Справа № 680/943/16-к
Провадження № 1-кп/676/10/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2019 року м. Кам`янець-Подільський

Колегія суддів Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальне провадження №0000263 від 11 вересня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не судимого, паспорт громадянина України серії та номер НОМЕР_1 , виданий 26 червня 2008 року Новоушицьким РВ УМВС України в Хмельницькій області, ідентифікаційний НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_12 10 вересня 2016 року близько 22 год. 30 хв. на польовій дорозі на відстані орієнтовно 200 м від с.Мала Стружка Новоушицького району Хмельницької області, на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли з приводу словесної суперечки між ОСОБА_12 та дружиною потерпілого ОСОБА_16 ОСОБА_11 , реалізовуючи свій злочинний непрямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_16 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_16 та хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, навів ствол мисливської рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_3 , яка була заряджена мисливськими набоями, спорядженими шротами «00000», в область голови останнього та умисно здійснив із вказаної рушниці постріл, заподіявши таким чином ОСОБА_16 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, а саме вогнепального проникаючого сліпого поранення голови із вхідною раною в лівій лобно-тім`яній ділянці з дефектом шкіри, одиночним наскрізним розривом та багаточисельними поверхневими надривами, які у вигляді ексцентрично-спрямованих променів відходять від країв цієї рани, із одним поширеним крововиливом на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобній та тім`яній ділянках справа і зліва, з дірчастим переломом лівої тім`яної кістки та відходженням ліній переломів на задні і передні відділи кісток склепіння та основи черепа, з масивним руйнуванням та забоєм речовини головного мозку по ходу раневого каналу в лівій тім`яній та правій лобній частках, з уламковим переломом верхньої стінки правої очниці та синцем в ділянці правого ока, від отримання яких ОСОБА_16 помер на місці події.

Зазначеними діями, що виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, не заперечив своєї причетності до заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_16 , проте виклав свою версію події. При цьому обвинувачений ОСОБА_12 дав показання, що по закінченню святкування 10 вересня 2016 року за місцем проживання батьків у с.Мала Стружка Новоушицького району Дня народження батька ОСОБА_12 , чоловік його рідної сестри ОСОБА_11 - потерпілий ОСОБА_16 запропонував поїхати за межі села та здійснити декілька пострілів з мисливської рушниці по порожніх пляшках, на що він погодився. Разом із ними вирішити також поїхати дружина ОСОБА_16 ОСОБА_11 та його співмешканка ОСОБА_17 . Взявши належну йому на праві власності мисливську рушницю «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_3 , з якою він періодично ходив на полювання та яка зберігалася за місцем проживання батьків, а також два мисливські набої, спорядженими шротами, всі сіли в належний потерпілому ОСОБА_16 автомобіль «Volkswagen Golf» з іноземною реєстрацією НОМЕР_4 та поїхали за межі села в поле. При цьому за кермо сів ОСОБА_16 , на переднє пасажирське сидіння ОСОБА_11 , за нею на заднє пасажирське сидіння - його співмешканка, а він сів на заднє пасажирське сидіння за водієм, тобто за потерпілим ОСОБА_16 . Рушницю він взяв із собою в салон та тримав її у зламаному вигляді перед собою на руках таким чином, що стволи розташовувалися на передпліччі його лівої руки та були направлені вниз до нижньої частини дверей, а приклад на передпліччі його правої руки в дещо горизонтальному положенні орієнтовно по центру салону, тобто між спинками передніх сидінь та заднім сидінням. По дорозі він зарядив рушницю двома набоями. Виїхавши за межі села на польову дорогу, він попросив у ОСОБА_16 цигарку, проти чого заперечила ОСОБА_11 , мотивуючи тим, що потрібно мати свої. З цього приводу у нього з сестрою виник словесний конфлікт. Оскільки в салоні голосно звучала музика, він дещо нахилився до сестри і таким чином зменшив кут складання стволів і прикладу рушниці та підняв вище до стелі автомобіля приклад рушниці. Під час конфлікту ОСОБА_16 зупинив автомобіль та відразу ж вийшов із автомобіля на вулицю. Не придавши цьому ніякого значення, продовжив розмову із сестрою. Через декілька секунд, після того як ОСОБА_16 вийшов на вулицю, відчув потяг вітру по ногах. В цю ж мить він різко розвернувся від сестри вліво, тобто до своїх дверей, і від цього його різкого руху стволи та приклад рушниці склалися, внаслідок чого приклад вдарився об стелю автомобіля і в цей момент відбувся постріл з рушниці. Після пострілу він відразу ж почав виходити з салону автомобіля на вулицю та при цьому однією ногою наступив на ОСОБА_16 , який лежав біля його дверей - головою до колеса, а ногами вгору по схилу. Тоді він відтягнув ОСОБА_16 , який ще подавав ознаки життя, за автомобіль до світла задніх фар на проїжджу частину польової дороги та побачив у нього вогнепальне поранення голови. Зрозумівши, що поранив ОСОБА_16 , почав по телефону викликати швидку медичну допомогу, а також побіг додому та повідомив батькам. Зустрівши разом із батьком швидку медичну допомогу, прибули на місце події, де лікар, оглянувши ОСОБА_16 , констатував смерть останнього. Вважаючи себе винуватцем у смерті ОСОБА_16 , вирішив покінчити життя самогубством. З цією метою хотів із рушниці здійснити в себе постріл, проте йому цього в темноті не вдалося зробити, хоча постріл відбувся. Після цього залишив рушницю під деревом та здався поліції, якій повідомив про обставини події та місце знаходження рушниці. Вину в умисному вбивстві ОСОБА_16 не визнає, оскільки будь-якого умислу вбивати ОСОБА_16 в нього не було, а лише визнає свою провину в тому, що дійсно через недбале поводження зі зброєю завдав смерть потерпілому ОСОБА_16 .

