Рівненський апеляційний суд
________________________________________________копія:______
У Х В А Л А
Іменем України

06 грудня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) від 08 листопада 2018 року про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000459, за внесеними відомостями до ЄРДР від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 ), підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України;

за участі:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Млинівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:
Захисник адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Млинівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу судом апеляційної інстанції, згідно якої прийняти рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000459 відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 України.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено частково клопотання слідчого та накладено арешт без права користування, розпорядження та відчуження на: 1) грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень наступним номіналом, а саме 200 (двісті) гривень серії «УФ» №1790963; 100 (сто) гривень серії «СА» №6409022; 100 (сто) гривень серії «МБ» №5996944, які поміщено до спецпакету «Національна поліція України» №ЕХРО233908 власник Національна поліція України, володілець ОСОБА_5 ; 2) мобільний телефон марки «Престіжіо», який поміщено у спецпакет «Експертна служба МВС України» №0619093 та в подальшому перепаковано у спецпакет «Експертна служба МВС України» №0618052; 3) рюкзак, в якому знаходиться халат білого кольору, які поміщено у спецпакет «Національна поліція України Головне слідче управління» №4446504 власником і володільцем яких є ОСОБА_5 .. Строк дії ухвали про арешт майна встановлено до закінчення судового розгляду даного кримінального провадження. У задоволенні клопотання у частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 307 (триста сім) грн.., які належать ОСОБА_5 , які поміщено у спецпакет «Експертна служба МВС України» №0619092, відмовлено. Ухвалу про арешт майна направлено для негайного виконання слідчому, прокурору.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 зазначає, що слідчий суддя повинен був відмовити у задоволенні поданого слідчим клопотання, оскільки в порядку ч.5ст.171 КПК України, зокрема таке повинно було бути подане протягом робочого дня до суду після тимчасово вилучення майна та розглянуте слідчим суддею на протязі 48-ми годин, відповідно з дня його надходження до суду, однак органом досудового розслідування ці вимоги кримінального процесуального закону виконані не були. Додає, що із клопотанням слідчий звернувся до слідчого судді 12 листопада 2018 року, а тимчасове вилучення майна відбулось 05 листопада цього ж року, а тому строк подачі слідчим був, очевидно, порушений. Також стверджує та на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення вказує, що підзахисний ОСОБА_5 копію ухвали слідчого судді отримав 17 листопада 2018 року, а тому просить поновити його - як пропущеного з поважних причин.

Слідчий суддя, задовольняючи частково клопотання слідчого зазначив в ухвалі, що грошові кошти в сумі 400 (чотириста) грн., мобільний телефон «Престіжіо» та рокзак з білим халатом можуть бути використані у якості речових доказів у даному кримінальному провадженні, а тому, таке тимчасово вилучено майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, що в свою чергу є правовою підставою для арешту вказаного майна, у зв`язку з чим, з метою його збереження існує необхідність накласти арешт на ці грошові кошти та вказаний мобільний телефон «Престіжіо» і рюкзак з білим халатом. Водночас, у ході розгляду клопотання, на думку слідчого судді, не було доведено, що зазначені у клопотанні грошові кошти в сумі 307 (триста сім) грн.., які вилучені у ОСОБА_5 були одержані ним, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або ж зберегли на собі його сліди, оскільки будь-яких достовірних, належних і допустимих доказів про це органом досудового розслідування та стороною обвинувачення суду надано не було, а тому правових підстав для накладення арешту на згадані грошові кошти слідчий суддя не знайшов, у зв`язку із чим, у задоволенні клопотання у цій частині відмовив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, скасувавши ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про арешт майна та обговоривши, наведені у апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_7 доводи, колегія суддів дійшла висновку щодо залишення без змін ухвали слідчого судді, а апеляційної скарги захисника без задоволення, з таких підстав.

Як убачається із клопотання слідчого про арешт майна від 08 листопада 2018 року та додатків до нього, 10 жовтня 2018 року за фактом незаконного збуту наркотичних засобів ОСОБА_5 , вчиненого повторно, тобто злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, було внесено відомості до ЄРДР за №0000459.

05 листопада 2018 року після затримання підозрюваного ОСОБА_5 як у особи, підозрюваної у вчиненні даного кримінального правопорушення, в порядку ст.ст. 208, 223, 236 КПК України, у нього було проведено особистий обшук та вилучено належні йому речі, згідно переліку майна у поданому слідчим клопотанні про його арешт, зокрема: грошові кошти в сумі 400 (чотириста) грн., мобільний телефон марки «Престіжіо та рюкзак, в якому знаходиться халат білого кольору, власником і володільцем яких, є ОСОБА_5 ..

Відповідно до вимог ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що перелічені речі та матеріальні цінності можуть мати вагоме значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а певна частина з них може бути об`єктом кримінально протиправних дій ОСОБА_5 , та у відповідності до постанови слідчого від 05 листопада 2018 року їх визнано речовими доказами.

Висновки слідчого судді про часткове задоволення клопотання слідчого та про накладення арешту на вищеперелічене, тимчасово вилучене у ОСОБА_5 майно, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження до закінчення судового розгляду даного кримінального провадження обґрунтовані доказами, наданими органом досудового розслідування, відповідають матеріалам кримінального провадження та встановленим органом досудового розслідування, його обставинам.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.171 КПК України, арешт майна допускається, у тому числі, і з метою збереження речових доказів, при цьому, згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя обгрунтовано оцінив правові фактори щодо невідомого походження, вилученого у ОСОБА_5 майна, на якому залишені сліди кримінального правопорушення, недоцільності його повернення підозрюваному, оскільки таке рішення позбавить орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних усіх слідчих (розшукових) дій, що негативно вплине на можливість встановлення істини у кримінальному провадженні та виключить можливість встановлення причетності ОСОБА_5 до вчинення інших кримінальних правопорушень (у разі їх наявності).

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя також врахував і відсутність правових наслідків арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження у праві власності на це майно власника у ході співставлення із завданнями кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що ухвала є обґрунтованою та вмотивованою і порушень вимог процесуального закону, які на думку захисника ОСОБА_7 , були наявні та виявлені під час розгляду клопотання, слідчим суддею допущено не було.

Інших тверджень, окрім порушень кримінального процесуального закону слідчим у ході подачі клопотання слідчому судді після тимчасово вилученого майна у підозрюваного, зокрема по суті прийнятого рішення слідчим суддею про арешт (зменшення обсягу майна, що підлягає арешту) у рамках кримінального провадження, апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 не містить.

Пунктом першим ч.3 ст.407 КПК України, суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду скарги на ухвалу слідчого судді надано право залишити ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Млинівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого від 08 листопада 2018 року про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000459 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1