КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6700/17
Провадження № 1-кп/552/12/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2019 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002886 від 08.11.2016
відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Охматов Жашківського району Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не маючий на утриманні малолітніх дітей, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2016 року, близько 20 год. 30 хв., у темну пору доби, під час опадів у вигляді дощу, ОСОБА_8 керуючи власним, технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Лавчанській в напрямку від вул. Степова до вул. Заводська у м. Полтава.

Пересуваючись зі швидкістю 35 км/год., яка є дозволеною та достатньою при видимості за вказаних обставин події, ОСОБА_8 , не переконавшись в тому, що на проїжджій частині немає перешкод для руху, в тому числі і пішоходів, не обравши безпечного бокового інтервалу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у межах його видимості в попутному напрямку справа по краю проїжджої частини, після чого ОСОБА_8 залишив місце ДТП та зник із місця події.
У результаті недотримання водієм ОСОБА_8 п.п. 10.1., 12.3. «Правил дорожнього руху України», а у подальшому наїзду на ОСОБА_9 , згідно з висновку судово-медичної експертизи № 1295 від 09.12.2016 року останній отримав наступні тілесні ушкодження: м`які покрови голови зі сторони внутрішньої поверхні з наявністю крововиливу в лобній ділянці справа, крововиливи під м`яку мозкову оболонку скроневої та потиличної долей лівої півкулі; по базальній поверхні скроневої долі правої півкулі; по базальній поверхні обох мигдалин мозочку; в проекції зорових нервів; по конвекситальній поверхні лобно-тім`яно-потилично-скроневих долей правої півкулі; тім`яної долі лівої півкулі; потиличної долі лівої півкулі; по конвекситальній поверхні обох мигдалин мозочку, перелом кісток черепа, множинні переломи ребер справа з розривом пристінкової плеври та вистоянням списоподібних відломків в праву плевральну порожнину та пошкодженням правої легені, в правій плевральній порожнині 900.0 мл. рідкої крові, косо-поперечний перелом малогомілкової кістки лівої гомілки з крововиливом в м`які тканини, множинні масивні крововиливи в м`які тканини шиї, тулубу, кінцівок, рани, садна, крововилив голови, тулубу, кінцівок, які за своїм характером являються прижиттєвими, утворилися від дії тупих предметів, з достатньою силою прикладення для їх утворення, стосовно живої особи, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_9 на місці вчинення злочину.
Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що перебувають у причинному зв`язку із виникненням даної пригоди, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 357 від 20.07.2017 року, стало порушення водієм ОСОБА_8 п.п. 10.1., 12.3. «Правил дорожнього руху України» згідно з якими:
п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України не визнав, цивільні позови потерпілих також не визнав в повному обсязі та суду дав наступні показання.

08.11.2016 року, близько 20 год. початку 21 год. ОСОБА_8 та його син на автомобілі марки ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 виїхали з дому та поїхали на станцію Супрунівка, оскільки його син повинен був поїхати по справах до іншого міста. Прибули туди близько через 10-15 хв., син вийшов із салону, а ОСОБА_8 відразу ж поїхав додому. На той час на вулиці було темно, були опади у вигляді дощу, проїзна частина дороги була мокрою, на автомобілі було ввімкнене ближнє світло фар.

Коли приїхав додому помітив, що на сидінні лежить мобільний телефон сина марки «Самсунг» і ОСОБА_8 вирішив відвезти його. Виїхав на вулицю Правденка та рухався по вул. Степовій, потім виїхав на вулицю Лавчанська та рухався по ній зі швидкістю не більше 40 км./год. на автомобілі було ввімкнене ближнє світло фар. Перешкод, небезпеки для руху не було. При наближенні до зустрічного транспортного засобу ОСОБА_8 побачив пішохода, який був одягнений в одяг темного кольору, та який рухався у попутному напрямку по правому краю дороги на самій межі узбіччя та дороги не далі 0,10 м. від правого краю проїзної частини, у руках у нього було щось білого кольору. Пішохід рухався звичайною ходою, прямолінійно, напрямку руху не змінював. Коли я вперше побачив пішохода, яка відстань була до нього він сказати та показати не може.

