АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/138/19 Справа № 695/614/19 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника апелянта ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали клопотання за апеляційною скаргою директора Приватного підприємства «Юридична компанія - Феміда» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2019 року про задоволення клопотання прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000012 від 08.02.2019 року,

в с т а н о в и л а :

Слідчим відділенням Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000012 від 08.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, за фактом неналежного виконання службовими особами Білоцерківського національного аграрного університету своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам у формі відчуження будівлі колишнього гуртожитку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , загальною площею 2627,27 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

У ході досудового розслідування встановлено, що Міністерство аграрної політики України 24.03.2010 наказом за № 156 «Про передачу державного майна на баланс Білоцерківського національного аграрного університету» (далі БНАУ) передало безоплатно на праві оперативного управління на баланс БНАУ будівлі гуртожитків, що знаходяться за адресою Черкаська область м. Золотоноша, вул. Обухова, 48-в та Черкаська область м. Золотоноша, Черкаська область, вул. Обухова, 52. Акт прийняття-передачі основних засобів - будівлі гуртожитку м. Золотоноша, вул. Обухова, 48-в (далі гуртожиток) сторони підписали 05.04.2010 року.

Відповідно до п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 №87-р «Про передачу цілісних майнових комплексів навчальних закладів та державної установи до сфери управління Міністерства освіти і науки» із сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства і Державної фіскальної служби до сфери управління Міністерства освіти і науки передано цілісні майнові комплекси навчальних закладів та державної установи за переліком згідно з додатком, куди входить також БНАУ.

Згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 19.02.2015 за №168 «Деякі питання передачі цілісних майнових комплексів навчальних закладів та державної установи із сфери управління Мінагрополітики та ДФС до сфери управління МОН» на виконання вказаного вище розпорядження КМУ прийнято до сфери управління Міністерства цілісні майнові комплекси навчальних закладів та державної установи Мінагрополітики та ДФС згідно з додатком 1, в т.ч. БНАУ.

З копії інвентаризаційної справи будівлі колишнього гуртожитку по вул. Обухова 48-в м. Золотоноша Черкаської області вбачається, що останній був предметом судових спорів неодноразово.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 26.04.2012 по справі № 22Ц-2390/1038/2012, за позовом прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України до виконавчого комітету Золотоніської міської ради, комунального підприємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», ВАТ «Золотоніське РТП», ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Фонду Державного майна України, треті особи: регіональне відділення Фонду Державного майна України в Черкаській області; приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу ОСОБА_13 - про скасування рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради, визнання нікчемних договорів недійсними та визнання права власності за державою на приміщення гуртожитку, - залишено без змін рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2009 (справа № 2- 1313/2009), яким визнано незаконним рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради «Про видачу свідоцтва про право власності ліквідатору ВАТ «Золотоніське РТП» за № 243 від 22.03.2007, скасовано реєстрацію права власності на гуртожиток по АДРЕСА_1 за ОСОБА_11 в КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (рішення набрало законної сили 26.04.2012).

Судом за вказаною вище справою № 2-1313/2009 встановлено наступні обставини - гуртожиток по АДРЕСА_1 відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.06.2003 №310-рт закріплений за Міністерством аграрної політики України та є об`єктом цивільного захисту.

Разом з тим, під час ознайомлення 01.02.2018 року прокурором з матеріалами вказаної вище справи в суді встановлено, що 13.07.2012 ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області роз`яснено ОСОБА_11 , що згідно з рішенням Смілянського міськрайонного суду від 04.09.2009 договір купівлі-продажу будівлі колишнього гуртожитку від 16.07.2007, який укладено між приватним підприємцем ОСОБА_14 та ОСОБА_11 є дійсним.

Крім того, 09.07.2012 ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, по справі № 2315/3810/2012, задоволено заяву ОСОБА_11 та знято арешт із вказаного вище гуртожитку, накладений за вище вказаною справою.

Вказані ухвали винесені Смілянським міськрайонним судом Черкаської області без виклику та повідомлення прокуратури та інших сторін по справі.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 17.01.2013 за ОСОБА_11 зареєстровано право власності на Гуртожиток.

27.02.2013 зареєстровано право спільної часткової власності за ОСОБА_15 .

