ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/413/19 Справа № 183/4569/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003745 від 07 вересня 2018 року, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нижні Торгаї Нижньосірогозького району Херсонської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2018 року,

за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 10 місяців. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Окрім того, судом вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 246 КК України, за таких обставин.
Так, 07 вересня 2016 року в період часу з 11 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на території 18 кварталу 171А виділу захисної лінійної лісосмуги відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровська дистанція захисних насаджень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях з метою отримання неконтрольованого державою доходу, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, в порушення вимог ст.ст. 4, 24, 69 Лісового кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України № 761 від 23 травня 2007 року, не маючи спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, із заздалегідь приготованим для вчинення злочину технічним пристроєм, а саме ланцюговою бензопилою марки GL 5200М, незаконно, шляхом повного відокремлення від кореня, здійснив порубку та знищив сироростучі дерева наступних порід до ступеня припинення їх росту: - одне дерево акації діаметром у корі біля шийки кореня 12 см; - два дерева акації діаметром у корі біля шийки кореня по 15 см; - два дерева акації діаметром у корі біля шийки кореня по 18 см; - одне дерево акації діаметром у корі біля шийки кореня 21 см; - одне дерево акації діаметром у корі біля шийки кореня 25 см; - одне дерево бересту діаметром у корі біля шийки кореня 8 см; - одне дерево бересту діаметром у корі біля шийки кореня 10 см; - одне дерево клену діаметром у корі біля шийки кореня 10 см, чим заподіяв державі в особі структурного підрозділу «Дніпропетровська дистанція захисних насаджень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» істотну матеріальну шкоду, яка відповідно до акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України від 06.07.2017 становить 6448 гривень 52 копійки (розрахунок виконаний на підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2011 року № 1364).
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити свій вирок, призначивши ОСОБА_5 покарання за ст. 246 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 10 місяців. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави засоби та знаряддя незаконної порубки дерев ланцюгову бензопилу марки GL 5200М.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у скоєнні злочину, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним, вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: судом першої інстанції не застосовано положення ст.ст. 96-1, 96-2 КК України та не призначено покарання у виді спеціальної конфіскації у власність держави засобів та знарядь незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях ланцюгової бензопили марки GL 5200М.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 246 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції допущено не було.
Що стосується міри покарання, то згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_5 в межах санкції ст. 246 КК України та із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України вірно дійшов висновку про те, що покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
Між тим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно не застосував при призначенні обвинуваченому покарання вимоги ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 246 КК України 07 вересня 2016 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» від 18.02.2016 року № 1019-VІІІ», відповідно до якого текст статті 96-1 КК України викладений в новій редакції.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:
1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;
3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;
4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Отже, враховуючи, що санкція інкримінованої обвинуваченому статті є альтернативною та передбачає, в тому числі, призначення покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у обвинуваченого ОСОБА_5 у власність держави ланцюгової бензопили марки GL 5200М.
Пунктом п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Згідно з ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора такими, що заслуговують на увагу, у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому покарання з ухваленням судом апеляційної інстанції нового вироку.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 420, 421 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 в частині призначеного йому покарання, скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину, передбаченого ст. 246 КПК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 10 (десять) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у обвинуваченого ОСОБА_5 у власність держави ланцюгову бензопилу марки GL 5200М.
В іншій частині вирок залишити без змін.
На вирок може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4