Справа № 128/3439/16-к
УХВАЛА
Іменем України

21 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду в режимі відеоконференції заяву захисника - адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 02.02.2017 року у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000808 від 10.06.2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Білорусь, Гомельської області, Ретицького району, с. Солтанівки, проживаючого до засудження: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, до засудження не працюючого, одруженого, має на утриманні сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

1) 09.07.1998 року Любашівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі на 4 роки;

2) 01.09.2000 року Врадієвським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі на 3 роки 3 місяці;

3) 08.10.2004 року Любашівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.296, ч.2 ст.345 КК України до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. ст. 70, 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки;

4) 07.05.2008 року Апеляційним судом Одеської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.2 ст.115 КК України до позбавлення волі 15 років;

на теперішній час відбуває покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 02.02.2017 року за ст. ст. 391, 71 КК України у виді позбавлення волі, -

УСТАНОВИВ:
Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року ОСОБА_4 було засуджено за ст.391 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком приєднано невідбуте покарання по вироку Апеляційного суду Одеської області від 07.05.2008 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.2 ст.115 КК України і остаточно до відбування визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Вирішені питання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання та про речові докази.
22 червня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 02 лютого 2016 року щодо ОСОБА_4 - без зміни.
01.10.2018 року захисник в інтересах засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про перегляд вироку Вінницького районного суду Вінницької області 02.02.2017 року за нововиявленими обставинами, оскільки вважає, що обставини, які були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить відповідно до п.4 ч.2 ст.459 КПК України переглянути.
Захисник зазначає, що диспозиція статті 391 КК України, за якою визнано винним ОСОБА_4 , викладена в наступній редакції: Злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу ( одиночної камери), або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.
Таким чином, на думку захисника, для визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України необхідно було судом встановити саме наявність у останнього злісної непокори законним вимогам адміністрації виправної колонії та законність переведення особи за порушення режиму відбування покарання до приміщення камерного типу (одиночної камери) протягом року.
Так, як зазначає захисник в своїй заяві, що відповідно до вироку, ОСОБА_4 09.02.2015 року прибув для відбування покарання до Стрижавської виправної колонії № 81, де систематично порушує встановлений режим відбування покарання, не підкоряється законним вимогам представників адміністрації установи з виконання покарань, на виховні заходи адміністрації СВК-81 не реагував.

За час відбування покарання в СВК № 81 засуджений ОСОБА_4 за порушення режиму відбування покарання 44 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності (з них доган -11, суворих доган -23, -7 разів поміщався до дисциплінарного ізолятора та 3 рази - до приміщення камерного типу).

В період часу з 11.06.2015 року по 03.05.2016 року на ОСОБА_4 26 разів накладалися дисциплінарні стягнення, з яких 2 стягнення у вигляді поміщення до приміщення камерного типу та 4 стягнення у вигляді поміщення в дисциплінарний ізолятор.

09.06.2016 року о 05-й год. 15 хв., в приміщені камерного типу № 13, де утримується засуджений ОСОБА_4 , заступником чергового помічника начальника установи старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_7 , було виявлено незадовільний санітарний стан приміщення камерного типу, зокрема, брудна підлога, пил на ґратах та батареях, розкидані шматки туалетного паперу на підлозі та штукатурка, пластмасове відро з брудною водою в умивальнику, брудний умивальник та туалет, брудний зливний бачок в туалеті. В зв`язку з чим старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 було вказано на недоліки по прибиранню приміщення, крім того роз`яснено вимоги п.2 розділу ІІІ, Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та поставлено законну вимогу усунути вказаний недолік, зокрема, підмести підлогу, промити її, витерти пил та надано засудженому необхідний для прибирання інвентар. Однак, засуджений ОСОБА_4 відкрито в категоричній формі та неодноразово відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації, хоча за станом здоров`я був здоровий, працездатний, звільнень не мав, про що свідчить медична довідка від 09.06.2016 року, чим висловив непокору законним вимогам персоналу установи виконання покарань.

