ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6587/18
Провадження № 1-в/210/36/19

"08" січня 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Кривому Розі подання начальника Криворізької виправної колонії № 80 ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середньо-спеціальна, не одружений, раніше судимого.

Засудженого: 10.09.2015 року вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області за ст. ст. 186 ч. 2, 69, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, початок строку покарання: 23.09.2016 року, кінець строку покарання: 23.10.2019 року,

про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, суд

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання начальника Криворізької виправної колонії № 80 ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Криворізькій виправній колонії Дніпропетровської області № 80, про можливість умовно-дострокового звільнення останнього від відбування покарання.

Прокурор просив відмовити у задоволенні подання відносно засудженого, оскільки останній не довів свого виправлення, має стягнення, тому до нього не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України, після застосування ст. 72 КК України з урахуванням внесених змін, засуджений відбув необхідну частину покарання, однак лише стає на шлях виправлення.

Представник державної установи «Криворізької виправної колонії № 80» ОСОБА_5 підтримав клопотання засудженого та просив суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 просив суд подання задовольнити.

Суд, вислухавши, прокурора, засудженого та представника колонії дослідивши клопотання, дослідивши особову справу засудженого, його індивідуальну програму, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покаранню виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконання громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Так, у судовому засіданні згідно матеріалів клопотання та особової справи засудженого встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.09.2016 року. З 08.12.2016 року по теперішній час відбуває покарання у Криворізькій виправній колонії Дніпропетровської області № 80. За період відбування покарання характеризується позитивно. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання 1 (один) раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, допущенні порушення виражались в порушенні локалізації. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 2 (два) рази. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їх передбачені законодавством вимоги. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, розуміє їх необхідність. Вину скоєного злочину визнає, розкаюється.

Суд враховує, що п. 17 ППВСУ від 26 квітня 2002 р. зазначено, що судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання здійснює великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, під час судового засідання у справах цієї категорії суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, у тому числі й ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, тощо.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення та провину за вироком суду визнавав частково, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Суд зазначає, що підставою для умовно-дострокового звільнення є доведення виправлення сумлінним ставленням до праці, тому вважає, що ОСОБА_4 звернувся передчасно із заявою про застосування умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537 ч. 1 п. 2, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Подання начальника Криворізької виправної колонії № 80 ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Криворізькій виправній колонії Дніпропетровської області № 80, про можливість умовно-дострокового звільнення останнього від відбування покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом семи діб з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали суду складено 08 січня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_1