Не зважаючи на те, що ОСОБА_12 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, колегія суддів, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого у вчиненні зазначеного вище суспільно небезпечного діяння повністю підтверджується наступними доказами.

Зокрема, показаннями потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 батьків потерпілого ОСОБА_16 , які в судовому засіданні суду повідомили, що 10 вересня 2016 року їх син ОСОБА_16 разом із своєю дружиною ОСОБА_11 та малолітньою дитиною поїхали в с.Мала Стружка Новоушицького району святкувати День народження їх свата ОСОБА_18 . А близько 24 год. до них зателефонувала донька ОСОБА_19 та повідомила про загибель сина, проте про деталі події не повідомила. Після чого вони разом із донькою приїхали на місце події, де на польовій дорозі неподалік с.Мала Стружка Новоушицького району Хмельницької області біля автомобіля лежав мертвий син із вогнепальним пораненням голови. На місці події ОСОБА_20 не було, а свати їм повідомили, що ОСОБА_21 із рушниці спричинив сину вогнепальне поранення, в результаті чого син загинув. У сина з ОСОБА_22 були дуже хороші дружні відносили, будь-яких конфліктів між ними не було, вважають, що ОСОБА_12 не міг умисно позбавити життя сина, будь-яких претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не мають, а тому просили суворо його не карати та не позбавляти волі.

Із показань потерпілої безпосереднього очевидця події ОСОБА_11 вбачається, що по закінченню святкування 10 вересня 2016 року за місцем проживання батьків у с.Мала Стружка Новоушицького району Дня народження батька ОСОБА_12 її чоловік ОСОБА_16 та рідний брат ОСОБА_21 вирішили поїхати за межі села та здійснити декілька пострілів з належної останньому мисливської рушниці по порожніх пляшках. Разом із ними вирішити також поїхати вона та співмешканка брата ОСОБА_17 . Брат взяв мисливську рушницю, всі сіли в належний її з чоловіком автомобіль «Volkswagen Golf» з іноземною реєстрацією РСТ НОМЕР_5 та поїхали за межі села в поле. При цьому за кермо сів чоловік, вона на переднє пасажирське сидіння, за нею на заднє пасажирське сидіння співмешканка брата, а брат на заднє пасажирське сидіння за водієм, тобто за чоловіком. По дорозі між нею та братом виникла суперечка через те, що брат просив у чоловіка цигарки, проти чого вона заперечила, мотивуючи тим, що потрібно свої мати. Чоловіку не сподобалось як брат із нею спілкувався та після слів: «Ні ОСОБА_23 , ти з моєю дружиною не будеш так розмовляти», різко зупинив автомобіль та почав виходити з автомобіля. Вона намагалася зупинити чоловіка та спіймала його за руку, проте він вирвався від неї, вийшов на вулицю та за закрив за собою двері. Відразу ж після цього, через декілька секунд пролунав постріл. Розвернувшись до брата, який разом із співмешканкою так і знаходилися на своїх місцях, запитала де чоловік, на що брат із здивуванням у відповідь задав їй те ж запитання. Тоді вони вийшли з автомобіля та почали шукати чоловіка. Виявивши чоловіка біля заднього лівого колеса автомобіля, разом із ОСОБА_12 відтягнули його позаду автомобіля та виявили у нього поранення голови, проте чоловік ще подавав ознаки життя. В цей момент брат почав кричати, що він не хотів цього, та почав прикладати собі до підборіддя рушницю з метою покінчити життя самогубством, проте вона попросила співмешканку брата перешкодити йому це зробити. Згодом на місце події прибули працівники швидкої медичної допомоги, які оглянувши чоловіка, констатували його смерть. Як брат сідав у автомобіль з рушницею і де саме знаходилася рушниця під час конфлікту не бачила, з якою метою чоловік вийшов із автомобіля їй не відомо, відносини між чоловіком та братом були дружні, будь-яких конфліктів між ними ніколи не було. Вважає, що брат не міг умисно вбити чоловіка, оскільки у нього не було для цього будь-яких підстав. А тому просила суворо не карати брата.

