Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

20 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженка м. Києва, громадянка України,

що зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судима,

засуджена за ч.2 ст.377 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 25.11.2016 року ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.04.2012 року до 29.08.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та її звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі безпосередньо по його повному відбуттю.

На вказаний вирок ОСОБА_6 подала апеляцію.

Автоматизованою системою документообігу суду після призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із задоволенням самовідводу суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визначено колегію у складі суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

18.02.2019 року ОСОБА_6 через канцелярію суду подала заяву про відвід суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , який обґрунтовує тим, що вказана колегія суддів розглядала її апеляційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року про припинення примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання диспансерної амбулаторної психіатричної допомоги і, приймаючи рішення про скасування вказаної ухвали, не встановила істину в справі, оскільки не перевірила всі її доводи щодо медичного обґрунтування судового рішення, залишивши вирішення вказаного питання на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. Тому розгляд даної кримінальної справи викликає сумнів у неупередженості суддів.

Заслухавши думку прокурора, який не вбачав підстав для задоволення відводу, думку захисника ОСОБА_5 , який підтримав позицію своєї підзахисної, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Наявність обставин, що виключають можливість участі суддів у розгляді справи, передбачених ст.ст.54 і 55 КПК України 1960 року, ОСОБА_6 не навела.

Доводи ОСОБА_6 про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів, свідчать про її незгоду з прийнятим колегією суддів рішенням у частині його мотивів, яким, між тим, було задоволено її апеляційні вимоги. Що стосується тверджень про те, що питання медичного аспекту було залишено на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва, то вони є суб`єктивної думкою ОСОБА_6 , оскільки у цьому суді перебувала кримінальна справа, яка надійшла з обвинувальним висновком і в будь-якому випадку підлягала розгляду по суті.

А тому в задоволенні заяви про відвід суддям слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.57 КПК України 1960 року, п.15 Перехідних положень КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Заяву засудженої ОСОБА_6 про відвід суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3