Під час роз`їзду із зустрічним автомобілем, в момент роз`їзду з під коліс зустрічного автомобіля на переднє вітрове скло автомобіля «Таврія» викинуло воду з проїзної частини дороги, і коли склоочисник протер вітрове скло побачив, що пішохід який рухався по краю проїзної частини дороги раптово змістився ліворуч на смугу руху, зробив при цьому декілька кроків, тобто його понесло ліворуч, не перпендикулярно проїзній частині дороги, а під кутом близько 45 градусів. Можливо на думку обвинуваченого потерпілий обходив калюжу, або можливо втратив рівновагу внаслідок різкого пориву вітру, оскільки переносив габаритний предмет

Коли побачив пішохода вперше, то боковий інтервал між його автомобілем та пішоходом складав близько 1,5 м. у зв`язку з чим він продовжив рух, так як перешкоди потерпілий для руху йому не створював і він безпечно міг з ним роз їхатися. З моменту зміни напрямку руху пішоходом до місця наїзду пішохід подолав відстань не більше 1,5 м. Наїзд стався раптово. Відбувся удар правою передньою частиною його автомобіля, в районі правої передньої фари на пішохода. Від удару потерпілого закинуло на переднє вітрове скло та передню праву стійку, після чого він впав праворуч автомобіля на праве по ходо його руху узбіччя. Вже після наїзду ОСОБА_8 зупинив свій автомобіль на проїзній частині дороги. Вийшов із салону, підійшов до чоловіка, який лежав лицем до землі, був без свідомості, ознак життя не подавав, пульс на місці не перевіряв, швидку не викликав.

Пробувши на місці ДТП не більше хвилини, сів до автомобіля та поїхав на станцію до сина. Коли приїхав на станцію сину повідомив про те, що сталася пригода після чого син по мобільному телефоні викликав швидку медичну допомогу. Потім обвинувачений сів до авто та поїхав додому, при цьому назад рухався іншою дорогою та на місце ДТП не заїжджав. Особисто ОСОБА_8 нікуди не телефонував та окрім сина нікому про це не говорив.

У автомобіля було пошкоджено скло передньої фари та вітрове.

Автомобіль ОСОБА_8 поставив у гаражі по місцю проживання та більше його не використовував. Через декілька днів вийняв із автомобіля переднє вітрове скло, щоб у подальшому поставити нове, а також замінив передню фару справа. Пошкоджені деталі залишив в гаражі.

Вину не визнає оскільки не мав технічної можливості уникнути дорожньо- транспортної пригоди.

Давати показання в якості свідка син обвинуваченого ОСОБА_10 в судовому засіданні відмовився відповідно до положень ст. 63 Конституції України.

Не зважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_8 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена наступними належними та допустимими і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 суду повідомила, що проживає разом із дитиною ОСОБА_12 , яка є також дитиною загиблого потерпілого ОСОБА_9 , який в свою чергу був її цивільним чоловіком.

08.11.2016 року свідок перебувала вдома, а потерпілий ОСОБА_9 був на роботі, а саме здійснював ремонт квартири у центрі міста Полтава. На роботу він пішов близько 16 год., оскільки до цього часу знаходився вдома із дитиною.