Після цього 09.06.2016 року о 11-й годині 15 хвилин, начальником відділення соціально- психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_8 , в присутності чергового помічника начальника установи майором внутрішньої служби ОСОБА_9 , заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи майора внутрішньої служби ОСОБА_10 ,, начальника оперативного відділу старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 та заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_12 , під час обходу приміщень камерного типу, засудженого ОСОБА_4 забезпечено інвентарем для прибирання та поставлено законну вимогу приступити до прибирання приміщення камерного типу № 13, де він утримується, а саме підмести підлогу, промити її, витерти пил. Однак, засуджений ОСОБА_4 відмовлявся виконувати законні вимоги начальника відділення соціально-правової служби майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , який є представником адміністрації СВК № 81.

Такими своїми діями засуджений ОСОБА_4 порушив ст. 9 КВК України, згідно якої засуджені зобов`язані виконувати законні вимоги адміністрації органів та установ виконання покарань, ч. 3 ст. 107 КВК України, п. 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, згідно яких засуджені зобов`язані виконувати всі законі вимоги персоналу колони.

Після відмови засудженого ОСОБА_4 від прибирання, з ним відразу була проведена бесіда профілактично виховного характеру та ОСОБА_4 було роз`яснено вимоги ст.391 КК України і попереджено його про кримінальну відповідальність за цією статтею. Після проведення бесіди начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_8 , повторно поставлено ОСОБА_4 законну вимогу, здійснити прибирання приміщення камерного типу № 13 і надано необхідний інвентар. Однак, засуджений ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, та продовжуючи свій злочинний намір, повторно, відкрито, умисно, в присутності інших представників адміністрації СВК № 81, з неповажних причин, в зухвалій формі відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації СВК № 81.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 391 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, при цьому суду показав, що з лютого 2015 року відбуває покарання в СВК № 81. За час відбуття покарання неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності. 09.06.2016 року до нього прийшли представника адміністрації СВК № 81 та вказали, що він повинен прибрати камеру, а саме підмести підлогу, промити її та дали інвентар, однак в зв`язку з тим, що він перенервував із -за конфлікту з іншими засудженими тому не виконав дану вимогу у чому розкаявся, дану камеру він отримав вже забрудненою після іншого засудженого, що його обурило, зараз про свою відмову виконати вимогу представників адміністрації СВК № 81 жалкує, просив суворо не карати.

Також, захисник зазначає, що за згодою обвинуваченого, дане кримінальне провадження було розглянуто в порядку ст. 349 ч.3 КПК України, при цьому роз`яснено, що в такому випадкуобвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.
Однак, захист вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України відсутня з огляду на наступне.
Згідно розпорядку дня для засуджених, які тримаються в приміщеннях ДІЗО, ПКТ Стрижавської виправної колонії №81, затвердженого наказом №13/ОД-17 Стрижавської виправної колонії №81, прибирання камер повинно здійснюватися з 6.10 год. до 6.20 год.
При цьому, з 5.10 до 6.10 год у засуджених, які тримаються в приміщеннях ДІЗО, ПКТ передбачено прогулянку.
Відповідно до п.5 обов`язків днювального гуртожитку, передбачених в додатку №23 до Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань (пункт 2 розділу 12), затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2014 року № 2186/5, днювальний гуртожитку зобов`язаний після виведення засуджених на роботу здійснювати прибирання гуртожитку, мити підлогу, провітрювати приміщення, мити й чистити бачки для питної води та наповнювати їх свіжою кип`яченою водою.
Отже, на думку захисника, вимога 09.06.2016 року о 05-й год. 15 хв. в приміщенні камерного типу № 13, заступника чергового помічника начальника установи старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_7 , де утримується ОСОБА_4 , усунути недолік, зокрема, підмести підлогу, промити її, витерти пил не є законною вимогою представника адміністрації, оскільки суперечить розпорядку дня для засуджених щодо часу прибирання, порушує особисті немайнові права у вигляді позбавлення права на прогулянку, а також поставлена до ОСОБА_4 , не як до днювального, в обов`язки якого входить прибирання.

