КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу начальника Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2019 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погодженого начальником Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000030 від 25.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2019 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, накласти арешт на майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача-е «DAF ХF 95.480», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу спеціалізованого причіпа пр-самоскидач-а «BULTHUIS TATA-13», д.н.з. НОМЕР_2 ; товарно-транспортну накладну №26 від 18.01.2019 року в 2 примірниках; товарно-транспортну накладну №36 від 23.01.2019; товарно-транспортну накладну №37 від 23.01.2019; спеціалізований вантажний сідловий тягач-е «DAF ХF 95.480», д.н.з. НОМЕР_1 ; спеціалізований причіп пр.-самоскидач-е «BULTHUIS TATA-13», д.н.з. НОМЕР_2 зі сміттям; прозорий поліетиленовий пакет з експрес-накладною «НОВА ПОШТА», філія одержувач м. Львів.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що вказане вище майно визнано слідчим СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області речовим доказом у кримінальному провадженні №0000030 від 25.01.2019 року, відповідає критеріям, зазначеним у статі 98 КПК України, а відтак підлягає арешту, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, однак слідчим суддею наведені обставини не прийняті до уваги та постановлено необґрунтоване рішення, яке, на думку прокурора, із врахуванням наведеного підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна про законність ухвали слідчого судді та необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, СВ Баришівського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000030 від 25.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

28.01.2019 року слідчий СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням з начальником Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Баришівського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача-е «DAF ХF 95.480», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу спеціалізованого причіпа пр-самоскидач-а «BULTHUIS TATA-13», д.н.з. НОМЕР_2 ; товарно-транспортну накладну №26 від 18.01.2019 року в 2 примірниках; товарно-транспортну накладну №36 від 23.01.2019; товарно-транспортну накладну №37 від 23.01.2019; спеціалізований вантажний сідловий тягач-е «DAF ХF 95.480», д.н.з. НОМЕР_1 ; спеціалізований причіп пр-самоскидач-е «BULTHUIS TATA-13», д.н.з. НОМЕР_2 зі сміттям; прозорий поліетиленовий пакет з експрес-накладною «НОВА ПОШТА», філія одержувач м. Львів, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2019 року у задоволенні клопотання слідчого було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, наведених вимог закону слідчий суддя дотримався в повному обсязі.

Відмовляючи у накладенні арешту на майно, слідчий суддя зазначає про те, що органом досудового розслідування, а прокурором під час розгляду клопотання по суті в суді не доведено наявність відповідної правової підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тому згідно ч. 1 ст. 173 КПК України у задоволенні клопотання було відмовлено.

Апеляційний суд погоджуються з таким висновком суду першої інстанції та вважає його належним чином обґрунтованим.

Доводи прокурора про хибність висновків слідчого судді, відповідність вказаного в клопотанні майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, лише з підстав наявності постанови про визнання майна речовим доказом, є, як вважає апеляційний суд необґрунтованими.

Щодо неможливості встановлення належної цілі арешту майна слідчий суддя дійшов висновку із врахуванням обставин, викладених в клопотанні та наданих матеріалів провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це зазначається в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, за об`єктивним переконанням колегії суддів, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погодженого начальником Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000030 від 25.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу начальника Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1550/2019 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції:
Доповідач: ОСОБА_1