У період з 21 год. по 22 год. на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_13 , та повідомила, що її чоловіка збила невідома машина по вул. Лавчанській у м. Полтава, від отриманих травм він помер. Після цього, на місце пригоди свідок виявила, що на узбіччі дороги зправа по напрямку руху в сторону с. Гожули, лежить потерпілий ОСОБА_9 без ознак життя. На місці події вуличне освітлення того вечора було ввімкнене. Поруч із місцем ДТП автомобілів не було, тому не відомо спершу було хто скоїв наїзд. Лише через 6 днів було встановлено особу, яка це скоїла. Ним виявився ОСОБА_8 , який проживає поруч. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, покарання просить призначити суворе.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що 08.11.2016 року по телефону їй повідомили, що син загинув внаслідок ДТП. Разом із чоловіком приїхала на місце злочину та помітила, що потерпілий ОСОБА_9 лежав без ознак життя на узбіччі дороги, взуття знаходилося на певній відстані. Поруч із вказаним місцем помітила лист пінопласту. Того вечора йшов дощ, вуличне освітлення було ввімкнене. Поруч із місцем ДТП автомобілів не було, тому не відомо спершу було хто скоїв наїзд. У подальшому було встановлено особу, яка це скоїла. Ним виявився ОСОБА_8 , який проживає поруч. За увесь час ОСОБА_8 жодного разу вибачення не просив. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, покарати просить суворо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що працює лікарем швидкої медичної допомоги. 08.11.2016 року диспетчеру станції швидкої допомоги надійшов виклик про ДТП, яка трапилася на вул. Лавчанській у м. Полтава, тому швидка направилася за вказаної адресою. Спершу не змогли знайти, оскільки не чітко було вказано місце ДТП, тому зв`язувалися із диспетчером, а останній в свою чергу із заявником. Прибувши зрештою на місце, виявили, що на узбіччі знаходився чоловік, без ознак життя, реанімаційні заходи результату не дали. Поруч із ним перебували дві особи, які повідомили, що самі щойно його виявили. Поруч із місцем ДТП автомобілів не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила, що 08.11.2016 року разом із ОСОБА_16 ввечорі йшли додому. Пройшовши продуктовий магазин, що знаходиться на початку вул. Лавчанської, на відстані близько 300 м. від магазину, помітила, що на узбіччі лежить невідомий чоловік. Підійшовши до нього, думала, що можливо п`яний, а тому намагалася його розбути. Проте помітила, що на землі, в області голови невідомого, кров і особа не подає ознак життя. Свідок ОСОБА_16 відразу викликав швидку та поліцію. Поруч із місцем нікого не було, автомобілі також не стояли, проте зазначила, що на дорозі лежав світлий лист пінопласті. Щодо погодних умов свідок повідомила, що того вечора йшов дощ, було ввімкнено вуличне освітлення, тротуар на вказаній вулиці відсутній.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 щодо обставин виявлення тіла ОСОБА_9 надав аналогічні показання, що і свідок ОСОБА_15 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що працює водієм «Полтаваавтоелектротранс» та 08.11.2016 року їхав за маршрутом Критий Ринок-Рибці. Близько 20 год. 30 хв. рухаючись по вул. Лавчанська у м. Полтава помітив автомобіль світлого кольору, схожий на автомобіль Таврія, який стояв на проїжджій частині назустріч його руху, на своїй смузі для руху із ввімкненим світлом фар. Звернув увагу, що в автомобілі розбите лобове скло, поруч із авто стояв чоловік, інших транспортних засобів поруч не було. Проїхавши повз даний автомобіль помітив, що на відстані 20-30 м. від авто, на проїжджій частині дороги, знаходиться лист пінопласту світлого кольору.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомив, що 08.11.2016 року після роботи, близько 18 год. 00 хв. зустрівся із потерпілим ОСОБА_9 на зупинці громадського транспорту «Половки». Спершу стояли на транспорт, а потім пішли пішки. Дійшовши до вул. Лавчанська, зайшли до кафе, яке знаходиться на перехресті даної вулиці. Перебуваючи у кафе випили по одному келеху пива і ОСОБА_9 пішов додому. Потерпілий мав із собою лист світлого пінопласту. Через деякий час, не значний, до кафе зайшов ОСОБА_19 та повідомив, що по вул. Лавчанській невідомий автомобіль збив чоловіка. Свідок ОСОБА_18 розуміючи, що це може бути ОСОБА_9 пішов на місце пригоди. Підійшовши до місця помітив ОСОБА_9 , який лежав на узбіччі, без ознак життя. Поруч знаходилися люди, проте транспортні засоби були відсутні. Щодо погодних умов свідок повідомив, що того вечора йшов дощ, було ввімкнено вуличне освітлення, тротуар на вказаній вулиці відсутній. На відстані близько 15 м., можливо більше, помітив світлий лист пінопласту, розміром близько 40Х90 см.