Із показань іншого очевидця події свідка ОСОБА_17 встановлено, що по закінченню святкування 10 вересня 2016 року за місцем проживання батьків її чоловіка ОСОБА_12 у с.Мала Стружка Новоушицького району Дня народження батька чоловіка, ОСОБА_16 запропонував її чоловіку поїхати за межі села та здійснити декілька пострілів з належної останньому мисливської рушниці по порожніх пляшках, на що чоловік погодився. Разом із ними вирішити також поїхати вона та рідна сестра чоловіка і відповідно дружина ОСОБА_16 ОСОБА_11 . Чоловік взяв мисливську рушницю, всі сіли в належний ОСОБА_16 автомобіль «Volkswagen Golf» з іноземною реєстрацією НОМЕР_4 та поїхали за межі села в поле. При цьому за кермо сів ОСОБА_16 , на переднє пасажирське сидіння його дружина ОСОБА_11 , за нею на заднє пасажирське сидіння сіла вона, а чоловік на заднє пасажирське сидіння за водієм, тобто за ОСОБА_16 . По дорозі між чоловіком та його сестрою ОСОБА_11 виникла словесна суперечка, проте з якого приводу їй не відомо, оскільки гучно звучала в салоні музика і вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Під час конфлікту ОСОБА_16 зупинив автомобіль, вийшов на вулицю та відчинив біля ОСОБА_12 задні ліві двері, після чого відразу ж відбувся постріл. Де саме знаходилася рушниця не бачила. Ствердила, що в момент пострілу, крім ОСОБА_16 , всі залишалися в автомобілі. Відразу ж після пострілу, ОСОБА_11 запитала в чоловіка де ОСОБА_16 , на що той здивовано у відповідь задав ОСОБА_11 аналогічне запитання. Вийшовши з автомобіля, виявили ОСОБА_16 біля автомобіля із раною на голові, у зв`язку з чим вона побігла до матері чоловіка щоб викликати швидку медичну допомогу. Відразу ж за нею прибіг чоловік та разом із батьком поїхали зустрічати карету швидкої медичної допомоги. Коли повернулася на місце події чоловіка уже не було. Також повідомила, що дізнавшись про смерть ОСОБА_16 , чоловік хотів покінчити життя самогубством. Ствердила, що між її чоловіком та ОСОБА_16 ніколи не було суперечок, у них були дружні відносини. Їй відомо, що в чоловіка була мисливська рушниця, з якою він періодично ходив на полювання.

Показаннями свідка - батька обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_12 , з яких встановлено, що після святкування ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Мала Стружка Новоушицького району його Дня народження, всі гості розійшлися, а він пішов спати. Близько 22 год. його розбудив син та повідомив, що ненароком поранив зятя ОСОБА_16 і що негайно потрібно викликати швидку медичну допомогу. Тоді він разом із сином на автомобілі поїхали на околицю села зустрічати карету швидкої медичної допомоги. По дорозі син постійно телефонував на швидку та до доньки і питався про стан зятя. Зустрівши карету швидкої медичної допомоги, провели її до місця події. Син разом із медперсоналом швидкої медичної допомоги направилися до безпосереднього місця події, а він залишився паркувати автомобіль. Після чого також направився до місця події, проте по дорозі зустрів сина, який йшов назустріч та, повідомивши йому про смерть зятя, пішов у невідомому напрямку. Син вимкнув мобільний телефон і не виходив на зв`язок. Наступного дня в обідню пору до нього зателефонував син та повідомив, що заховав рушницю під ясенем на полі і щоб її забрали працівники поліції, а він іде здаватися в поліцію. Також свідок ствердив, що будь-яких конфліктів між сином на зятем ніколи не було, в них були дуже дружні відносини. Підтвердив ту обставину, що приблизно в 2014 році син придбав мисливську рушницю марки «ИЖ-58», з якою періодично ходив на полювання та яка зберігалася в сейфі їхнього будинку.

