Провадження №1-кп/523/627/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду об`єднані обвинувальні акти з долученими до нього документами у кримінальних провадженнях за №0003330 від 14.07.2018р., №000553 від 26.07.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 286 ч.2, 296 ч.4 України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднані обвинувальні акти з наданими до них документами за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого 296 ч.4 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 286 ч.2, 296 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження 15.01.2019 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 15.03.2019 року.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачені скоїли тяжке кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб з застосування насильства, судовий розгляд тільки розпочатий, ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, які приймалися до уваги при обранні запобіжного заходу не втратили своєї актуальності, у зв`язку з чим є підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих стосовно яких застосовані заходи безпеки та свідків з метою зміни ними показань у ході судового провадження, продовжити злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином шляхом підтримання зв`язків з іншими оточуючими їх особами, причетними до протиправної діяльності, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинувачених.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

- захисника ОСОБА_6 , який в захист інтересів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, так як не вбачає підстав для тримання підзахисних під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачення повинно бути як мінімум обґрунтованим, водночас звертаючи увагу суду, що в обвинувальному акті зазначено, що конфлікт виник раптово та тривав не більше двох хвилин, ніяких даних не має, що обвинувачені використовували в ході з`ясування відносин якісь предмети, про що свідчать висновки судово-медичних експертиз; з моменту судового розслідування, ризики, які приймалися до уваги під час досудового розслідування значно зменшилися, крім того підзахисні мають місце проживання, міцні соціальні зв`язки, у з в`язку з чим вважав за можливе застосувати до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що на думку сторони захисту буде достатнім для забезпечення виконання покладених на них обов`язків, подальше тримання під вартою є не виправданим;

- захисника ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, так як вважає, що всі ризики на теперішній час мінімізовані, посилання прокурора нічим не підтверджені, всі докази по справі зібрані, також посилаючись на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.12.2018р., якою був скасований вирок відносно ОСОБА_9 , тобто кримінальне правопорушення за ст.296 ч.4Кк України вчинене не в період іспитового строку, крім того обидва брати мають місце проживання, батьків, ОСОБА_10 потребує планового хірургічного лікування, підтверджуючи свої доводи медичною довідкою, тому на думку захисника з урахуванням стану здоров`я за доцільне застосувати щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем їх проживання; обвинувачених, які приєдналися до думки захисників, оцінюючи у сукупності викладені доводи, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області за наступними підставами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті по справі тільки розпочатий, на даний час не допитані потерпілі, свідки, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за який у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, приймаючи до уваги особу обвинувачених, те, що ОСОБА_11 є громадянином іншої держави, ОСОБА_10 не маючий громадянства, враховуючи у даному випадку суспільний інтерес до конкретної справи, необхідність дослідження інших доказів для з`ясування певних обставин справи, а саме допиту свідків, потерпілих, покази яких покладені в основу обвинувачення за ст.296 ч.4 КК України; наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними показів, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися, що на даній стадії судового провадження не уможливлює застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим суд вважає не визначати розмір застави ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 11.05.2019р. включно.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 11.05.2019р. включно.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 11.05.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1