Допитаний в судове засіданні свідок ОСОБА_20 повідомив, що ним, у складі групи слідчих, проводилося досудове розслідування за фактом ДТП на вул. Лавчанській у м. Полтава 08.11.2016 року. 08.11.2016 ним проводився огляд місця події, за вказаною адресою, де було виявлено на узбіччі труп чоловіка, поруч мався осип скла, пінопласт. Автомобіля, який здійснив наїзд поруч не було. Також, 13.07.2017 також свідок ОСОБА_20 проводив слідчий експеримент на вул. Лавчанській за участю водія ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_21 , понятих, статиста, інших учасників. Умови проведення слідчого експерименту були максимально наближене до умов вчинення ДТП. На момент його проведення на вулиці йшов дощ, було темно, вуличне освітлення вимкнене, тобто погодні умови були максимально схожими із тими, які були в момент ДТП. Спершу ОСОБА_8 було запропоновано розповісти про обставини події, за яких відбулося ДТП, на що останній погодився. Після цього, слідчий та учасники розпочали на місці здійснювати перевірку його показів та відтворення обстановки на яку вказував ОСОБА_8 . Зі слів ОСОБА_8 на проїжджій частині було розташовано автомобіль Тавіря, слідчим проведено виміри і встановлено, що він рухався на відстані 1,4 м. від краю узбіччя, також ОСОБА_8 вказав, що він рухався зі швидкістю 35 км/год. Далі було розташовано зустрічний автомобіль та пішохода, який зі слів ОСОБА_8 рухався у попутному напрямку на відстані близько 1 м. від краю узбіччя. Після цього поняті, ОСОБА_8 , захисник останнього, потерпіла, перевіряли видимість пішохода із місця водія автомобіля Таврія. Таким чином було визначено видимість пішохода. Потім ОСОБА_8 вказав місце наїзду на пішохода, заміривши вказану відстань було встановлено, що воно знаходиться на відстані 1 м. від правого краю узбіччя. В ході проведення даного слідчого експерименту клопотань не було ні в кого, що свідчить, що його проведено із врахуванням показань ОСОБА_8 та відповідно до вимог КПК України. Після завершення проведення слідчого експерименту складено схему вказаної слідчої дій, на якій було визначено отримані числові дані, яку всі учасники підписали. Протокол за згодою учасників слідчої дії, оскільки погодні умови перешкоджали, було вирішено виготовить слідчим на комп`ютері, а потім учасники із ним ознайомляться. Наступного дня ОСОБА_20 викликав учасників слідчої дії, які ознайомилися із ним, та підписали. ОСОБА_8 при цьому зазначив, що має додаткове клопотання, яке однак не було подано.

Допитані в якості свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 показали, що були залучені працівниками поліції в якості понятих для проведення слідчого експерименту на вул. Лавчанській у м. Полтава від 13.07.2017. На момент його проведення на вулиці йшов дощ, було темно, вуличне освітлення вимкнене. Спершу ОСОБА_8 було запропоновано розповісти про обставини події, за яких відбулося ДТП, на що останній погодився. Після цього, слідчий та учасники розпочали на місці здійснювати перевірку його показів та відтворення обстановки на яку вказував ОСОБА_8 . Всі дії щодо перевірки обставин ДТП та розташування автомобілів, виміри проводилися зі слів ОСОБА_8 .. В ході проведення даного слідчого експерименту клопотань не було ні в кого. Після цього слідчим було складено схему вказаної слідчої дій, яку всі учасники підписали. Протокол для кращого сприйняття було вирішено учасниками, що слідчий виготовить на комп`ютері, а потім учасники із ним ознайомляться. У подальшому поняті із ним ознайомилися та підписали.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_24 показав, що був залучений працівниками поліції в якості статиста для проведення слідчого експерименту на вул. Лавчанській у м. Полтава від 13.07.2017. На момент його проведення на вулиці йшов дощ, було темно, вуличне освітлення вимкнене. Спершу водію ОСОБА_8 було запропоновано розповісти про обставини події, за яких відбулося ДТП, на що останній погодився. Після чого, зі слів ОСОБА_8 розташували транспортні засоби на проїжджій частині дороги, ОСОБА_24 розташовувався на місці пішохода та тримав у руках лист пінопласту, який ніс ОСОБА_25 в момент ДТП. Із місця водія учасники слідчої дії перевіряли видимість пішохода. В ході проведення даного слідчого експерименту клопотань не було ні в кого.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків працівники поліції ОСОБА_26 та ОСОБА_27 повідомили, що були присутні під час проведення слідчого експерименту від 13.07.2017 року на місці його проведення, але участі в ньому не приймали, а надавали лише фізичну допомогу з метою його належного проведення.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується наступними доказами.

