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законо
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права. Статтею 5 Конвенції встановлено правила позбавлення особи свободи, згідно з якими ніхто не може бути позбавлений свободи інакше, як відповідно до процедури , встановленої законом.
Згідно з практикою Європейського суду, фіксація точних даних про затримання, як і підстави затримання, є необхідною умовою законності затримання для цілей, передбачених ст. 5 Європейської конвенції. .
Таким чином, затримання ОСОБА_6 всупереч вимогам ст. 208 КПК України одночасно є і порушенням норм міжнародного права. Згідно зі ст. 29 Конституції України , ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно до протоколу затримання , ОСОБА_6 було затримано 08 грудня 2018 р. о 19 год 40 хв., про підозру йому повідомлено 09.12.2018 р., розгляд справи по скарзі захисника затриманого призначено судом на 10 .12.2018 р. на 14 год., органом досудового слідства запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обрано, тому суд вважає за необхідним негайно звільнити затриманого із під варти .
Не найшли свого підтвердження доводи захисника в частині того, що оскільки про підозру затриманого повідомила інша уповноважена особа, то цім грубо порушено порядок здійснення повідомлення про підозру , таким чином ОСОБА_6 вважається особою, відносно якої не було здійснено повідомлення про підозру протягом 24 год з моменту затримання. Захистом не прийнято до уваги , що відповідно до ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує судове розслідування, тому для здійснення досудового розслідування по кримінальній справ відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст 296 КК України була визначена слідча група , в яку вслючені слідсий ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , тому суд вважає , що повідомлення про підозру затриманому ОСОБА_6 , яке було проведено слідчим ОСОБА_7 , відповідає закону.
В іншій частини скаргу залишити без розгляду, оскільки питання про необхідну оборону зі сторони затриманого розглядається у кримінальному провадженні
Керуючись ст. 206,208 КПК України , суд-
Скаргу задовольнити частково.
Негайно звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із під варти.
У частини визнання затримання ОСОБА_6 незаконним - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1 .