ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/9360/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1499/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суд відмовив у задоволенні подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_8 , голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_9 від 19.12.2018 року відносно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що підтвердження сумлінної поведінки суду не надано, засуджений не працює, до відбуття покарання залишилось 1 рік 1 місяць 7 днів, що є значним терміном, а тому суд вважає, що подання про його умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить задовольнити подання колонії про застосування умовно-дострокового звільнення.
З ухвалою суду не згоден, зазначає, що судом не були всебічно досліджені обставини справи.
Вказує на те, що має три заохочення, працював, проте потім захворів, у зв`язку з чим довгий час лікувався, позову про відшкодування шкоди немає, відбув половину строку.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, який просив ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення, думку засудженого, який просив задовольнити свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:
Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» 03.10.2017 року за приписом Богодухівського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції згідно вироку Богодухівського районного суду Харківської області від 03.04.2017 року.
За власною ініціативою з перших днів перебування в виправному центрі виявив бажання працювати. Був працевлаштований з листопада 2017 року по липень 2018 року в обслуговуючому персоналі установи, згідно ст.60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. У період з серпня 2018 року по теперішній час до праці не залучається, у зв`язку з тривалим розладом здоров`я.
За час відбування покарання випадки порушення вимог порядку відбування покарання не допускав, за сумлінну поведінку і ставлення до праці три рази заохочувався адміністрацією установи.
До основної роботи та не оплачуваних робіт з благоустрою установи ставиться сумлінно, проявляє в роботі розумну ініціативу. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає.
У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Отже викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про ставлення засудженого до праці.
З серпня 2018 року по теперішній час до праці не залучається, у зв`язку з тривалим розладом здоров`я. При цьому матеріали судового провадження не місять належних та допустимих доказів на підтвердження будь-яких хвороб засудженого.
Не надані такі відомості і суду апеляційної інстанції під час судового розгляду.
Крім того, до повного відбуття засудженим ОСОБА_7 покарання залишилось 1 рік 1 місяць 7 днів, що є значним терміном.
Зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 8 квітня 2019 року о 16 годині.

Головуючий -

Судді -