Справа № 589/2476/17
Провадження № 1-кп/589/95/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження №0000867, №0000863, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданка, Шосткинського району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.05.2017 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2017 близько 19 години ОСОБА_4 прийшов у гості до ОСОБА_5 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 , з метою вжиття спиртних напоїв. Після чого, зайшовши через незачинені двері до вищевказаного будинку і не виявивши в ньому власника, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, діючи повторно, перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу таємно від оточуючих ОСОБА_4 викрав належну ОСОБА_5 бензопилу марки «Дніпро-М», моделі БП-5200-1, вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/2205е від 04.07.2017 -1372 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 1372 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Крім того наприкінці травня 2017 року в денний час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташовано по АДРЕСА_4 . Будучи обізнаним про відсутність ОСОБА_6 вдома, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи повторно, ОСОБА_4 , відкривши хвіртку, проник до подвір`я вказаного домоволодіння та шляхом пошкодження запірного пристрою проник до вказаного будинку, звідки викрав гроші в сумі 100 грн., які належали ОСОБА_6 . Також продовжуючи єдиний умисел, ОСОБА_4 шляхом відкриття вхідних дверей проник до сараю вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав велосипед «Україна» без заднього колеса, який належав ОСОБА_6 , вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи № 1380 від 28.08.2017 - 650 грн. Таким чином ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 750 грн. В подальшому ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованих злочинів визнав повністю. ОСОБА_4 суду показав, що ввечорі одного з днів навесні минулого року, точної дати він не пам`ятає, прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , щоб з ним випити, але останнього вдома не було. Після чого ОСОБА_4 побачив бензопилу, забрав її та пішов до дому. Крім того, в один з днів 2017 року (точної дати він не пам`ятає) обвинувачений прийшов до знайомої ОСОБА_6 на її прохання допомогти. Він виконав для ОСОБА_6 роботу, потім вони разом випили, під час чого остання повідомила, що наступного дня вона поїде до стоматолога. В свою чергу, наступного дня, знаючи, що ОСОБА_6 не буде вдома, обвинувачений прийшов до неї до дому. Він відігнув скобу замка і зайшов до будинку. Обвинувачений знав, де потерпіла зберігає гроші, і забрав з скриньки, що стояла в будинку, 100 грн., після чого скобу поставив на місце. Крім того, з сараю ОСОБА_6 , який не замикався, ОСОБА_4 забрав поламаний велосипед без заднього колеса.

Обвинувачений не оспорює вартості викраденого майна, не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчинених ним злочинів та щиро розкаюється у вчиненому. Пояснив, що бензопилу він повернув власнику на його ж прохання, а ОСОБА_6 віддав викрадені кошти. Крім того, він повертав ОСОБА_6 і велосипед, але вона сказала, що велосипед їй не потрібний.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожна окремо звернулися до суду із заявами про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, щодо призначення покарання поклались на розсуд суду, зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України. Крім того, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло та інше сховище, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких згідно зі ст. 12 КК України є тяжким, інший - середньої тяжкості, особу винного, який не працевлаштований, раніше судимий за корисливий злочин, не одружений, утриманців не має, за місцем мешкання характеризується формально, скарг на його адресу не надходило, разом з тим відомостей про його негативну характеристику за місцем фактичного мешкання у суду також не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його критичне ставлення до вчинених правопорушень.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування збитку, активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджено стороною обвинувачення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання за злочини, передбачені ч. 2, 3 ст. 185 КК України судом не встановлено. При цьому, суд звертає увагу сторони обвинувачення на відсутність рецидиву, як обтяжуючої обставини, оскільки судимість обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України вже було урахована при кваліфікації цих злочинів. Така позиція суду узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", якою передбачено, що якщо якась із обставин, наведених у ч. 1 ст. 67 КК, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як обтяжуючу покарання обставину.

За сукупності вище наведених обставин, відсутність тяжких наслідків (про що свідчить у тому числі і відсутність з боку потерпілих матеріальних претензій до обвинуваченого), враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України наближене до мінімального за своїм розміром покарання у виді арешту в межах санкції відповідної частини вказаної статті КК України. Крім того, враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих та наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд дійшов висновку про можливість на підставі ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 5 місяців, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує таке.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За роз`ясненнями, викладеними у п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Під час розгляду даного кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, до постановлення попереднього вироку, ухваленого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 15.05.2017 року, а злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, після постановлення попереднього вироку.

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України враховуючи, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2017, приймаючи до уваги кількість злочинів, що входять до сукупності, мотиви їх вчинення, відсутність тяжких наслідків, суд вважає необхідним шляхом поглинання покарання призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2017, покаранням, призначеним за цей злочин, визначити підсудному за сукупністю злочинів покарання у виді арешту строком 3 місяці, зарахувавши в строк відбуття покарання відбуте покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2017 за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, з розрахунку одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

В свою чергу, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, в кінці травня 2017 року, тобто після постановлення вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2017, яким він засуджений за ч. 1 ст.185 КК України, остаточне покарання підсудному суд призначає за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання у виді 1 місяця арешту за сукупністю злочинів вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2017 з урахуванням даного вироку.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2017, більш суворим, призначеним цим вироком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у виді арешту строком 3 (три) місяці, зарахувавши в строк відбуття покарання відбуте покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2017 за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, з розрахунку одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, що становить 10 (десять) днів арешту.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць, призначеного йому за сукупністю злочинів вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2017 з урахуванням даного вироку, визначивши до відбуття остаточне покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати - вартість проведених експертизи в розмірі 791 грн. 61 коп.

Речовий доказ - бензопилу марки «Дніпро-М», моделі БП-5200-1, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у володінні власника.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1