17.01.2019
Справа № 642/298/19
Провадження № 1-кс/642/255/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході оглядів.

В клопотанні слідчий просить винести ухвалу, якою накласти арешт на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно під час огляду у період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 25 хвилин 15.01.2019, в ході яких було виявлено та вилучено речові докази (мобільний телефон торгівельної марки Samsung моделі SM-J701FZKDSEK, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) по кримінальному провадженню №0000137 від 15 січня 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В поданому клопотанні слідчий зазначає, що №0000137 від 15 січня 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин:

Так, 16.12.2018 близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , куди він прийшов до своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи діяти саме таким чином, в кухонному приміщенні зі столу, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон торгівельної марки Samsung моделі SM-J701FZKDSEK, що належить потерпілому ОСОБА_6 .

З викраденим ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, обернувши його на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

15.01.2019 у період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 25 хвилин було проведено огляд місця події, в ході якого у ОСОБА_7 було вилучено мобільний телефон торгівельної марки Samsung моделі SM-J701FZKDSEK (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ).

Вищевказані об`єкти (майно), вилучені в ході огляду у період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 25 хвилин 15.01.2019, могли зберегти на собі сліди вчинення злочину, є предметом злочину, а також містять інформацію, за допомогою якої буде встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого (-их) у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, таким чином є важливими речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, вони були визнані такими відповідною постановою слідчого, тому метою накладення арешту на вищезазначене майно, є збереження речових доказів відповідно до вимог ст. 170 КПК України, а завданнями арешту майна в даному випадку є запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Власником майна ОСОБА_6 надана заява, яка зберігається а матеріалах клопотання, в якій він не заперечує проти накладення арешту на вилучене у нього майно та просить розглянути клопотання за його відсутності.

Слідчий належним чином повідомлений про слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття сторін не є перешкодою для розгляду клопотання.

У зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий обґрунтовано звернувся з клопотанням про необхідність накладення арешту на вказано майно, враховуючі наведені вище обставини, для збереження доказової бази, та зазначені обставини дають суду підстави для висновку про наявність передбачених ст.ст. 131, 170, 171, 173 КПК України підстав для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно під час огляду у період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 25 хвилин 15.01.2019, в ході яких було виявлено та вилучено речові докази (мобільний телефон торгівельної марки Samsung моделі SM-J701FZKDSEK, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) по кримінальному провадженню №0000137 від 15 січня 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), строком дії з 15.01.2019 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1