Витягом із ЄРДР, відповідно до якого внесено відомості за фактом дорожньо транспортної пригоди 08.11.2016(т.1, а.с.173);

Копією картки виклику ШМД, згідно даних якої 08.11.2016 року о 20 год. 38 хв. 19 с. надійшло повідомлення від невідомого, про те, що відбулася дорожньо транспортна пригода із потерпілим (т.1, а.с 174);

Даними виклику працівників поліції, згідно яких що виклик на «102» надійшов від диспетчера служби «103» 08.11.2016 року о 20 год. 41 хв. 00 хв. про факт ДТП, а потім 08.11.2016 року о 20 год. 47 хв. від ОСОБА_15 про виявлення невідомої особи на узбіччі дороги по вул. Ловчанська у м. Полтава(т.1, а.с.176-177);

Листом полтавського обласного центру з гідрометеорології, згідно якого 08.11.2016 в період часу з 20 год. до 21 год. в м. Полтаві відмічалась хмарна погода та йшов дощ (т.1, а.с.188);

протоколом огляду місця події від 08.11.2016 року з фото таблицею, згідно якого оглянуто місце пригоди після дорожньо транспортної пригоди, в ході якого виявлено на узбіччі вул. Лавчанської труп, осип скла автомобіля, лист білого пінопласту(т.1, а.с.178-187);

протоколом огляду трупа на місці пригоди від 08.11.2016 з фототаблицею, яким зафіксовано положення та розташування трупа на момент огляду та наявні тілесні ушкодження (т.1, а.с.191-206);

висновком експерта №1295 від 09.12.2015 (т.1, а.с.207-2010), потерпілий ОСОБА_9 отримав наступні тілесні ушкодження: м`які покрови голови зі сторони внутрішньої поверхні з наявністю крововиливу в лобній ділянці справа, крововиливи під м`яку мозкову оболонку скроневої та потиличної долей лівої півкулі; по базальній поверхні скроневої долі правої півкулі; по базальній поверхні обох мигдалин мозочку; в проекції зорових нервів; по конвекситальній поверхні лобно-тім`яно-потилично-скроневих долей правої півкулі; тім`яної долі лівої півкулі; потиличної долі лівої півкулі; по конвекситальній поверхні обох мигдалин мозочку, перелом кісток черепа, множинні переломи ребер справа з розривом пристінкової плеври та вистоянням списоподібних відломків в праву плевральну порожнину та пошкодженням правої легені, в правій плевральній порожнині 900.0 мл. рідкої крові, косо-поперечний перелом малогомілкової кістки лівої гомілки з крововиливом в м`які тканини, множинні масивні крововиливи в м`які тканини шиї, тулубу, кінцівок, рани, садна, крововилив голови, тулубу, кінцівок, які за своїм характером являються прижиттєвими, утворилися від дії тупих предметів, з достатньою силою прикладення для їх утворення, стосовно живої особи, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_9 ;
протоколом огляду місця події від 09.11.2016 з фототаблицєю до нього (т.1, а.с.211-215), згідно якого додатково оглянуто місце події;

протоколом огляду місця події від 11.11.2016 (т.1, а.с.217-219), в ході якого оглянуто речі потерпілого ОСОБА_9 , на яких виявлено пошкодження та сліди речовини бурого кольору, схожої на кров.;

протоколом огляду місця події від 14.11.2016 з фототаблицею (т.1, а.с.224-229), в ході якого у гаражі ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено автомобіль «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 із видимими механічними пошкодженнями характерними для ДТП. Пошкодження на автомобілі були також ретельно оглянуті та зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу від 22.11.2016 (т.1, а.с.235-246);

висновком експерта №1/300-мк від 06.01.2017 (т.2, а.с.4-6), згідно якого частина ушкоджень на одязі ОСОБА_9 утворилася внаслідок тертя-зачепів, при контакті із нерівною поверхнею, якою могла бути поверхня дорожнього покриття;

протоколом огляду місця події від 21.11.2016 (т.2, а.с.9-10), в ході якого оглянуто пошкоджене лобове скло автомобіля Таврія та на якому виявлено речовину бурого кольору, схожу на кров;

висновком експерта №1053 від 05.12.2016 (т.2, а.с.12-13), згідно якого виявлена речовина бурого кольору на лобовому склі автомобіля, належного ОСОБА_8 є кров`ю ОСОБА_9 ;

висновком експерта №169 від 14.12.2016 (т.2, а.с 18-21), згідно якого частинки фарби вилученої при повторному огляді місця події та фарба із автомобіля ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_1 мають спільну родову належність;

