Номер провадження:1-кп/521/89/17
УХВАЛА
25 липня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_4

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку ст. 331 КПК України питання щодо доцільності продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні: ОСОБА_5 , за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні на обговорення було поставлене питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ст. 331 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.

Сторона захисту не заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку сторін по справі суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, за наступних підстав.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений раніше судимий, що свідчить про наявність ризику вчинення іншого корисливого злочину (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_5 обвинувачується, у скоєнні, в тому числі, злочину який відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому він ухилявся від суду, що з урахуванням іншого встановленого ризику може свідчити про те, що існує ризик переховування від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

Також, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу, суд враховує і інші обставини, які передбачені ст. 178 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. При цьому, суд не встановлює зволікань з боку сторони обвинувачення в надані доказів.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, що запобіжний заход у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, судом не встановлено та суд вважає за необхідне застосувати розмір застави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Продовжити запобіжний заход у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 162 КК України на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 26.09.2017 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб тридцять тисяч вісімсот вісімдесят гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1