621/1520/18 1-кп/621/198/18
У Х В А Л А

23 листопада 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані в одне кримінальні провадження №0000259, №0000393 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лиман Зміївського району Харківської області, є громадянином України, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , має незакінчену вищу освіту, раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сівероморськ Мурманської області, є громадянином України, має середню освіту, розлучений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.07.2010 за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 14.07.2014 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 2 роки, в силу статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від покарання з випробуванням на строк 1 рік; 3) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.08.2014 за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 2 роки, в силу статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від покарання з випробуванням на строк 1 рік; 4) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 06.07.2017 за сукупністю злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України, та за сукупністю вироків до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, 12.01.2018 звільнений на підставі ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 19.12.2017 в силу пункту "в" статті 1 Закону України Про амністію у 2016 році",

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта №0000259 від 20.06.2018 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло та інше сховище, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин: 31 березня 2018 року близько 10:00 години в с. Лиман Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли до належного ОСОБА_8 домоволодіння АДРЕСА_2 , де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_5 і повторно, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникли до приміщення житлового будинку, звідки таємно викрали холодильник "Саратов", вартістю 1530 грн 00 к., чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 31 березня 2018 року близько 13:00 години в с. Лиман Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували по АДРЕСА_3 , де у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, прийшли до домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_9 , по АДРЕСА_1 , де через незачинені двері проникли на територію подвір`я, звідки повторно таємно викрали холодильник ТМ "Nord standart ДХ-245", б/в, вартістю 1250 грн. 00 к., чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Згідно обвинувального акта №0000393 від 29.09.2018 ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло та інше сховище, вчиненому повторно, за наступних обставин: 12 травня 2018 року близько 06:00 години в с. Лиман Зміївського району Харківської області ОСОБА_5 перебував по АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_5 прийшов до належного ОСОБА_10 домоволодіння АДРЕСА_1 , де через вхідну хвіртку металевих воріт проник на територію домоволодіння, та через незачинені вхідні двері проник до приміщення будинку, звідки повторно таємно викрав корпус газової плити, непридатної до використання, та фрагменти металевої пічної плити, які переніс неподалік АДРЕСА_1 . Продовжуючи реалізовувати зазначений умисел, ОСОБА_5 знову повернувся до вищевказаного домоволодіння, та перебуваючи на території подвір`я, шляхом демонтажу, викрав створку металевих воріт кустарного виробництва, загальна вага виробів з металу склала 153 кг 100 г, вартістю 765 грн 50 к., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" на строк до 17 серпня 2018 року, з визначенням розміру застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який в подальшому був двічі продовжений, і на даний час його дію встановлено до 27 листопада 2018 року.

Судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою з наступних підстав.

Згідно ухвали Зміївського районного суду від 22.10.2018 закінчено підготовче провадження у кримінальному провадженні №0000393 та вирішено питання про його об`єднання з кримінальним провадженням №0000259.

Захисник ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000259 заявила клопотання про відкладення судового засідання з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000393, у якому вона участі не брала.

Також і прокурор ОСОБА_3 заявив про необхідність надання йому часу для ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для відкладення судового розгляду, прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , яке мотивоване тим, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_5 , на думку прокурора, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженю, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих. Також, вказав на репутацію обвинуваченого, який не працює, не має стійких соціальних зв`язків, неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, може вчинити нові злочини. Вказане свідчить про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_7 обґрунтованих заперечень проти клопотання прокурора не висловила, проте просила розглянути можливість пом`якшення запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 підтримала думку адвоката ОСОБА_7 .

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 судом було враховано ризики вчинення нових злочинів, а також переховування від суду.

Суд взяв до уваги, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, у поєднанні з відомостями щодо попередніх судимостей ОСОБА_5 , який неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, востаннє у 2017 році до позбавлення волі на строк 2 років 6 місяців, та після звільнення від відбування покарання на підставі пункту в) статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" у 2018 році знову обвинувачується у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Крім того, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2018 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_5 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, яке надійшло в провадження суду лише 01.10.2018.

Ті обставини, що через не тривалий час після звільнення від відбування покарання за попереднім вироком ОСОБА_5 знову обвинувачується за трьома епізодами тяжкого корисливого злочину у двох кримінальних провадженнях, вказують на високий ризик вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в пункті 35 рішення Європейського суду з справ людини у справі "Летельє проти Франції".

За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, що не перешкоджає стороні захисту звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу за наявності обставин, які вказують про зниження чи припинення ризиків, що є підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, майнового та сімейного стану обвинуваченого, суд визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 92050 грн. 00 к.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 197, 199, 201, 331, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 21 січня 2019 року.

Визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 92050 (дев`яносто дві тисячі п`ятдесят) грн 00 к., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із с. Лиман Зміївського району Харківської області без дозволу суду; повідомляти суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за викликом до суду.

У разі невиконання обов`язків ОСОБА_5 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1