Показаннями свідка ОСОБА_24 , який суду повідомив, що 10 вересня 2016 року в с.Мала Стружка Новоушицького району разом із своїми родичами, родичами ОСОБА_18 та іншими односельцями святкували День народження останнього приблизно до 20 год., після чого всі гості розійшлися по домівках. Десь орієнтовно в період часу з 22:00 до 23:30 вийшов на подвір`я та почув жіночий крик, а тому вирішив довідатись, що сталося. По дорозі зустрів дружину та мати ОСОБА_20 , які йому повідомили, що ОСОБА_23 поранив ОСОБА_16 . Пізніше зустрів також і ОСОБА_20 , який був дуже переляканий та повідомив йому, що ненароком поранив ОСОБА_16 .. Він сказав ОСОБА_25 йти до батька та їхати зустрічати карету швидкої медичної допомоги. Прибувши на місце події, побачив лежачого на спині біля автомобіля ОСОБА_16 із вогнепальним пораненням голови. Через деякий час разом із дружиною пішли додому, а тому про подальші події йому нічого не відомо. Свідок ствердив, що між ОСОБА_22 та потерпілим ОСОБА_16 були дружні відносини, між ними ніколи не виникало конфліктів. Йому відомо про те, що в ОСОБА_20 була мисливська рушниця, з якою він ходив періодично на полювання.

Показаннями свідка ОСОБА_26 , з показань якої в судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2016 року вона разом із іншими родичами та односельчанами в с.Мала Стружка Новоушицького району святкували День народження її брата ОСОБА_18 . Близько 19 год. 30 хв. усі гості розійшлися по домівках. Ствердила, що під час святкування будь-яких конфліктів між ОСОБА_22 та ОСОБА_16 не було. Про причини смерті ОСОБА_16 їй нічого не відомо, відомо лише про те, що ОСОБА_16 вийшов з автомобіля і відбувся постріл. Також їй відомо, що в ОСОБА_20 була мисливська рушниця.

Показаннями свідка ОСОБА_27 фельдшера швидкої медичної допомоги, з яких вбачається, що о 22 год. 23 хв. 10 вересня 2016 року поступив виклик від жінки, яка дуже кричала. Після чого був дзвінок від обвинуваченого, який повідомив, що неподалік с.Мала Стружка Новоушицького району ненароком поранив чоловіка своєї сестри. Перед с.Мала Стружка їх на автомобілі зустріли обвинувачений разом із батьком та провели до місця події. По прибуттю на місце події, оглянувши потерпілого ОСОБА_16 , який лежав позаду автомобіля та в якого було вогнепальне поранення голови, констатувала його смерть. Почувши про смерть ОСОБА_16 , обвинувачений втік у невідомому напрямку.

Даними протоколу огляду місця події від 11 вересня 2016 року та доданих до нього ілюстративних таблиць (т.2 а.с.8-21), відповідно до яких на польовій дорозі сполученням с.Мала Стружка - с.Балабанівка Новоушицького району Хмельницької області на відстані 230 м від крайнього домоволодіння с.Мала Стружка біля автомобіля «Volkswagen Golf» з іноземною реєстрацією РСТ 36105 виявлено труп ОСОБА_16 зі слідами насильницької смерті.

Даними протоколу огляду місця події від 11 вересня 2016 року та доданих до нього ілюстративних таблиць (т.2 а.с.28-33), відповідно до яких в урочищі «Ляшків хутір», що розташоване за межами с.Мала Стружка Новоушицького району Хмельницької області, під деревом виявлено та вилучено замотану в балонову куртку мисливську рушницю «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_3 , яка відповідно до висновків експерта №138-Б від 28 вересня 2016 року та №7/3.1/3.2:0008-2018 від 22 січня 10 травня 2018 року (т.2 а.с.106-111, т.3 а.с.42-58), які підтвердили у судовому засіданні експерти ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , належить до категорії вогнепальної зброї є двоствольною гладкоствольною мисливською рушницею 16-го калібру, моделі «ІжБ-46», серії НОМЕР_3 , виробництва Іжевського механічного заводу та придатна для стрільби.

Власноручно написаною ОСОБА_12 заявою на ім`я начальника Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 11 вересня 2016 року (т.2 а.с. 37-39), відповідно до якої ОСОБА_12 повідомив про обставини, за яких відбулася подія.

