Справа № 573/1936/18
Номер провадження 1-кп/573/190/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17 жовтня 2018 року за № 0000529 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, неодруженого, не працюючого, не інваліда, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимого:

1) 09 лютого 2009 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 296, ст. 75 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;

2)16 червня 2010 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

3)01 жовтня 2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 390, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений по відбуттю строку покарання 01 квітня 2014 року,

судимість не знята та не погашена,

за ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2018 року приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за скоєння умисних злочинів проти власності, перебував у будинку свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де вони разом розпивали спиртні напої. Коли ОСОБА_4 вирішив йти додому, то помітив піджак бордового кольору ОСОБА_5 , який висів на вішалці в першій кімнаті при вході у будинок та вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що його дії залишаються поза увагою потерпілого, непомітними, діючи повторно ОСОБА_6 одягнув на себе вказаний піджак, який не становить для потерпілого ніякої матеріальної цінності та покинув будинок потерпілого ОСОБА_5 , таким чином викравши майно, яке не належить йому.

Вийшовши з господарства ОСОБА_5 , ОСОБА_4 пішов у сторону свого місця проживання. Пройшовши близько 100 м, виявив, що в одній з кишень піджака ОСОБА_5 знаходяться грошові кошти у сумі 1 000 грн. та вирішив їх викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_4 діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, достовірно знаючи, що вказані кошти належать ОСОБА_5 , викрав їх.

У подальшому, ОСОБА_4 викрадений піджак викинув, а кошти у сумі 1 000 грн. витратив у своїх корисливих цілях.

Виконуючи вказані протиправні дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій у виді завдання матеріальної шкоди ОСОБА_5 та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Під час досудового розслідування 22 жовтня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

23 жовтня 2018 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт із зазначеною угодою про примирення.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні, попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_5 , добровільне відшкодування завданих збитків. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення, просилили її затвердити.
Прокурор ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , виходячи з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 185 КК, які згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом також роз`яснено ОСОБА_4 те, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, добровільно відшкодував завдані збитки, а також відсутність обставин, що обтяжують його покарання. За місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно, раніше судимий.

ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої міри і виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
У ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні також відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 22 жовтня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя