Справа № 308/3036/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000130, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18 березня 2019 року, погоджене прокурором, про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням, у кримінальному провадженні №0000130, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18 березня 2019 року, погоджене прокурором, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначає, 17 березня 2019 року, близько 23 години 15 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-11028» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральній, в селі Тисалово в напрямку села Новоселиця, Тячівського району, не забезпечив безпеку руху та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який рухався в попутному з автомобілем напрямку.

Внаслідок даної ДТП , пішохід ОСОБА_4 від отриманих трав помер на місці події.

18 березня 2019 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено автомобіль марки «ЗАЗ-11028» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ДП МВС України «Інформ-Ресурси» в м.Тячів, з метою його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації, а також проведення судових експертиз.

Зважаючи на те, що вищевказані речі та транспортний засіб та речі, тимчасово вилучені та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та мають значення речового доказу.

Згідно ст.170 КПК України накладається арешт на майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Враховуючи вищенаведене та те, що вилучені в ході проведення огляду місця ДТП речі, є предметом кримінального правопорушення, на яких збереглися сліди злочину, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної, авто-технічної та авто-товарознавчої експертиз), що неможливо без вказаних транспортних засобів, тому, з метою унеможливити розпоряджатися власникові вказаними речами та автомобілями, їх ремонту до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, з метою забезпечення кримінального провадження, керуючись ст. 40, ст. 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ-11028» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ДП МВС України «Інформ-Ресурси» в м.Тячів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В порушення вимог ст. 171 КПК України, слідчим не вказується підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік мети, з яким допускається арешт майна.

При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна, а не виключно посилання на норми діючого процесуального законодавства.

Так, відповідно до п.1 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч 3. статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, слідчим в клопотанні не вказано власника майна та адресу власника майна, на яке просить накласти арешт. Вказане позбавляє можливості повідомити останнього про час та місце розгляду даного клопотання.

При цьому ч.1 ст. 172 КПК України чітко передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Тобто, власник майна, має бути належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, з метою забезпечення дотримання його прав.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000130, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18 березня 2019 року, погоджене прокурором, про арешт майна - повернути прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1