висновком експерта №440 від 02.12.2016 (т.2, а.с.25-31) в ході якого автомобіль ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП перебував у технічно-справному стані;

протоколом перегляду відеозапису від 29.11.2016 з фото таблицею до нього (т.2, а.с.34-39) та переглянутим в судовому засіданні самим відеозаписом на якому зафіксовано автомобіль білого кольору, ззовні схожого на «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухається по вул. Лавчанській у м. Полтава о 20 год. 31 хв. із пошкодженим лобовим склом;

статистичною таблицею з`єднань за номером телефону № НОМЕР_2 , який належить свідкові ОСОБА_10 та яка визначає місце знаходження мобільного терміналу (т.2, а.с.40-49);

висновком комісійної судово медичної експертизи №47 від 02.03.2017 (т.2, а.с.52-70) якою встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 20.10 год.-20.48 год. Від моменту отримання тілесних ушкоджень до моменту настання смерті пройшов короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами. Навіть за умови надання йому своєчасної кваліфікованої медичної допомоги гарантувати настання сприятливого для життя наслідку неможливо.

протоколом проведення слідчого експерименту від 13.07.2017 з фототаблицею (т.2, а.с.71-79) за участю обвинуваченого ОСОБА_8 в ході проведення якого останній на місці події ретельно розповів та детально показав, що рухався на відстані 1,4 м від правого краю проїжджої частини; зі швидкістю 35 км/год.; наїзд відбувся на відстані 1 м. від правого краю узбіччя; видимість пішохода у водія складає 29, 1 м.;

висновком експерта №394 від 16.08.2017 (т.2, а.с.95-96), згідно якого при швидкості 35 км/год., за час 3 секунди автомобіль ЗАЗ 1102 держ.номер НОМЕР_1 в повздовжньому напрямку долає відстань 29,2м.;

висновком авто технічної експертизи №357 від 20.07.2017 (т.2, а.с.84-87), згідно якої у діях водія ОСОБА_28 наявні невідповідності ПДР п.п.10.1, 12.3, які стали причиною ДТП та які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із подією злочину.

Крім того допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_29 показав, що проводив авто технічну експертизу у кримінальному провадженні за фактом ДТП, що мало місце 08.11.2016 по вул. Лавчанській у м. Полтава. Свій висновок підтримує в повному обсязі. При цьому зазначив, що в наведених висновках наявні графічні помилки, але вони жодним чином не впливають на результати досліджень. Ці обставини експерт підтвердив в судовому засіданні шляхом перевірки вказаних розрахунків.

Протоколом огляду від 08.08.2017 з фото таблицею (т.2, а.с.88-91), в ході якого перевірено та зафіксовано час, який достатній для змиву води із лобового скла автомобіля ЗАЗ 1102 для забезпечення видимості. Вказаний час складає: 3; 3,8; 4 сек.;

висновком комісійної судово медичної експертизи №127 від 06.09.2017 (т.2, а.с.99-114), згідно якої визначено розташування ОСОБА_30 в момент наїзду, установлено, що останній в момент первинного контакту із транспортним засобом перебував у вертикальному положенні та був обернений до транспортного засобу задньою поверхнею тіла.
Враховуючи наведені докази суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

При цьому суд виходить з того, що наведені вище докази винуватості ОСОБА_8 повністю підтверджують його винуватість, є послідовними, логічними, належними та допустими.

Показання допитаних потерпілих, свідків, досліджені протоколи слідчих дій та експерименту узгоджуються між собою та з висновками експертиз з урахуванням допиту в судовому засіданні експерта авто техніка.

Разом з тим суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 в ході судового засіданні та під час проведення слідчого експерименту від 28.09.2017, оскільки вони суперечать встановленим обставинам, зокрема і висновку комісійної судово медичної експертизи №127 від 06.09.2017, в якій вказано, що в момент первинного контакту із транспортним засобом потерпілий ОСОБА_9 перебував у вертикальному положенні та був обернений до транспортного засобу ЗАДНЬОЮ поверхнею тіла, що спростовує твердження обвинуваченного про рух потерплого на проїжджу частину під кутом 45 градусів.

