Справа № 132/206/19
Ухвала
Іменем України

"21" січня 2019 р. м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області, клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області молодшим радником юстиції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Ганнівка Петрівського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, перебуваючої в декретній відпустці, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2019р. до суду надійшло клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Калинівської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_8 про застосування у відношенні підозрюваної ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_10 16 січня 2019 року перебуваючи в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, вступила у злочинну змову, використовуючи засоби мобільного зв`язку, з раніше не знайомою їй особою, яка представилась « ОСОБА_11 », розподіливши між собою ролі. Відповідно до яких невстановлена слідством особа, засобами мобільного зв`язку, мав вводити в оману потерпілих, повідомляючи їм неправдиву інформацію. ОСОБА_10 в свою чергу, підтримуючи раніше повідомлену невстановленою слідством особою неправдиву інформацію потерпілим, мала отримати грошові кошти, які в подальшому перерахувати на банківську карту невстановленої слідством особи, залишаючи для власних потреб певну суму коштів, таким чином вчинила злочини за наступних обставин. Так, 18 січня 2019 року близько 11год.00хв., невстановлена слідством особа, яка представилась для ОСОБА_10 « ОСОБА_11 », використовуючи засоби мобільного зв`язку, зателефонувала на домашній телефон потерпілої ОСОБА_12 та представилась працівником поліції. У розмові, невстановлена слідством особа, повідомила неправдиву інформацію про те, що онук ОСОБА_12 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та йому терміново необхідні гроші для того, щоб вирішити питання про примирення із потерпілими. ОСОБА_12 , будучи введена в оману особою, яка раніше представилась працівником поліції на ім`я « ОСОБА_13 », погодилась передати гроші для вирішення питання про примирення після зняття їх із банкомату. В цей же час, особа, яка представилась для ОСОБА_12 як « ОСОБА_13 » та для ОСОБА_10 « ОСОБА_11 » повідомила останній про розташування квартири потерпілої ОСОБА_12 . Після чого, ОСОБА_10 на автомобілі «таксі» (марку, модель та номерний знак досудовим розслідуванням не встановлено), приїхала до будинку АДРЕСА_2 , для візуального спостереження за потерпілою та контролем зняття нею коштів. В свою чергу, ОСОБА_10 по заздалегідь заготовленому із невстановленою слідством особою плану, попрямувала позаду ОСОБА_12 до банкомату «Укргазбанку», де вони зустрілись. В подальшому, невстановлена слідством особа, по належному телефону ОСОБА_10 , підтвердила потерпілій ОСОБА_12 , що кошти потрібно передати саме цій жінці, яка стоїть біля неї, тобто ОСОБА_10 , та вона повинна забрати гроші, для вирішення питання про передачу їх потерпілій. У той же час, ОСОБА_10 реалізуючи спільний із невстановленою слідством особою, злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, передбачаючи настання негативних наслідків внаслідок своїх незаконних дій, не маючи наміру їх повернення заволоділа грошовими коштами в сумі 1000грн. та отримала від потерпілої ОСОБА_12 банківську карткою із пін-кодом, для подальшого зняття із неї коштів. У подальшому, ОСОБА_10 реалізуючи спільний із невстановленою слідством особою умисел, продовжуючи спільні злочинні дії із вказаними вище грошовими коштами, залишилась біля банкомату «Укргазбанк», який розташований за адресою: Вінницька область, Калинівський район, місто Калинівка, вулиця Незалежності, будинок № 57, для проведення транзакції, а потерпіла ОСОБА_12 , будучи запевненою ОСОБА_10 про повернення банківської картки через онука, попрямувала додому. Провівши зняття коштів в сумі 3000грн., ОСОБА_10 доводячи спільний злочинний умисел до кінця, попрямувала до приміщення Торгового центру «Грош-експрес», який розташований за адресою: Вінницька область, Калинівський район, місто Калинівка, вулиця Незалежності, будинок № 51, де через термінал ПАТ «КБ «ПриватБанк» перерахувала на вказаний невстановленою слідством особою, картковий рахунок № НОМЕР_1 гроші в сумі 2500грн., решту 1500грн. залишила для власних потреб, а банківську карту, по вказівці невстановленої слідством особи, викинула. Після чого, ОСОБА_10 покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядившись чужим майном на власний розсуд, завдала своїми умисними та протиправними діями потерпілій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальної шкоди на суму 4000грн. Таким чином, ОСОБА_10 своїми умисними діями, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуючими ознаками якого є вчинення за попередньою групою осіб. Крім цього, 18 січня 2019 року близько 14год.00хв. невстановлена слідством особа, яка представилась для ОСОБА_10 « ОСОБА_11 », використовуючи засоби мобільного зв`язку, зателефонувала на домашній телефон потерпілої ОСОБА_14 та представилась керівником одного із відділів поліції міста Києва. У розмові, невстановлена слідством особа повідомила неправдиву інформацію про те, що син ОСОБА_14 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та йому терміново необхідні гроші для того, щоб вирішити питання з потерпілою стороною. ОСОБА_14 почувши схожий голос на свого сина, який просив допомоги, будучи введеною в оману особою, яка раніше представилась працівником поліції, погодилась надати гроші в сумі 1000дол.США, для передачі потерпілим. В свою чергу, невстановлена слідством особа, вказала ОСОБА_14 про обов`язковість надання коштів дівчині на ім`я « ОСОБА_15 », якою являлась ОСОБА_10 та остання на протязі нетривалого часу, прибуде до місця її проживання. В цей же час, особа, яка представилась для ОСОБА_14 як керівник одного із відділів поліції міста Києва та для ОСОБА_10 « ОСОБА_11 », повідомила останній про розташування квартири потерпілої ОСОБА_16 . Після чого, ОСОБА_10 на автомобілі «таксі» (марку, модель та номерний знак досудовим розслідуванням не встановлено), приїхала до будинку АДРЕСА_4 , та по заздалегідь заготовленому із невстановленою слідством особою плану, зайшла до квартири АДРЕСА_5 зазначеного будинку, де проживає ОСОБА_14 та реалізуючи спільний із невстановленою слідством особою. злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, передбачаючи настання негативних наслідків внаслідок своїх незаконних дій, не маючи наміру їх повернення, написавши розписку про отримання коштів для передачі потерпілій стороні, повторно заволоділа грошовими коштами в сумі 1000дол.США. У подальшому, ОСОБА_10 реалізуючи спільний із невстановленою слідством особою умисел, продовжуючи спільні злочинні дії із вказаними вище грошовими коштами, дізнавшись від водія «таксі» про можливість обміну коштів у місті Калинівка Калинівського району Вінницької області, поїхала до території ринку. Провівши обмін коштів, ОСОБА_10 доводячи спільний злочинний умисел до кінця, попрямувала до приміщення Торгового центру «Грош-експрес», який розташований за адресою: Вінницька область, Калинівський район, місто Калинівка, вулиця Незалежності, будинок № 51, де через термінал ПАТ «КБ «ПриватБанк» перерахувала на вказаний невстановленою слідством особою картковий рахунок № НОМЕР_1 гроші в сумі 18500грн., решту 200дол.США залишила для власних потреб. Після цього, ОСОБА_10 покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядившись чужим майном на власний розсуд, завдала своїми умисними та протиправними діями потерпілій ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 , матеріальної шкоди на суму 1000дол.США, які згідно курсу Національного банку України станом на 18.01.2019р. становили 28033,60грн. Таким чином, ОСОБА_10 своїми умисними діями, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуючими ознаками якого є вчинення повторно та за попередньою змовою групою осіб. 19.01.2019р. слідчим відділенням Калинівського ВП ГУПН у Вінницькій області в порядку ст.208 КПК України затримано та за погодженням процесуального керівника, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, вручено ОСОБА_10 . Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколами допиту свідків, допиту потерпілих, протоколами впізнання особи, постановами про визнання речовими доказами та показами підозрюваної ОСОБА_10 . Беручи до уваги наявність доказів вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання (підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за які передбачено покарання у вигляді розбавлення волі на строк до трьох років), її вік та стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_17 підтримав дане клопотання та зазначив, що всі підстави для застосування у відношенні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викладені у поданому слідчому судді процесуальному документі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане слідчим ОСОБА_7 клопотання та просила його задовольнити, з підстав зазначених в ньому.

ОСОБА_6 будучи особою, у відношенні якої ставиться питання про застосування запобіжного заходу, в суді заперечувала проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила визначити більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 підтримала позицію своєї підзахисної, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши підозрювану та її захисника, слідчого та прокурора, перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав:

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив, що в провадженні СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 19 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

19.01.2019р. ОСОБА_10 була затримана в порядку ст.208 КПК України та їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжним заходом зокрема є тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування матеріали, що містяться в клопотанні, достатньою мірою підтверджують наявність в діях підозрюваної ОСОБА_10 ознак інкримінованих злочинів.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваної запобіжний захід тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Проте, ці ризики не були доведені в суді належними та допустимим доказами, а саме по-перше, в матеріалах подання відсутні будь-які дані, які свідчать про здійснення спроб ОСОБА_10 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; по-друге, в рамках цього кримінального провадження потерпілі та свідки вже надавали свої показання і при їх допиті, останні попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, тобто незаконний вплив на них є лише припущенням; і по-третє, не конкретизоване, які саме дії підозрювана вчиняла, або може вчинити для перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Приписами ч.4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, враховуючи те, що прокурором не доведено недостатність підстав для застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжний заходу у виді домашнього арешту, який є достатнім і забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків, які покладаються на нього слідчим суддею.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 186, 196-197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області молодшим радником юстиції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 задовольнити частково.

Обрати підозрюваній ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці села Ганнівка Петрівського району Кіровоградської області, українці, громадянці України, із середньою освітою, одруженій, перебуваючій в декретній відпустці, раніше не судимій, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_10 наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_7 , у період часу з 21.00год. по 06.00год. наступної доби, без відповідного дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для ОВС можливості виклику ОСОБА_10 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_10 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк домашнього арешту рахувати ОСОБА_10 з часу проголошення ухвали, тобто з 21 січня 2019 року.
Ухвала слідчого судді діє по 21 березня 2019 року включно та підлягає виконанню після її оголошення.
Ухвалу про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Ознайомити підозрювану ОСОБА_10 під розписку з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_19