Справа № 467/803/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка заяву виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року,-

ВСТАНОВИВ :

Суб`єкт звернення ініціював розгляд Арбузинським районним судом Миколаївської області питання щодо роз`яснення вироку цього ж суду від 27 лютого 2019 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту та із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України остаточно призначено йому покарання у виді чотирьох місяців арешту, у той час як вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 186 КК до покарання у вигляді штрафу, ухвалено виконувати самостійно.

Зокрема, виконуючий обов`язки начальника органу виконання судового рішення просив роз`яснити який саме вирок зараховано згідно положень ст. 71 КК України.

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлені належно, у встановленому КПК України порядку, однак з огляду на положення ч.2 ст. 380 цього ж Кодексу, суд не розцінював їх неприбуття як перешкоду для розгляду порушеного перед ним питання по суті за відсутності засудженого, потерпілої та представника органу виконання судового рішення.

За такого, суд, перевіривши доводи і обґрунтованість порушеного перед ним питання, прийшов до таких висновків.

Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту.

За сукупністю вироків, згідно із ч.1 ст.71 та ч.3 ст.72 КК України, йому остаточно призначено покарання у вигляді 4 місяців арешту, а вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року, згідно із яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп., ухвалено виконувати самостійно.

Суб`єкт звернення просив роз`яснити який саме вирок зараховано за правилами ст. 71 КК України.

Та у цьому контексті суд установив, що вироком Южноукраїнського міського суду від 25 січня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

Вказаний штраф, як було установлено судом, на момент винесення вироку 27 лютого 2019 року ОСОБА_4 сплачено не було, а тому мав місце факт, що засуджений після постановлення вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року, але до повного відбуття покарання за ним (до сплати штрафу) вчинив новий злочин, за який і був засудженим вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року.

За такої умови, Арбузинським районним судом Миколаївської області при призначенні йому покарання було застосовано правила ст. 71 КК України, яка регламентує призначення покарання за сукупністю вироків.

Так, згідно ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Та у цьому випадку, суд, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком (тобто вироком від 27 лютого 2019 року) повністю приєднав покарання за попереднім вироком, тобто, вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 186 КК України до штрафу у розмірі 1 700,00 грн.

В той же час, судом було враховано положення ч.3 ст. 72 КК України, згідно яких основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, покарання у виді штрафу, призначене за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року, складанню, за сукупністю вироків, що мало місце у даному випадку, з іншими видами покарань, як то, із арештом, призначеним вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року, не підлягає і має виконуватись самостійно.

Що й зазначено у резолютивній частині вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року.

Та суд у цій ситуації погоджується із суб`єктом звернення, що в цій частині судове рішення є незрозумілим, так як не вказано який саме вирок зараховано згідно із правилами ч.1 ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Водночас, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд має викласти більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Та у цьому випадку, дійсно судове рішення є незрозумілим, а тому має бути роз`яснене.

Так, з урахуванням всього вищевикладеного, з огляду на положення ч.1 ст. 71, ч.3 ст. 72 КК України, у їх сукупності, за наявності передумов, визначених ч.1 ст. 71, слід роз`яснити, що Арбузинським районним судом Миколаївської області при ухваленні вироку від 27 лютого 2019 року і призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 згідно із правилами ч.1 ст. 71 цього ж Кодексу, за сукупністю вироків, було зараховано покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року у виді штрафу в розмірі 1700, 00 грн.

Таке роз`яснення, на переконання суду, усуне неясність вироку у частині того, який саме вирок зараховано за сукупністю, нівелює ймовірність неправильного його виконання, дасть можливість у більш чіткій і зрозумілій формі викласти судове рішення і, водночас, не змінить собою суті рішення та не торкнеться питань, які не були предметом судового розгляду, позаяк, судом лише не було вказано який саме вирок зараховано згідно із правилами ч.1 ст. 71 КК України, проте, на можливість усунення цієї неточності вказують матеріали судового провадження, оскільки іншого вироку відносно ОСОБА_4 , який набрав законної сили і одночасно покарання за яким не відбуте, у розпорядженні суду, принаймні, станом на 27 лютого 2019 року не було.

А тому, у контексті всього вищевикладеного, унесена на розгляд суду заява про роз`яснення судового рішення підлягає до задоволення.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 369 372, 380 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву - задовольнити.

Роз`яснити, що згідно ч.1 ст. 71, ч.3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання у виді 4 (чотирьох ) місяців арешту, призначеного ОСОБА_4 за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року, повністю зараховано покарання у виді штрафу у розмірі 1 700 грн. 00 коп., призначеного ОСОБА_4 за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року.

Вважати, що у другому абзаці резолютивної частини вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року, за сукупністю вироків, згідно ч.1 ст. 71, ч.3 ст. 72 КК України, за цим вироком та за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох ) місяців арешту, але вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 186 КК України до штрафу у розмірі 1 700 грн. 00 коп. слід виконувати самостійно.

Копію ухвали не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати особі, що звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення безпосередньо або через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1