Зіньківський районний суд в Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1843/18
Номер провадження 1-кс/530/54/19

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.02.2019 р. м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000454 від 12.11.2018 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 263,ч.1 ст.187 КК України, заяви про відвід судді ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000454 від 12.11.2018 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 263,ч.1 ст.187 КК України.
07.02.2019 року від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшла заява про відвід головуючому по справі судді ОСОБА_6 , мотивуючи відвід тим, що 14.11.2018 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 задоволено клопотання слідчого ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб , кінцевим днем тримання під вартою згідно ухвали визначено 11.01.2019 року 15 год 43 хв..11.01.2019 року відбулося судове засідання у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 263,ч.1 ст.187 КК України. В ході судового засідання о 15 год 44 хв закінчилась дія ухвали слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 . Однак суддя ОСОБА_6 в порушення вимог КПК України о 16 год 30 хв оголосив ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в той час як останній мав би бути звільнений з під варти, дія ухвали слідчого судді про тримання під вартою 11.01.2019 року закінчилася о 15 год 44 хв, а нова ухвала про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 постановлена не була. Ухвала про продовження тримання під вартою оголошена 11.01.2019 року о 16 год 30 хв. Суддею ОСОБА_6 не грунтується на вимогах закону та порушує конституційні права ОСОБА_5 , а тому подальша участь судді ОСОБА_6 в розгляді даного кримінального провадження викликає обгрунтовані сумніви в його неупередженості та об`єктивності.
11.02.2019 року заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючому у справі судді ОСОБА_6 передано на розгляд судді ОСОБА_1 для вирішення питання стосовно відводу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 підтримали, просили її задовольнити, прокурор ОСОБА_3 просив суд в задоволенні заяви про відвід відмовити, потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд заяви про відвід в його відсутність, суддя ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд заяви без його участі,в зв`язку з службовими обставинами.
Вивчивши заяву про відвід, допитавши в якості свідка ОСОБА_10 інспектора ІТТТ №4 ГУНП в Полтавській області, суд вважає, що заява про відвід судді ОСОБА_6 є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні : якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Частина 1 статті 6 Конвенції визначила, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Заявляючи відвід судді, ОСОБА_5 посилається на те, що суддею ОСОБА_6 , безпідставно, в порушення вимог КПК України 11.01.2019 року винесена ухвала про продовження тримання під вартою та оголошена 11.01.2019 року о 16 год 30 хв. Обвинувачений фактично не погоджується з ухвалою суду, яка не підлягає оскарженню.
Статтею 75 КПК України передбачено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.
Відповідно до ст. 321 КПК України, виключно головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
Як вбачається з заявленого відводу, обвинувачений фактично не згодний з процесуальною діяльністю судді, а саме з ухвалою судді від 11.01.2019 року про продовження терміну тримання під вартою, оскільки строк дії ухвали слідчого судді ОСОБА_1 від 14.11.2018 року закінчився 11.01.2019 року о 15 год 43 хв., а суддя ОСОБА_6 ухвалу про продовження терміну тримання під вартою оголосив 11.01.2019 року о 16 год 30 хв. З`ясовуючи сутність тверджень заявника щодо обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді у даній справі, суд констатує, що заявник фактично намагається оскаржити процесуальні дії судді, яким суд першої інстанції не вправі надавати оцінку. З контекстного аналізу статей глави 31 КПК України вбачається, що встановлення порушень вимог кримінального процесуального закону відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції. Разом з цим суд звертає увагу обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що наведенні ним обставини можуть слугувати аргументом під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції за результатом ухвалення судового рішення.

Враховуючи, що суду не надано доказів наявності підстав, які б викликали сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 , оскільки не вбачається будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді при розгляді кримінального провадження, за № 0000454 від 12.11.2018 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 263,ч.1 ст.187 КК України, а отже підстави для задоволення відводу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81 ,369-372,392 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючому судді Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000454 від 12.11.2018 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 263,ч.1 ст.187 КК України - відмовити.
Матеріали кримінального провадження № 530/1843/18 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 263,ч.1 ст.187 КК України передати до канцелярії суду для передання раніше визначеному судді згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -