Справа № 487/7212/18
Провадження № 1-кп/487/735/18
УХВАЛА

12.11.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинувальним актом внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003622 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ст..ст.286 ч.1, 135 ч.1 КК України , -
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Миколаєва в порядку ст..293 КПК України надійшов обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003622 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ст..ст.286 ч.1, 135 ч.1 КК України.

Кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м.Миколаєва.

Обвинувальний акт складено у відповідності до ст.291 КПК України.

Підстави для прийняття рішень, передбачених ст..314 ч.3 п.п.1-4 КПК України відсутні.

До суду прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 днів.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. Крім того, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не розпочався, особу обвинуваченого, який після вчинення тяжкого злочину, не викликав швидку допомогу, та усвідомлюючи, що своїми діями поставив неповнолітнього потерпілого, позбавленого можливості вжити заходів до самозбереження, в небезпечний для життя стан, будучи зобов`язаним надати потерпілому допомогу та реально маючи таку можливість, навмисне залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно вплинути на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює їх застосування до ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала.
В судовому засіданні потерпіла просила вирішити клопотання на розсуд суду.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення існування на теперішній час ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3 ст.177 КПК України. Оскільки ОСОБА_5 після скоєння злочину добровільно з`явився з повинною до правоохоронних органів. В процесі досудового розслідування належним чином виконував свої процесуальні обов`язки підозрюваного та процесуальні рішення слідчого. Будь-яким чином не впливає на потерпілу та свідків у провадженні, та не має наміру переховуватися від суду. Одночасно, враховуючи, що на даний час ОСОБА_5 за цивільно-правовою угодою працює, при цьому характер його роботи пов`язаний з наданням послуг у нічний час, просила змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, потерпілої приходить до наступного:
Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 23.09.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною в період часу з 19-00 години до 07-00 години залишати постійне місце проживання, строком до 19.11.2018 року.
Судовий розгляд у кримінальному провадженні не розпочато.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

За положеннями ст..181 ч.6 КПК України строк дії ухвали слідчого судді (за аналогією суду) про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст..199 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст..177 ч.1 п.1 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачений може переховуватися від суду, враховуючи, що розгляд провадження в суді ще не розпочато, та той факт, що після аварії, ОСОБА_5 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, та деякий час переховувався від органів досудового розслідування.
Разом з тим, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки, як пояснила у судовому засіданні потерпіла обвинувачений будь-яких дій щодо здійснення заходів впливу до неї та свідка не вчиняв. При цьому у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на лікування сина. ОСОБА_4 не має наміру заявляти цивільний позов у кримінальному провадженні.
Крім того, в судовому засіданні прокурором не доведено неможливість запобігти зазначеному ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт.
З урахуванням встановленого, суд вважає, що у задоволені клопотання прокурора щодо продовження строку дії відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, слід відмовити.
Разом з тим, враховуючи існування на даний час ризику, передбаченого ст..177 ч.1 п.1 КПК України, відповідно до положень ст. 178 КПК України, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується вчиненні злочину, передбаченого ст..286 ч.2 КК України, в разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину, йому загрожує покарання до 8 років позбавлення волі, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання, добровільно відшкодовує завдану шкоду потерпілій, на теперішній час, на підставі цивільно-правової угоди від 01.11.2018 року, щодо надання послуг з продажу транспортних засобів працює у ТОВ «ТОВ АВТОРІЧ».

Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 316 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження за обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ст..ст.286 ч.1, 135 ч.1 КК України - прийняти до провадження.

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 22.11.2018 року 10-00 годину.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження, потерпілу

У задоволені клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_7 строком на два місяці, а саме до 12.01.2019 року, наступні обов`язки

1.Прибувати до суду за першою вимогою;

2.Без дозволу суду не відлучатися за межі м.Миколаєва;

3.Утриматися від спілкування зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні у поза встановлений кримінально-процесуальним законодавством спосіб, у тому числі за допомогою засобів телефонного зв`язку та мережі Інтернет;

4.Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 13.11.2018 року о 08-30 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1