Справа № 569/1127/19

УХВАЛА

02 квітня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржниці ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Рівненської області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до суду із скаргою на бездіяльність прокуратури Рівненської області.
У своїй скарзі скаржник вказує на те, що у провадженні СВ Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області перебувало кримінальне провадження №0000142 від 16.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
31.08.2018 вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України
Згідно ухвали Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.11.2018 вказана постанова про закриття кримінального провадження скасована, а матеріали кримінального провадження скеровані для подальшого досудового розслідування.
В рамках кримінального провадження ОСОБА_4 зверталась до прокуратури Рівненської області із клопотаннями-скаргами 06.11.2018, 15.11.2018 та 04.01.2019 стосовно на її думку неналежної та неповної перевірки роботи керівника Дубенської місцевої прокуратури по даному кримінального провадженні, однак вона не отримала конкретної відповіді щодо розгляду її скарг.
В судовому засіданні скаржник повністю підтримала свою скаргу, просила її задоволити з підстав викладених у ній.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю, оскільки усі звернення ОСОБА_4 прокуратурою Рівненською області розглянуті та відповіді надіслано на адресу скаржника.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_4 06.11.2018, 15.11.2018 та 04.01.2019 зверталась до прокуратури Рівненської області з клопотанням щодо неправомірних дій працівників правоохоронних органів та прокурора Дубенської місцевої прокуратури в рамках вищевказаного кримінального провадження.
Як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_4 , та вбачається з її скарги, всі скарги подані нею в прокуратуру Рівненської області стосуються кримінального провадження № 0000142 від 16.05.2018 за ч. 1 ст. 366 КК України та неналежної та неповної перевірки роботи керівника Дубенської місцевої прокуратури, який на її думку, порушує її права, як учасника даного кримінального провадження, в якому вона являється заявником.
Крім того скаржниця вказала, що подана нею скарга до слідчого судді Рівненського міського суду у відповідності саме до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретної бездіяльності прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Адже у ньому чітко вказано, що крім наведеної у цьому пункту бездіяльності, може бути оскарженим нездійснення лише тих "інших процесуальних дій", які прокурор безумовно зобов"язаний вчинити саме у визначений цим Кодексом строк.
З наданих прокурором матеріалів вбачається, що скарги ОСОБА_4 від 06.11.2018 та 15.11.2018 розглянуто прокуратурою Рівненської області, що підтверджується повідомленням на ім"я ОСОБА_4 за № 04/2/2-0105-18 від 28.11.2018.
Як вбачається зі скарги-клопотання ОСОБА_4 від 04.01.2019, то вказана скарга була зареєстрована в прокуратурі Рівненської області 04.01.2019 о 17 годині, що підтверджується штампом прокуратури.
Однак жодних даних про те, що вказана скарга була розглянута по суті прокурором прокуратури Рівненської області в судовому засіданні прокурором не надано.
Слідчий суддя приходить до висновку, що прокуратурою Рівненської області фактично не розглянуто скарга-клопотання скаржника від 04.01.2019, оскільки жодних дій передбачених законом щодо виконання клопотання не здійснено.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне задоволити скаргу частково.
Керуючись ст. ст. 2,22, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу задовольнити частково.
Зобов"язати прокуратуру Рівненської області розглянути скаргу-клопотання (повторно) ОСОБА_4 від 04.01.2019 та надати останній в установлений законом строк відповідь.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1