Заподіяння обвинуваченим ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_16 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, а саме вогнепального проникаючого сліпого поранення голови із вхідною раною в лівій лобно-тім`яній ділянці з дефектом шкіри, одиночним наскрізним розривом та багаточисельними поверхневими надривами, які у вигляді ексцентрично-спрямованих променів відходять від країв цієї рани, із одним поширеним крововиливом на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобній та тім`яній ділянках справа і зліва, з дірчастим переломом лівої тім`яної кістки та відходженням ліній переломів на задні і передні відділи кісток склепіння та основи черепа, з масивним руйнуванням та забоєм речовини головного мозку по ходу раневого каналу в лівій тім`яній та правій лобній частках, з уламковим переломом верхньої стінки правої очниці та синцем в ділянці правого ока, від отримання яких наступила смерть ОСОБА_16 на місці події, підтверджується висновками експертів №211 від 11 вересня 05 жовтня 2016 року та №7/3.1/3.2:0008-2018 від 22 січня 10 травня 2018 року (т.2 а.с.95-98, т.3 а.с.42-58), які підтвердили в судовому засіданні експерти ОСОБА_30 та ОСОБА_31 .

Зазначеними висновками та висновком експерта №120-мк від 01-03 листопада 2016 року ( т.2 а.с.154-157) об`єктивно підтверджено також і ті обставини, що тілесні ушкодження у ОСОБА_16 могли утворитись від однієї пробивної дії компактного (суцільного) дробового заряду, приведеного в рух газами пострілу здійсненого з близької дистанції із гладкоствольної зброї. В даному випадку тілесні ушкодження у ОСОБА_16 могли утворитись в результаті одного пострілу з двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16-го калібру, моделі «ІжБ-46», серії НОМЕР_3 , виробництва Іжевського механічного заводу.

Враховуючи наявність, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_16 , враховуючи напрямок раневого каналу від вхідної рани лівої лобно-тім`яної ділянки голови, дірчастого перелому лівої тім`яної кістки з ушкодженням лівої тім`яної частки головного мозку, до ушкодження правої лобної частки, в якій виявлено войлочні пижі та металеві сторонні тіла, та перелому верхньої стінки правої очниці, експерти дійшли висновку, що раневий канал має напрямок зліва направо, іззаду наперед та зверху вниз.

Враховуючи дані судово-гістологічної експертизи (висновок експерта №125 від 22.01.2018р.-31.01.2018р.), при якій в речовині головного мозку виявлені численні різного характеру крововиливи із значними ділянками деструкції тканини мозку, але не виявлено клітинної реакції, можна говорити, що тілесні ушкодження у ОСОБА_16 , які характеризують відкриту проникаючу черепно-мозкову травму, могли утворитись незадовго до настання смерті, можливо не більше 30 хвилин від моменту спричинення до настання смерті.

Тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_32 , які характеризують відкриту проникаючу черепно-мозкову травму, в сукупності, оскільки утворились в єдиному механізмі травми, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент заподіяння та спричинили настання смерті, а тому мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті.

А також і ту обставину, що, враховуючи наявність, характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_16 , можна говорити, що в момент їх заподіяння голова потерпілого мала бути повернута лівою боковою та дещо задньою частиною до травмуючого предмету (вогнепальної зброї).

Відповідно до висновків експерта №858 від 27 вересня 2016 року, №859 від 04 жовтня 2016 року та №7/3.1/3.2:0008-2018 від 22 січня 10 травня 2018 року (т.2 а.с.127-134, 138-142, т.3 а.с.42-58) на наданих на експертизу марлевих тампонах зі змивами з обличчя, лівої та правої руки ОСОБА_12 , а також бриджах та футболці, в яких він був одягнутий в момент події, виявлено продукти пострілу, а на марлевих тампонах зі змивами з лівого та правого вух, а також шльопанцях залишків продуктів пострілу на момент дослідження не виявлено. Розташування продуктів пострілу на обох кистях ОСОБА_12 свідчить про те, що вогнепальна зброя розташовувалась перед ОСОБА_12 та ним здійснювався постріл.

Таким чином, колегія суддів, проаналізувавши в сукупності зазначені вище докази, дійшла до однозначного висновку про те, що ОСОБА_12 саме із мисливської рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_3 , яка була заряджена мисливськими набоями, спорядженими шротами «00000», здійснив постріл в область голови потерпілого ОСОБА_16 , в результаті чого заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечними для життя в момент заподіяння, від отримання яких і наступила смерть ОСОБА_32 на місці події.