Вимога начальника відділення соціально-психологічної служби майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , яка мала місце 09.06.2016 року о 11-й годині 15 хвилин, в присутності інших представників адміністрації виправної колонії також не є законною, оскільки також суперечить розпорядку дня для засуджених щодо часу прибирання, порушує особисті немайнові права у вигляді позбавлення права на працю, а також поставлена до ОСОБА_4 не як до днювального, в обов`язки якого входить прибирання.

Оскільки, як вказує захисник, що про наявність вказаних нововиявлених обставин стало відомо лише із відповіді на адвокатський запит від 27.06.2018 року № 5/2336, яка скерована поштовим відправленням 04.07.2018 року, тому вважає, що заява про перегляд судового рішення подається в межах строків, передбачених ст.461 КПК України.

В судовому засіданні, в режимі відеоконференції захисник ОСОБА_5 та його підзахисний ОСОБА_4 вимоги заяви підтримали в повному обсязі.

Засуджений також суду показав, що не порушував законних вимог працівників адміністрації, так як на нього були покладені обов`язки днювального. Крім того, суду показав, що прибирання камер передбачено у певну годину, а саме, з 6.10 год. до 6.20 год. Однак вимогу щодо прибирання йому пред`явили раніше, а тому вимога працівників адміністрації не була законною, що не було враховано судом.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, просив відмовити в задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 за відсутності підстав, визначених в ст.459 КПК України. Вважає, що вимоги засудженого фактично зводяться до переоцінки судом доказів, на підставі яких ухвалено вирок.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення, суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
За нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення (вироки, ухвали) всіх судів. Новими визнаються обставини незалежно від того, чи були вони відомі кому-небудь із учасників процесу, головне, щоб вони не були відомі органам, які проводили розслідування, і суду.
При цьому нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками: 1) невідомість їх суду з причин, від нього незалежних; 2) суттєве значення для справи; 3) наявність в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення (за винятком п.п. 4 і 5 ч. 2 ст. 459 КПК); 4) неможливість урахування під час провадження в справі і винесенні рішення в зв`язку з невідомістю їх судові; 5) відкриття тільки після набрання законної сили судовим рішенням.
За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.
Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.
Як підстави для перегляду вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 02.02.2017 року за нововиявленими обставинами, заявник зазначає ту обставину, що ОСОБА_4 не мав виконувати вимогу представників адміністрації щодо прибирання камери, так як дана вимога була заявлена не в час, передбачений для прибирання камер ( з 06.10- по 06.20 год.). Крім того, зазначає, що йому вмінялися обов`язки покладені за розпорядком на днювального, а отже вимога працівників адміністрації не була законною.
Однак з правилами внутрішнього розпорядку установи, викладеними у «Пам`ятці для осіб, які прибули до установи» ОСОБА_4 був ознайомлений по прибуттю в колонію 09.02.2015 р.. Щодо відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.391 КК України «злісна непокора вимогам адміністрації виправної установи» був попереджений 09.02.2015 р., тому був обізнаний щодо вимог, які пред`являються до засуджених по відбуттю покарання ще до події від 09.06.2016 р.
У відповідності до обвинувального акту незадовільний стан приміщення камерного типу був виявлений о 05.15 год., однак ОСОБА_4 не приступив до прибирання приміщення після висловлення відповідної вимоги представників адміністрації колонії, ні після виявлення, ні в подальшому, після проведення профілактичної бесіди та попередження про кримінальну відповідальність.
Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 на час події був обізнаний у своїх обов`язках, та законності вимоги працівників адміністрації СВК №81, а отже, підстави вказані у заяви не є нововиявленими, а обставини на які посилається засуджений є переоцінкою доказів.
З огляду на викладене підстав для задоволення заяви про перегляд вказаного вище вироку суду за нововиявленими обставинами суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 466, 467 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву захисника - адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 02.02.2017 року у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000808 від 10.06.2016 року, відносно ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1