УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2019 року

м. Київ
справа № 404/4581/18
провадження № 51-2241ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу заступника директора Департаменту начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2018 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 06 лютого 2019 року.
встановив:
Кіровський районний суду м. Кіровограда ухвалою від 23 листопада 2018 року відмовив в задоволені клопотання заступника директора Департаменту начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про приведення у відповідність із законодавством України вироку Нижнєвартовського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 20 лютого 2016 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців зі штрафом в розмірі 100 000 рублів.
Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, ОСОБА_4 оскаржила його до апеляційного суду.
Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 06 лютого 2019 року залишив ухвалу місцевого суду без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали місцевого і апеляційного судів й призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України;однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Статтею 424 КПК визначений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Згідно частин 1, 2 вказаної норми процесуального закону у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до Глави 46 КПК «Визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб».
Порядок розгляду судом питань про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України врегульовано ст. 610 КПК.
Відповідно до ч. 7 ст. 610 КПК ухвалу, постановлену згідно з цією статтею, може бути оскаржено в апеляційному порядку. Касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
В судових засіданнях з вирішення питань приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України не з`ясовуються питання щодо факту вчинення злочину, наявності достатньої сукупності доказів, кримінально-правової кваліфікації дій засудженого тощо вони вже з`ясовані на попередніх стадіях кримінального провадження, а тому рішення суду, ухвалені на стадії приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, не можуть перешкоджати подальшому провадженню.
Системний аналіз норм кримінального процесуального закону вказує на те, що ухвали, постановлені в порядку приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому суд касаційної інстанції не наділений правом реалізувати свої повноваження, передбачені ст. 436 КПК, за наслідками розгляду касаційної скарги на такі судові рішення.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, Верховний Суд, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника директора Департаменту начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2018 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 06 лютого 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3