Висновком експерта № 631 від 09 листопада 2016 року (т.2 а.с.197-198) підтверджено ті обставини, що ОСОБА_12 психічним захворюванням не страждає, не страждав таким і на момент вчинення інкримінованого йому злочину, а тому може та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як і ті обставини, що ОСОБА_12 в період вчинення злочину в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу не знаходився та застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Таким чином, зазначеним висновком експерта підтверджено ту обставину, що відносно скоєного і на теперішній час ОСОБА_12 можна вважати осудним.

Факт наявності у власності обвинуваченого ОСОБА_12 мисливської рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_3 , з якої він здійснив постріл в потерпілого ОСОБА_16 , підтверджується довідкою інспектора з контролю за обігом зброї у сфері ДС Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_33 (т.2 а.с.193).

Як вбачається з протоколу огляду речових доказів від 28 листопада 2016 року (т.2 а.с.223) слідчим у відповідності до вимог ст.237 КПК України проведено огляд речових доказів - опечатаних паперових конвертів, в яких знаходяться змиви з керма та важеля коробки передач автомобіля і контроль, вилучених в ході огляду місця події, а також опечатаних поліетиленових пакетів та мішків, в яких знаходяться марлеві тампони протянуті крізь стволи рушниці, чотири конверти та два згортки із марлевими тампонами зі змивали тіла ОСОБА_34 та його одяг (шльопанці, бриджі, футболка, куртка та дублянка). Зазначені речові докази та мисливська рушниця «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_3 , яка відповідно до ухвали слідчого від 11 вересня 2016 року про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання (т.2 а.с.34) також визнана в кримінальному провадженні речовим доказом, судом у відповідності до вимог ч.1 ст.357 КПК України були оглянуті в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшла наступних висновків.

Дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_12 , мали місце та містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, і становлять собою умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство). Вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні зазначених дій повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за їх вчинення.

Прокурором в обвинувачення ОСОБА_12 ставиться в вину те, що він, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_16 і бажаючи їх настання, здійснив постріл із рушниці в область голови ОСОБА_16 , спричинивши при цьому останньому тяжкі тілесну ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, від отримання яких ОСОБА_16 помер на місці події. Тобто на переконання прокурора ОСОБА_12 , умисно позбавляючи життя потерпілого ОСОБА_16 , діяв з прямим умислом, який відповідно до вимог ч.2 ст.24 КК України має місце тоді, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Разом з тим, прокурором у судовому засіданні будь-якими належними, достатніми та допустимими доказами у відповідності до вимог ст.ст.91,92 КПК України не доведено тієї обставини, що ОСОБА_12 при здійсненні пострілу в область голови потерпілого ОСОБА_16 саме бажав настання суспільно небезпечного наслідку своїх дій у вигляді смерті останнього, тобто діяв з прямим умислом. Не встановлено такої обставини і колегією суддів.

До того ж, у відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на користь такої особи визначено і ч.4 ст.17 КПК України.

Таким чином, із врахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає за необхідне при зазначенні формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, зазначити, що ОСОБА_12 , реалізовуючи свій злочинний непрямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_16 , при здійсненні пострілу з рушниці в голову останнього усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_16 і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, тобто діяв з непрямим умислом, який відповідно до вимог ч.3 ст.24 КК України має місце тоді, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Невизнання ОСОБА_12 вини у вчиненні інкримінованого йому злочині розцінюється судом як його намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинення більш тяжчого злочину та понести справедливе покарання за вчинене особливо тяжке суспільно небезпечне діяння, а його твердження про те, що він позбавив життя потерпілого ОСОБА_16 через необережність повністю спростовується наступним.

Так, під час проведення досудового розслідування та в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 з метою уникнення кримінальної відповідальності та справедливого покарання за вчинений особливо тяжкий злочин висовував різні версії подій, при яких відбувся постріл із мисливської рушниці в голову потерпілого ОСОБА_16 , в результаті якого останньому було заподіяне смертельне поранення.

Зокрема, під час проведення першого слідчого експерименту, який був проведений 12 вересня 2016 року (т.2 а.с.87-91) та відеозапис якого був продемонстрований в судовому засіданні, на той час підозрюваний ОСОБА_12 за участі свого захисника ОСОБА_13 стверджував, що рушниця знаходилася у розкладеному положенні у нього на колінах. І коли ОСОБА_16 відкрив із його сторони двері автомобіля, то відбувся постріл. При цьому ОСОБА_12 стверджував, що на його думку постріл відбувся в той момент, коли ОСОБА_16 схопив однією рукою його за руку, а іншою схопив на стволи рушниці, і ніби як потягнув рушницю до себе. І саме в цей момент рушниця склалася та відбувся постріл.

