Провадження № 1-кп/679/5/2018
Справа № 679/2315/15-к
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу
26 грудня 2018 року м.Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
06.11.2018 року до Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшло клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що будучи раніше судимим, 09 грудня 2014 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а скоїв новий умисний злочин проти власності.
Так, на початку березня 2015 року, ОСОБА_4 близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні загального коридору, що на 4-му поверсі будинку АДРЕСА_1 , вхід до якого є вільним, маючи на меті незаконно заволодіти чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, викрав велосипед марки «Люкс Дорожник» синього кольору, належний ОСОБА_5 , який знаходився у вказаному коридорі, поблизу входу в кімнату №420, вартість якого згідно висновку експерта № 348 т становить 1289 (одна тисяча двісті вісімдесят дев`ять) гривень 70 копійок.
В подальшому ОСОБА_4 , маючи на меті незаконно збагатитись, продав вказаний велосипед ОСОБА_6 за кошти в сумі 400 гривень.
Своїми незаконними діями ОСОБА_4 заподіяв для ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1289 гривень 70 копійок.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Прокурор в клопотанні зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини середньої тяжкості за які законом передбачено найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. Також вказує, що слід врахувати, що ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення не відбувши призначене покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, а тому у разі визнання його винним за інкриміновані злочини для нього буде передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі.
Крім того, прокурор вказав, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, про що свідчить його перебування у розшуку тривалий час, а тому з метою забезпечення належного судового розгляду та недопущення вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, існує необхідність в застосуванні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити, посилаючись на обставини викладені в ньому.
Захисник обвинуваченого просила застосувати більш м`який запобіжний захід до ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту. Зазначила, що її підзахисний має свій заробіток, сталі соціальні зв`язки, цивільну дружину, тому на її думку, останньому не слід обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що такий запобіжний захід буде занадто суворим та неоправданим відносно обвинуваченого, а тому просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, а також зазначив, що не отримував судових повісток, тому до суду не з`являвся, а з приводу тих судових засідань про дату яких він був повідомлений зазначив, що запрацювався і просто забув. Крім того, ОСОБА_4 запевнив суд, що не переховувався від суду, а був постійно за місцем свого проживання.
Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження та заявленого клопотання прокурора, суд приходить до наступного.
Згідно з ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення не відбувши призначене покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений неодноразово оголошувався в розшук зокрема, відповідно до ухвал суду від 29.01.2016 року та від 06.11.2018 року, та переховувався від суду.
Водночас, судом беруться до уваги покази свідка, допитаного у судовому засіданні.
Так, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 дав покази, що обвинувачений ОСОБА_4 являється його сином. Свідок вказав, що його син постійно перебував за місцем свого проживання і нікуди не втікав та не переховувався від суду, працівники поліції жодного разу його не шукали.
Крім того, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
На підставі викладеного, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжних захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням процесуальних обов`язків, що на переконання суду зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України та наведеним прокурором, з метою запобігання можливості обвинуваченому ухилитися від суду або від виконання процесуальних рішень та можливості перешкоджати встановленню істини у справі. Тому, суд вважає за необхідне у клопотанні прокурора про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів - відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
У клопотанні прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під варотою строком на 60 днів - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово..
Покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 .
Дані зобов`язання застосовувати до обвинуваченого строком на 2 (два) місяці з дати винесення цієї ухвали до 22 лютого 2019 року включно. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27.12.2018 року.

Суддя ОСОБА_1