Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/1061/18
провадження №1-кп/279/138/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000033 від 05.01.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Субино Коростенського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, має двох малолітніх дітей, з середньою освітою, непрацюючого, згідно ст.89 КК України несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 у невстановлений слідством час та в невстановленому місці незаконно придбав кастет, виготовлений промисловим способом, який являється простою холодною зброєю ударно-дробильної дії, який носив при собі без передбаченого законом дозволу до 05.01.2018 року та був виявлений працівниками поліції особливого призначення ГУНП в Житомирській області о 19.25 год. неподалік будинку АДРЕСА_2 .

Своїми умисними діями, які виразились в носінні кастету без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.263 ч.2 КК України.

Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями свідків, висновками експерта, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав та показав, що заробляє на життя, виконуючи дрібні ремонтні роботи, працює з помічниками. Один з таких помічників на прізвисько « ОСОБА_6 », місце проживання якого йому не відомо, залишив на місці ремонту за адресою: м.Коростень, вул.Ш.Алейхема,16, свій рюкзак з речами, зателефонував йому та наполегливо просив, щоб він приніс йому його рюкзак. Він вклав до рюкзака биту та поніс, був у робочому одязі. Його зупинили працівники поліції, яким він повідомив, що займається ремонтами, та хотів зателефонувати «Гарему», щоб той прийшов та забрав свої речі. Про вміст рюкзака, знаходження в ньому заборонених речей він не знав, не намагався втекти чи сховатись. Повідомив, що несе биту знайомому. Можливо, кастет був у рюкзаку або його туди хтось поклав. На нього надягли кайданки, до приїзду слідчого тримали на морозі, не давали можливості застібнутись та вдягти рукавиці. На місце подій прийшли його дружина, мати, брат, « ОСОБА_6 ». Про ці обставини повідомляти слідчого чи прокурора не вважав за потрібне, бо вони ці обставини не з`ясовували, відповідав на ті запитання, які йому ставились.

Таку позицію обвинуваченого суд розцінює як форму самозахисту, намагання уникнути відповідальності за вчинене, тому відноситься до неї критично, враховуючи інші представлені суду та досліджені ним докази, приймає до уваги той факт, що про особу на прізвисько « ОСОБА_6 » обвинувачений заявив лише під час дачі показань, бажання дати які виявив лише після дослідження всіх представлених обвинуваченням доказів, лише при допиті свідка ОСОБА_7 поставив йому запитання про присутність на місці події особи на прізвисько « ОСОБА_6 », об`єктивну причину неповідомлення слідчого та прокурора під час проведення його допиту, здійснення за його участі процесуальних дій про те, що предмет злочину йому не належав, не навів, логічного пояснення такої позиції не надав, лише зазначив про те, що в момент затримання перебував у стресовому стані, оскільки працівники поліції, які його затримали, не виявили бажання вислухати його пояснення та повірити їм, то він вирішив нікому більше не говорити про дійсні обставини, а повідомити про них лише в суді, з заявами до уповноважених органів щодо перевищення влади або службових повноважень працівниками правоохоронного органу, незаконного затримання не звертався.

Враховуючи, що відповідно до положень ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, то суд позбавлений права та можливості в межах даного кримінального провадження давати правову оцінку діям інших, крім обвинуваченого, осіб, в тому числі і перевіряти правомірність застосування до обвинуваченого працівниками правоохоронного органу спеціальних засобів. Обвинувачений не був позбавлений права та можливості і не позбавлений них в даний час звернутись з відповідним повідомленням у відповідному порядку до уповноважених органів про факт застосування до нього заходів примусу, які на його переконання були безпідставними чи неправомірними.

З показань допитаних судом свідків було встановлене наступне:

Свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що являється працівником поліції, в складі підрозділу поліції здійснював відпрацювання м.Коростень. Група помітила чоловіка, який у рюкзаку переносив биту. Коли його зупинили, чоловік повідомив, що несе биту товаришу, що в кишені штанів знаходиться кастет. В кишені штанів на дотик визначався кастет, тому надягли на зупиненого кайданки та викликали слідчо-оперативну групу (СОГ). До приїзду СОГ кастет з кишені не вилучали. Бачив, як з кишені штанів ОСОБА_5 було вилучено кастет.

Свідок ОСОБА_9 свідчив про те, що під час відпрацювання м.Коростень групою поліції було зупинено обвинуваченого, на плечах якого знаходився рюкзак, з якого стирчала дерев`яна бита. Його зупинили та запитали, чи є при ньому заборонені предмети, на що він повідомив, що при собі в кишені має кастет та ніж. Було викликано СОГ, якою було вилучено кастет.