Під час проведення другого слідчого експерименту, який був проведений 23 листопада 2016 року (т.2 а.с.210-214) та відеозапис якого був продемонстрований в судовому засіданні, на той час підозрюваний ОСОБА_12 за участі того ж свого захисника стверджував, що спочатку рушниця знаходилася у розкладеному положенні у нього на колінах, проте під час руху не виключив, що рушниця могла скластися. І коли ОСОБА_16 вийшов з автомобіля і закрив за собою водійські двері, то після цього відразу ж відбувся постріл, яким чином він не знає. При цьому ОСОБА_12 уже заперечив ту обставину, що потерпілий відкрив з його сторони двері, схопив однією рукою його за руку, а іншою схопив на стволи рушниці, і ніби як потягнув рушницю до себе. І саме в цей момент рушниця склалася та відбувся постріл.

А уже під час проведення третього слідчого експерименту, який був проведений за дорученням суду 15 грудня 2017 року (т.1 а.с.214-218) та відеозапис якого був продемонстрований в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_12 за участі свого захисника ОСОБА_14 стверджував, що тримав рушницю у зламаному вигляді перед собою на руках таким чином, що стволи розташовувалися на передпліччі його лівої руки та було направлене вниз до нижньої частини дверей, а приклад на передпліччі його правої руки в дещо горизонтальному положенні орієнтовно по центру салону, тобто між спинками передніх сидінь та заднім сидінням. І коли ОСОБА_16 вийшов з автомобіля і закрив за собою водійські двері, то через декілька секунд він відразу ж відчув потяг вітру по ногах. В цю ж мить він різко розвернувся від сестри вліво, тобто до своїх дверей, і від цього його різкого руху дуло та приклад рушниці склалися, внаслідок чого приклад вдарився об стелю автомобіля і в цей момент відбувся постріл з рушниці.

Разом з тим зазначені версії обвинуваченого, які спрямовані на переконання суду щодо заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_16 через необережність, та відповідно наявності в його діях ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, тобто вбивства через необережність, а не ч.1 ст.115 КК України умисного вбивства, як це йому інкримінується, повністю спростовані висновками експертів №8 від 28 жовтня 2016 року (т.2 а.с.175-180), №9 від 25-28 листопада 2016 року (т.2 а.с.217-222), які підтвердженні в судовому засіданні експертом ОСОБА_35 , та №7/3.1/3.2:0008-2018 від 22 січня 10 травня 2018 року (т.3 а.с.42-58), який підтверджений в судовому засіданні експертами ОСОБА_29 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 .

Зокрема експерт ОСОБА_30 у своїх висновках №8 від 28 жовтня 2016 року та №9 від 25-28 листопада 2016 року дійшов до однозначного висновку про те, що утворення вогнепального поранення в області голови ОСОБА_16 за обставинах, на які вказав ОСОБА_12 під час слідчих експериментів 12 вересня 2016 року та 23 листопада 2016 року, із врахуванням напрямку раневого каналу зліва направо, іззаду наперед та зверху вниз, виключається. Про неможливість утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_16 за обставин, на які вказав ОСОБА_12 під час слідчого експерименту 12 вересня 2016 року, дійшла висновку також і комісія експертів у своєму висновку №7/3.1/3.2:0008-2018 від 22 січня 10 травня 2018 року (п.5 розділу «Підсумки»).

Також висновком експерта №7/3.1/3.2:0008-2018 від 22 січня 10 травня 2018 року повністю спростовується твердження обвинуваченого про те, що постріл міг відбутися при закриванні рушниці без натиску на спускові гачки в той момент, коли потерпілий потягнув до себе стволи рушниці (вказував під час слідчого експерименті 12 вересня 2016 року), або при закриванні рушниці без натиску на спускові гачки в той момент, коли він різко розвернувся вліво і при цьому ударив прикладом рушниці об стелю автомобіля (вказував у судовому засіданні під час допиту та під час слідчого експерименту 15 грудня 2017 року). Зокрема комісія експертів дійшла до висновку, що за вказаних обставин постріли із наданої на експертизу рушниці 16 калібру, моделі «ІжБ-46», серії НОМЕР_3 не відбуваються (п.9 розділу «Висновки»).

