пр. № 1-кс/336/804/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя

ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 від 26.11.2012 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою примусового приводу для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

В клопотанні зазначила, що 26 листопада 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 внесено відомості про досудове розслідування за за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодінням належним потерпілому товариству з обмеженою відповідальністю «Ріелті-Сіті» майном шляхом зловживання довірою (шахрайства), вчиненого в особливо великих розмірах.

4 квітня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні заволодіння шляхом шахрайства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

В цей же день оголошено розшук ОСОБА_7 .

Слідчий просить про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, переховується від органів досудового розслідування, не з`являючись на виклики слідчого, залишивши місце свого постійного проживання в м. Запоріжжі, що і зумовило оголошення його розшуку.

Крім означеного ризику, на думку слідчого, наявні інші ризики перешкоджання здійсненню кримінального провадження, такі як: ризик знищення, схову або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні слідчий заявила про те, що клопотання не підлягає розгляду, оскільки:

- по-перше, сплив встановлений статтею 186 КПК України строк для розгляду клопотання;

- по-друге, слідчий суддя в ухвалі про відмову в наданні дозволу на затримання з метою примусового приводу для вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 21.05.2018 року висловилась про відсутність підстав для обрання щодо ОСОБА_7 цього запобіжного заходу.

Прокурор, пояснивши, що процесуальні підстави для відкликання клопотання відсутні, між тим заявила, що воно не підлягає розгляду з тих самих мотивів, на які послалася слідчий.

Захисники заперечують проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, висновки про що зроблені слідчим суддею і судом апеляційної інстанції під час розгляду клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою примусового приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність кримінальної складової в цивільно-правових відносинах двох суб`єктів господарювання, які увінчались отриманням судового захисту товариством з додатковою відповідальністю «Гвідон» на підставі Постанови Верховного Суду України від 24.09.2018 року.

За вказаних обставин немає жодної підстави для констатації передумов не лише для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, а й взагалі будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки вказане провадження підлягає закриттю через відсутність ознак складу кримінально караного діяння про що сторона захисту неодноразово клопоталась перед слідчим.

ОСОБА_7 заперечує проти задоволення клопотання з тих самих підстав, на які посилаються його захисники.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з таких міркувань.

При вирішенні долі вказаного клопотання, слідчий суддя враховує доводи прокурора про те, що для його розгляду сплив встановлений статтею 186 КПК України строк, проте виходить з того, що наслідком розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, якщо воно не відкликано прокурором, є його задоволення або відмова в задоволенні.

Оскільки прокурор заявила про відсутність підстав для відкликання цього клопотання, його залишення без розгляду не передбачено кримінальним процесуальним законодавством, слідчий суддя знаходить за необхідне вирішити його по суті, хоча й за межами встановленого законом строку.

Порушення вказаного строку зумовлене неможливістю вирішення клопотання у відсутність особи, щодо якої воно подано, що прямо встановлено статтею 187 КПК України, між тим залишення цього звернення до слідчого судді без розгляду, як зазначено, не передбачено законом.

Вирішуючи клопотання по суті, слідчий суддя виходить з такого.

Запобіжний захід відповідно до глави 18 Розділу П КРК України є одним з видів забезпечення кримінального провадження, яким в силу п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

З наведеного випливає, що запобіжний захід щодо фізичної особи застосовується в межах встановленої законом процедури притягнення особи до відповідальності за вчинення кримінально караного діяння.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є лише сукупність таких передумов, як обґрунтована підозра у вчиненні діяння, яке підпадає під ознаки діянь, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність, та наявність ризиків вчинення особою дій, що перешкоджатимуть здійсненню кримінального провадження.

Суд не може погодитися з обґрунтованістю підозри, повідомленої ОСОБА_7 , про наявність в його діях ознак шахрайства, тобто з тим, що правовідносини між товариством з обмеженою відповідальністю «Ріелті-Сіті» та закритим акціонерним товариством (товариством з додатковою відповідальністю) «Гвідон», які характеризуються наявністю певної кількості господарських спорів, містять кримінальну складову, а це виключає можливість констатації підстав для тримання під вартою.

Крім міркувань про відсутність обґрунтованої підозри, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя виходить з того, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 здійснено без дотримання встановленої законодавством процедури.

Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів.

Як випливає із змісту ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, які за змістом ст. 111 КПК здійснюються в порядку, передбаченому главою 11 КПК України.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ст. 136 КПК України).

Слідчому судді не надано фактичних даних про належне повідомлення ОСОБА_7 про підозру, оскільки цієї події не відбулося, так як в день повідомлення особі про підозру, а саме: 4 квітня 2018 року було оголошено його розшук.

З урахуванням викладеного слідчий суддя, не погоджуючись з обґрунтованістю підозри, констатує і недотримання порядку вчинення цієї процесуальної дії.

Наведені слідчим суддею обставини не дають підстав для ухвалення процесуального рішення на користь доводів клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 11, 136, 177, 178, 186, 187, 276, 278, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1