Крім того суд не приймає до уваги і висновок №2/2 спеціаліста авто техніка від 15.02.2019(т.2, а.с.232-237), оскільки експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, питання та вихідні дані надавалися виключно стороною захисту.

При цьому слушними є доводи прокурора та представника потерпілих про те, що під час складання вказаного висновку експерт вийшов за межі методичних рекомендацій та відповідних інструкцій, якими регулюються питання питання проведення відповідних досліджень (т.2, а.с.226-231).

Таким чином дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .
Крім того досудовим слідством ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлюючи, що він скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , тим самим поставив його в небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив його у небезпеці, зникнувши з місця пригоди, тим самим порушивши вимоги п.п. г, ґ п. 2.10 Правил дорожнього руху України, де вказано, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
-г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і направити потерпілих до лікувального закладу;
-ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені у підпункті „г" пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки, у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди.
Згідно вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з викладеного в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_8 вказані вимоги не були дотримані в повному обсязі, а саме не було сформулюване належним чином обвинувачення. Обвинувачення не містить часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, а є фактично своєрідною інтерпретацією слідством диспозиції ч.1 ст.135 КК України з посиланням на вимоги Правил дорожнього руху.
Крім того, хоча обвинувачений ОСОБА_8 і вказав, що вину за ч.1 ст.135 КК України визнає, але даючи показання жодних доводів на обґрунтування вказаної позиції не навів, повідомивши, що його син, після того, як він йому повідомив про ДТП, дзвонив на станцію швидкої допомоги та повідомив про ДТП. Вказані обставини слідством та в суді не спростовані.
Тим більше згідно згаданого раніше висновку комісійної судово медичної експертизи №47 від 02.03.2017 встановлено від моменту отримання тілесних ушкоджень до моменту настання смерті пройшов короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами. Навіть за умови надання йому своєчасної кваліфікованої медичної допомоги гарантувати настання сприятливого для життя наслідку неможливо.

Вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані прокурором та дослідженні в судовому засіданні докази не підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, а тому він за вказаним обвинуваченням підлягає виправданню у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.
У силу ст. 66 КК України обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого в судовому засіданні не встановлено.

У силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого також не встановлено. При цьому суд виклює обтяжуючу обставину - тяжкі наслідки, завдані злочином у відповідності до вимог ч.4 ст.67 КК України, оскільки смерть потерпілого є кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.286 КК України.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким та вчиненим з необережності, особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, відсутність обставин, що пом`якшує покарання, відсутність каяття, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, конкретні обставини та приходить до переконання про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

В судому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшла заява про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році».

Відповідно до п.ґст.1.Закону України «Про амністію в 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно наданого обвинуваченим ОСОБА_8 пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 від 15.10.2008, останній є пенсіонером за віком, а тому вказане клопотання підлягає задоволенню.
В кримінальному провадженні заявлений цивільний позови потерпілих ОСОБА_5 , яка просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 11060 грн., моральну шкоду в сумі 100000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. та відповідно позов потерпілої ОСОБА_6 , яка поросить стягнути моральну шкоду в сумі 150000 грн., 3200 грн. щомісячно в рахунок відшкодування шкоди завданої малолітньому ОСОБА_12 до досягнення ним повноліття та 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, яка зазнала шкоди від злочину до початку судового слідства, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов.

Суд з урахуванням вимог ст.ст.22,23, 1166 ЦК України приходить до висновку, що позови потерпілих підлягають до повного задоволення, як такі, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтовані.

При цьому суд враховує, що матеріальна шкода знайшла своє підтвердження наданими документами, а сума моральної шкоди доведена з показань потерпілих та наявними матеріалами провадження.

З обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення експертних досліджень.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

У відповідності до положень п. ґст.1.Закону України «Про амністію в 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання.
За ч.1 ст.135 КК України ОСОБА_8 визнати невинним та виправдати у зв`язку недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 11060 грн., моральну шкоду в сумі 100000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 150000 грн., 3200 грн. щомісячно в рахунок відшкодування шкоди завданої малолітньому ОСОБА_12 до досягнення ним повноліття та 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертних досліджень в суме 2352 грн. 42 коп.

Речові докази диски з відеозаписами зберігати при справі, автомобіль ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 зберігати на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів з метою забезпечення вирішення цивільних позовів.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Головуючий ОСОБА_1