Справа № 474/373/19
Провадження № 1-кс/474/125/19
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

10.04.19року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
без участі: слідчого ОСОБА_3 ;
власника майна (потерпілої) ОСОБА_4
розглянув клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 04.04.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -
в с т а н о в и в :
08.04.2019р. слідчий звернувся до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження № 0000119 від 04.04.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно - тимчасово вилучену металеву кочергу, заборонивши її відчуження, розпорядження та користування ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам.
Посилаючись на приписи ст.ст. 40,98,100,110,131,132,167,170,171 КПК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.
Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не зявилася, звернувшись до суду з заявою (вх. № 1769 від 08.04.2019 р.) про розгляд даного клопотання в її відсутність та просила його задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання (телефонограма № 68 від 09.04.2019 р.), на його розгляд не з"явилася за сімейними обставинами, заяв про розгляд клопотання в її відсутність не подавала.
Враховуючи подані заяви від учасників кримінального провадження, преклюзивні строки розгляду клопотання про арешт майна та приписи ст. 172 КПК України, якою визначено, що не прибуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, вважає доцільним розглянути питання про арешт майна, без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.
У відповідності до ч.4 ст. 107КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових)дій, та в суді під час судового провадження є обовязковим. У разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи вразі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши матеріали клопотання вважаю встановленим наступне.
Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду 08.04.2019 р. в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, брат ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , за місцем їхнього проживання по АДРЕСА_1 , за допомогою металевої кочерги, наніс її один удар в область верхньої лівої кінцівки та один удар в область спини, внаслідок чого ОСОБА_4 відчула сильний фізичний біль, але тілесних ушкоджень її спричинено не було.
За данним фактом розпочате кримінальне провадження № 0000119 від 04.04.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
Матеріали кримінального провадження містять: витяг з ЄРДР № 0000119 від 04.04.2019 р., внесеного на підставі заяви ОСОБА_4 , про те, що 29.03.2019р. її брат ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем їхнього проживання по АДРЕСА_1 , наніс її один удар металевою кочергою в область верхньої лівої кінцівки та один удар в область спини, внаслідок чого остання відчула сильний фізичний біль, але тілесних ушкоджень її спричинено не було; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення гр. ОСОБА_4 від 04.04.2019 року, про прийняття мір до її брата ОСОБА_6 , який 29.03.2019р. наніс її один удар металевою кочергою в область верхньої лівої кінцівки та один удар в область спини; протокол допиту потерпілої ОСОБА_4 від 04.04.2019 р., в якому зазначені обставини спричинених її 29.03.2019р. умисних завданих ударів металевою кочергою братом ОСОБА_6 ; письмові пояснення ОСОБА_6 від 04.04.2019р., в яких зазначено факт умисного завдання ОСОБА_6 удару металевою кочергою його сестрі ОСОБА_4 , який мав місце 29.03.2019р.; заяву ОСОБА_6 від 04.04.2019р., згідно якої ОСОБА_6 04.04.2019р. добровільно видав працівникам поліції металеву кочергу, якою 29.03.2019р., близько 13 год. 30 хв. завдав удару ОСОБА_4 ; протокол огляду місця події від 05.04.2019р., згідно якого проведено огляд металевої кочерги, яка має рукоятку овальної форми та вигин у кінці рукоятки, загальна довжина кочерги від початку рукоятки до вигину - 50 см., яку після проведення огляду поміщено до спеціального пакету НПУ № 23023270; постанову про передачу речових доказів на зберігання від 05.04.2019р., згідно якого металеву кочергу упаковано в спеціальний пакет НПУ № 23023270 та визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000119 та передано на зберігання до кімнати речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що клопотання слідчого підлягає задоволенню щодо накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При чому, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий довів необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: металеву кочергу, з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно, шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном будь-яким особам.
Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, вимогами ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 04.04.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - металеву кочергу, яку добровільно видав ОСОБА_6 заборонивши його відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1