28.02.2014 року зареєстровано право власності за ОСОБА_15 .

18.04.2014 року зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомості за Приватним підприємством «ВиН ДоМ».

09.12.2016 зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомості за Приватним підприємством «Експерт Буд».

13.09.2018 проведено державну реєстрацію права власності на будівлю колишнього гуртожитку за Приватним підприємством «Юридична компанія - Феміда»,

Частина 10 ст. 22 ГК України вказує, що органам управління, які здійснюють організаційно-господарські повноваження стосовно суб`єктів господарювання державного сектора економіки, забороняється делегувати іншим суб`єктам повноваження щодо розпорядження державною власністю і повноваження щодо управління діяльністю суб`єктів господарювання, за винятком делегування названих повноважень відповідно до закону органам місцевого самоврядування та інших випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Враховуючи наведене, власником гуртожитку є Міністерство освіти і науки України, а у БНАУ гуртожиток знаходиться на праві господарського відання.

З початку 2010 року БНАУ не вжито жодних заходів щодо належного оформлення права власності на гуртожиток.

Більше того, за наявності інформації, що з вересня 2018 року гуртожиток відбудовується сторонніми особами, БНАУ усвідомлюючи порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся, обмежившись зверненням до прокуратури 24.01.2019.

Постановою прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 15.02.2019 року будівлю колишнього гуртожитку реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , загальною площею 2627,27 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

14 лютого 2019 року прокурор Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернулась до суду і клопотанням про накладення арешту на майно.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2019 року клопотання прокурора задоволено та у рамках кримінального провадження за № 0000012 від 08.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, накладено арешт на колишню будівлю гуртожитку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , загальною площею 2627,27 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке містить на собі сліди та ознаки злочину та здобуте кримінально-правовим шляхом. Заборонено будь-яким юридичним або фізичним особам відчужувати, розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала слідчого судді вмотивована тим, що вказана будівля колишнього гуртожитку, визнана речовим доказом, і вона зберегла на собі сліди правопорушення, її подальше використання може призвести до знищення слідів вчинення злочину, втрати речових доказів, їх пошкодження, знищення, зміни, продажу, або відчуження іншим чином.

Крім того, на думку слідчого судді, факт наявності суспільного інтересу у правовідносинах, що виникли, доводиться тим, що вказана будівля гуртожитку є об`єктом цивільної оборони, але згідно інформації Золотоніського районного відділу ДСНС у Черкаській області від 07.02.2019 за № 01-25 фактичне користування ним жителями міста Золотоноша неможливе, що є надзвичайно актуальним оскільки в Україні діє особливий період від 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 Про часткову мобілізацію, тим самим накладення арешту до вирішення питання про його належність буде сприяти досягненню балансу між інтересами держави та інтересами суб`єкта, щодо якого такий захід застосовується.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, директор ПП «Юридична компанія - Феміда» ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду від 15.02.2019 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ПП «Юридична компанія - Феміда» є власником нерухомого об`єкту за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 48-в.

На думку апелянта, слідчим суддею не виконані вимоги ч. 1 ст. 173 КПК України та порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки ч. 2 ст. 367 КК України не передбачає конфіскації чи спеціальної конфіскації, а цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Також апелянт вказує, що посилання слідчого судді як на підставу накладення арешту на те, що вказана будівля є об`єктом цивільної оборони, є помилковими, так як на сьогодні в законодавстві відсутнє визначення «об`єкту цивільної оборони».

06 березня 2019 року представником апелянта подано доповнення до апеляційної скарги, в яких вказано, що твердження прокурора, що власником гуртожитку є Міністерство освіти і науки України, а у БНАУ гуртожиток знаходиться на праві господарського відання є помилковими та безпідставними.

Апелянт вказує, що на момент видачі наказу Міністерства аграрної політики України від 24.03.2010 року № 156 «Про передачу державного майна на баланс Білоцерківського національного аграрного університету» та підписання акту прийняття-передачі будівлі гуртожитку від 05.04.2010 року, право власності на гуртожиток було зареєстроване за ОСОБА_11 .