Свідок ОСОБА_10 показав, що як працівник групи поліції, що проводила відпрацювання м.Коростень, в районі гаражів на одній з вулиць міста було зупинено чоловіка, який йшов з рюкзаком, з якого стирчала бита. Чоловікові було запропоновано пред`явити вміст рюкзака, на що він повідомив, що в нього в кишені штанів є кастет. Його утримували на місці та викликали СОГ. Предмет зі штанів не виймали, а лише перевірили його наявність на дотик. Обвинувачений визнавав, що він належить йому.

Свідок ОСОБА_11 дав показання про те, що в складі групи підрозділу поліції працював у м.Коростень. Було помічено громадянина, з рюкзака якого стирчала бита. Його було зупинено. Запитали про биту та наявність інших заборонених предметів. Чоловік повідомив, що в нього є перочинний ніж та кастет. СОГ, яка прибула на їх виклик, оглянула речі обвинуваченого, той показав кастет, який знаходився в передній кишені його штанів. Говорив, що речі ніс знайомому.

Свідок ОСОБА_12 свідчив про те, що він як понятий був присутнім при огляді речей ОСОБА_13 , бачив сумку, біля якої лежали речі, які потім склали в ту сумку, а він підписав протокол, який складала дівчина-поліцейська, та бірку. ОСОБА_13 при ньому нічого не заперечував.

Свідок ОСОБА_14 показала, що як понята бачила речі, які лежали на землі. Серед них була бита, кастет, ключі, рюкзак. Їй пояснили, що було зупинено чоловіка, в якого були ті речі. Обвинувачений при ній нічого не пояснював.

Свідок ОСОБА_15 (слідчий СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області) дала показання про те, що знаходилась в складі СОГ та виїхала на місце події район «Черемушки» неподалік заправної станції та гаражів. Там знаходились працівники поліції з м.Житомир та ОСОБА_5 .. Вона провела огляд, під час якого виявила кастет, биту, ключі, рюкзак та ще якісь речі, про що нею було складено протокол. ОСОБА_16 пояснив, що то його речі. Біля його ніг знаходився рюкзак, з якого виглядала бита. Подія відбувалась неподалік будинку АДРЕСА_2 , тому в протоколі вона вказала таку адресу.

Свідок ОСОБА_17 (оперуповноважений Коростенського ВП ГУНП) показав, що в складі СОГ виїхав на місце події після отримання повідомлення про те, що було зупинено підозрілу особу, з рюкзака якої виглядала бита. Місце знаходилось на перехресті вул.Гастелло та К.Маркса. Там знаходились обвинувачений, на руках якого знаходились кайданки, та працівники поліції. Бачив, що на землі лежав рюкзак, бита. Обвинувачений підтвердив, що ті речі належали йому, спочатку пояснював, що вони необхідні йому для самозахисту. Запросили понятих та провели огляд. Серед оглянутих речей були бита, кастет, інші предмети.

Вказані свідки підтвердили, що під час зупинки ОСОБА_5 працівниками оперативного підрозділу поліції в його одязі, а безпосередньо передній кишені штанів, під час поверхневого огляду було виявлено предмет, схожий на кастет, про наявність якого та його місцезнаходження повідомив сам ОСОБА_5 , будь-яких заперечень щодо належності такого предмета йому він не висловлював.

Отже, доводи обвинуваченого про те, що кастет можливо знаходився в рюкзаку, який йому не належав і про вміст якого йому не було відомо, є неспроможними. Доказів неправдивості показань допитаних свідків суду не представлено. З будь-якими заявами чи скаргами на дії свідків обвинувачений не звертався, про належність іншій особі предмету злочину не повідомляв, в тому числі і своєму захисникові.

Судом було досліджено і подані письмові докази та встановлено, що підставою внесення 05.01.2018 року до ЄРДР відомостей за №0000033 стало повідомлення, яке надійшло до чергової частини Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області 05.01.2018 року о 19.30 год. від працівника поліції ОСОБА_10 про те, що на перехресті вул.Гастелло та пр.К.Маркса біля буд.№28 було виявлено гр. ОСОБА_5 , в якого була палиця, схожа на бейсбольну биту.

Вказана первинна інформація підтверджує, що місцем, де 05.01.2018 року було виявлено ОСОБА_5 , було місце, неподалік перехрещення вул.Гастелло та пров.К.Маркса неподалік буд.№28. Враховуючи вказане, суд прийшов до висновку, що при складанні протоколу огляду місця події від 05.01.2018 року в частині георгафічної прив`язки до певних об`єктів слідчим було допущено описку в зазначенні типу вулиці залежно від особливості формування такої, а саме: місцем події було зазначено вулицю, в той час, як фактично в тому місці знаходиться провулок з однаковою назвою ОСОБА_18 . Судом під час судового розгляду на підставі показань свідків та самого обвинуваченого, якими було описано місце, де було виявлено предмет злочину, було встановлено, що місцем виявлення та вилучення у ОСОБА_5 предмету злочину було місце неподалік будинку АДРЕСА_2 (назва до перейменування), який знаходиться на розі вул.Гастелло та пров.К.Маркса (після перейменування М.Куліша). Вказана обставина не є свідченням того, що місце вчинення злочину органом досудового розслідування не встановлено або встановлено невірно, а є наслідком технічної помилки слідчого, яка суб`єктивно помилилась щодо типу вулиці, вірно зазначивши її назву. Крім того, що місце вчинення такого злочину, як незаконне поводження зі зброєю у формі незаконного носіння холодної зброї, не є обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони. Зазначене в обвинуваченні місце є місцем, в якому злочин було виявлено.

Протоколом огляду місця події від 05.01.2018 року з фототаблицею до нього було зафіксовано виявлення та вилучення серед інших речей, які знаходились на землі неподалік ОСОБА_5 , предмета, схожого на кастет. Фототаблиця до протоколу містить зображення виявлених речей, самого ОСОБА_5 , його одягу, погодних умов в день події.

Згідно змісту рапорту поліцейського РПОП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 05.01.2018 року ОСОБА_5 добровільно видав (виклав на землю) кастет, який знаходився в нього в кишені.

Висновком експерта №1/4-17 від 23.01.2018 року встановлено, що вилучений у ОСОБА_5 предмет є холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, виготовленим промисловим способом.

Стороною захисту зроблено зауваження щодо допустимості вказаного доказу та речового доказу - кастету, який був предметом експертного дослідження, оскільки стороною обвинувачення вказаний речовий доказ стороні захисту відкрито не було. Згідно ст.92 ч.2 КПК України, обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, яка їх подає. Безпосередньо суду речовий доказ для огляду не надавався, клопотань від сторін про його огляд не надходило. Заявивши в судових дебатах про недопустимість як доказу речового доказу кастету, сторона захисту посилається на положення ст.290 ч.12 КПК України, однак доказів на підтвердження вказаних обставин суду представлено не було, клопотань про витребування таких доказів у сторони обвинувачення не заявлено. Так, на підтвердження вказаних обставин, захистом не представлено документа, в якому письмово підтверджено найменування матеріалів, до яких стороні захисту було надано доступ, що передбачено ст.291 ч.9 КПК України та не було заявлено клопотання про витребування такого документа у сторони обвинувачення, що унеможливило здійснення судом перевірки вказаних обставин. Оскільки наявність речового доказу на місці його виявлення була зафіксована технічними засобами при складанні протоколу огляду від 05.01.2018 року, його зображення міститься на фотознімках фототаблиці до вказаного протоколу, то сторона захисту була обізнана з існуванням такого доказу.

За таких обставин, доводи сторони захисту про недопустимість вище зазначених доказів суд визнає необґрунтованими.

Аналізуючи отриману судом інформацію щодо обставин виявлення злочину та його предмету, суд визнає доведеним, що ОСОБА_5 без передбачено законом дозволу носив при собі, а саме в своєму одязі, холодну зброю у виді кастету, про існування якої, враховуючи місце її знаходження, не міг не знати та яку особисто, однак не добровільно в розумінні ст.263 ч.3 КК України, видав працівникам поліції, тому доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_5 складу інкримінованого злочину та відсутність доказів його вини вважає недоведеними.

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено .

Як особа ОСОБА_5 працездатного віку, по місцю проживання характеризується позитивно, має родину, утримує двох малолітніх дітей, на спеціалізованих обліках не перебуває, притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість погашена.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (вчинено злочин середньої тяжкості), обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, відсутність пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставини, суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства.

Вид та розмір покарання обираються в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді штрафу, оскільки ОСОБА_5 , хоча і неофіційно, працює, отже має доходи.

Долі речових доказів вирішується відповідно до положень ст.100 КПК України, судові витрати стягуються з обвинуваченого.

Відповідно до ст.961 ч.1 п.3 КК України спеціальна конфіскація предмета злочину не застосовується, оскільки такий предмет не становить будь-якої цінності, тому його вилучення у власність держави є недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

Відповідно до ст.100 ч.9 КПК України кастет, який зберігається в камері зберігання зброї Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області на підставі квитанції №76 від 29.03.2018 року, знищити, речові докази, які зберігаються в камері схову речових доказів Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області на підставі квитанцій 001921 від 31.01.2018 р., 001922 від 31.01.2018 р., 001923 від 31.01.2018 р. повернути ОСОБА_5 .

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1
Копія згідно оригіналу