Надуманими є також твердження обвинуваченого під час слідчих експериментів 23 листопада 2016 року та 15 грудня 2017 року, а також в судовому засіданні щодо положення потерпілого ОСОБА_16 в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень у горизонтальному положенні обличчям до землі, а лівою боковою та дещо задньою частиною голови до автомобіля та ствола рушниці, оскільки вони повністю спростовуються висновком експерта №7/3.1/3.2:0008-2018 від 22 січня 10 травня 2018 року, згідно якого при дистанції пострілу 76 см та 30 см навколо вхідної рани мали б бути супутні фактори пострілу, а саме кіптява, яка відкладається при пострілі в межах 50-100 см, та зерна пороху, які відкладаються при пострілі в межах 100-250 см, яких при судово-медико криміналістичній експертизі клаптя шкіри із голови трупа ОСОБА_16 не виявлено. Таким чином, враховуючи дані судово-медико криміналістичної експертизи, а саме: наявність та локалізацію бризок та краплин, що скочуються, як на передній, так і на задній поверхні одягу потерпілого та відсутність супутніх факторів пострілу навколо вхідної рани, розташування потерпілого ОСОБА_16 в момент заподіяння тілесних ушкоджень в горизонтальному положенні, як було змодельовано під час слідчих експериментів 23.11.2016р. та 15.12.2017р., є малоймовірним (п.5 розділу «Висновки»). При цьому комісія експертів дійшла до висновку, що наявність на одягу потерпілого ОСОБА_16 бризок та крапель, що скочуються, як на задній, так і на передній поверхнях, дають підстави вважати, що потерпілий ОСОБА_16 в момент заподіяння тілесних ушкоджень з більшою ймовірністю міг перебувати у вертикальному чи близькому до нього положенні. З урахуванням напрямку раневого каналу зліва направо, іззаду наперед та зверху вниз голова потерпілого мала б бути нижчою від розташування вогнепальної зброї, що можливо при перебуванні потерпілого в сидячому або напівсидячому положенні, за умови знаходження потерпілого та обвинуваченого на одній площині (п.4 розділу «Висновки»).

Таким чином, зазначеними вище доказами повністю спростовані твердження обвинуваченого щодо нібито необережного заподіяння ним смерті потерпілого ОСОБА_16 , а навпаки повністю підтверджено ті обставини, що ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_16 та хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, тобто діючи з непрямим умислом, навів ствол мисливської рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_3 , яка була заряджена мисливськими набоями, спорядженими шротами «00000», в область голови останнього та з близької відстані умисно здійснив із вказаної рушниці постріл, заподіявши таким чином ОСОБА_16 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, від отримання яких останній помер на місці події.

На виконання ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким злочином, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_12 вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну малолітню дитину, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_12 , судом не встановлено.

З обвинувачення ОСОБА_12 підлягає виключенню обставина, що обтяжує його покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки зазначена обставина будь-якими належними, допустимими та достатніми доказами у відповідності до вимог ст.ст.91, 92 КПК України прокурором не доведена. Зокрема сам обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні категорично заперечив факт вживання в день події алкогольних напоїв. Про факт вживання обвинуваченим в день події, в тому числі під час святкування Дня народження, алкогольних напоїв не підтвердив у судовому засіданні жоден із свідків сторони обвинувачення. Не надано прокурором суду і будь-яких інших доказів на підтвердження цієї обставини. До того ж, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_12 був затриманий в порядку ст.208 КПК України 11 вересня 2016 року о 19 год. 30 хв., тобто через декілька годин після події, і органу досудового розслідування нічого не перешкоджало провести затриманому ОСОБА_12 огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, внаслідок вчинення якого настала смерть молодої людини, та обставини його вчинення, особу винуватого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності та має на утриманні малолітню дитину, часткове визнання вини у вчиненому злочині, а також думки потерпілих щодо призначення обвинуваченому не суворого покарання, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст.115 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У зв`язку із вчиненням особливо тяжкого злочину та з огляду на тяжкі наслідки його вчинення, а також відсутністю декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів не вбачає підстав для застосування при призначенні ОСОБА_12 покарання вимог ст. 69 КК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , вважається скасованим, оскільки припинив свою дію 16 червня 2018 року, клопотань сторони обвинувачення щодо обрання іншого запобіжного заходу не надходило.

Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11 по 13 вересня 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі (на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази, передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області (т.2 а.с. 35, 225):

- мисливську рушницю «ИЖ-58», 16 калібру, № НОМЕР_3 на підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію;

- шльопанці, бриджі, футболку, куртку, дублянку повернути власнику обвинуваченому ОСОБА_12 ;

- конверти зі змивами та пакет із тампонами знищити.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 8800 (вісім тисяч вісімсот) грн. 48 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта (т.2 а.с.105, 120, 126, 137, т.3 а.с.86).

Заходи забезпечення кримінального провадження, по яким необхідно прийняти рішення, відсутні.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований щодо ОСОБА_12 , припинив свою дію 16 червня 2018 року та вважається скасованим.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3