Крім того, рішеннями судів було відмовлено у визнанні права власності на гуртожиток за державою в особі Міністерства аграрної політики України. Тому, на думку апелянта, оскільки реєстрація права власності на гуртожиток за Міністерством аграрної політики України ніколи не проводилась, передати майно, яке не було у володінні, користуванні та розпорядженні Міністерства, є неможливим.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя, не дослідивши повно, всебічно й неупереджено всіх обставин справи, допустив порушення ст. ст. 91, 94 КПК України, оскільки без наявності доказів встановив подію кримінального правопорушення, вказавши в ухвалі, що майно, на яке накладається арешт, містить на собі сліди та ознаки злочину та здобуте кримінально-правовим шляхом. Вказує, що на сьогодні відсутнє будь-яке рішення суду, яким би було встановлено, що приміщення гуртожитку здобуте кримінально-правовим шляхом.

Апелянт також вказує, що ПП «Юридична компанія - Феміда» є добросовісним набувачем будівлі колишнього гуртожитку, оскільки постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.12.2012 року судом було встановлено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 16.07.2007 року є дійсним, а тому ОСОБА_11 як набувач нерухомого майна мав право зареєструвати нерухоме майно. В подальшому ОСОБА_11 як добросовісний набувач відчужив вказане майно на користь ПП «Юридична компанія - Феміда».

Заслухавши доповідь судді, думку представника апелянта, який просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, міркування прокурорів про законність, обгрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Передбаченими ч. 1 ст. 409 КПК України підставами, зокрема, для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено колегією суддів в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, слідчим суддею при вирішенні клопотання прокурора допущена невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для його скасування з постановленням нової ухвали в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Вирішуючи по суті клопотання прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000012 від 08.02.2019 року, колегія суддів приймає до уваги, що статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.09.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

В ч. 2 п.1 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України , 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту, слідчий суддя вірно виходив із того, що постановою прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 15.02.2019 року будівлю колишнього гуртожитку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , загальною площею 2627,27 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000012.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України слід накласти арешт на зазначену будівлю колишнього гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою унеможливлення його подальшого відчуження.

Водночас, колегія суддів вважає помилковими твердження слідчого судді, що будівля колишнього гуртожитку, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка визнана речовим доказом, зберегла на собі сліди та ознаки злочину, оскільки вказане нерухоме майно є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а не знаряддям його вчинення.

Крім того, судом першої інстанції помилково вказано у резолютивній частині ухвали, що зазначене майно здобуте кримінально-правовим шляхом, оскільки відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами можуть бути матеріальні об`єкти набуті кримінально протиправним шляхом.

Колегія суддів також вважає безпідставними посилання слідчого судді на те, що вказана будівля гуртожитку є об`єктом цивільної оборони, але фактичне користування ним жителями міста Золотоноша неможливе, що є надзвичайно актуальним оскільки в Україні діє особливий період від 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 Про часткову мобілізацію, тим самим накладення арешту до вирішення питання про його належність буде сприяти досягненню балансу між інтересами держави та інтересами суб`єкта, щодо якого такий захід застосовується. Дані обставини не стосуються кримінального провадження № 0000012 від 08.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та не відносяться до ризиків, визначених ст. 170 КПК України.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта про те, що ПП «Юридична компанія - Феміда» є добросовісним набувачем будівлі колишнього гуртожитку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , загальною площею 2627,27 кв.м., розташованої за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 48-в, а тому слідчим суддею неправомірно накладено арешт на вказане майно, оскільки правомірність відчуження зазначеної будівлі належить з`ясувати під час проведення досудового слідства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПП «Юридична компанія - Феміда» підлягає до часткового задоволення, а ухвала слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2019 року до скасування із постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та накладення арешту на будівлю колишнього гуртожитку, реєстраційний номер об`єкта нерухомості , загальною площею 2627,27 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , у рамках кримінального провадження № 0000012 від 08.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 309, 404, 405, п. 2 ч. 3 ст. 407, ст.ст. 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу директора Приватного підприємства «Юридична компанія - Феміда» ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2019 року про накладення арешту, скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

У рамках кримінального провадження № 0000012 від 08.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, накласти арешт на будівлю колишнього гуртожитку, реєстраційний номер об`єкта нерухомості , загальною площею 2627,27 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити будь-яким юридичним або фізичним особам відчужувати вказане майно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :