Провадження № - 1кп/201/124/2018
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003995 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 18.12.1997 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 17, ч.1 ст.81, ч.1 ст. 89, ст. 42 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки,зі стягненням штрафу у розмірі 680 грн.;
- 11.09.1998 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 141, ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 81, 43 КК України до шести років позбавлення волі суворого режиму з конфіскацією майна; звільнився 07.05.2004 року за відбуттям покарання;
- 13.05.2008 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 04.02.2011 року постановою Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 28.01.2011 року умовно-достроково, невідбутий строк один рік п`ять місяців 2 дні позбавлення волі;
- 18.10.2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 263, 75 КК України до одного року позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік;
- 03.03.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309, 75 КК України до одного року позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік, ухвалою Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська від 10.04.2016 року звільнений від відбуття покарання;
- 06.12.2016 року Бабушкінським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), 23.11.2017 року приблизно о 06-30 годині, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, б.12, під`їзд № 19, будучи особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи на іспитовому строку, підготувавши знаряддя вчинення злочину, а саме: ніж, направився у вищезазначений під`їзд, що розташований в будинку № 12 по пр. Героїв в м. Дніпро.
Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, зайшовши у вищевказаний підвал під`їзду, використовуючи заздалегідь підготовлене для вчинення злочину, а саме: ніж, вирізав телефонний кабель марки ТПП 200*2*04 довжиною 12 метрів вартістю 1928 гривень 52 копійки та намагався його винести, але був помічений працівниками охоронного агентства «ВЕТО» та в подальшому затриманий.
Таким чином, ОСОБА_3 не виконав всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, таким чином довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися викраденим майном не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі надав пояснення, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті, однак заперечував проти цивільного позову посилаючись на те, що сума позову завищена. Після зміни позовних вимог потерпілим в бік зменшення матеріальної шкоди, обвинувачений цивільний позов визнав у повному обсязі.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні з наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах.

Згідно довідки ПАТ «Фарлеп-Інвест» (т.2 а.с. 9) вартість одно метру телефонного кабелю марки: ТПП 200*2*04 складає 160,71 гривень.
З висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 5481-17 (т.2 а.с. 42-44) вбачається, що вартість 12 метрів телефонного кабелю марки: ТПП 200*2*04 складає 1928,52 гривень.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, які не залежали від обвинуваченого, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності і вчинив новий злочин під час іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебував на обліку у лікаря нарколога з 1998 р. з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опоїдів. Синдром залежності».
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі на підставі ч. 3 ст. 68 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, ступеню здійснення злочинного наміру, даним про особу обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016 року до трьох років позбавлення волі суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016 року.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Вирішуючи заявлений потерпілою стороною ПАТ «Фарлеп-Інвест» цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 1928,52 гривень суд вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин позовні вимоги мають бути задоволені на підставі ст. 1166 ЦК України в межах матеріальної шкоди, яка встановлена судом у сумі 1928,52 гривень згідно висновку за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, 1 місяця позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016 року, визначивши остаточно до відбування три роки один місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.
Зарахувати в строк відбуття покарання строки перебування під вартою з 24.11.2017 року по 22.01.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Позовні вимоги ПАТ «Фарлеп-Інвест» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фарлеп-Інвест»в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1928,52 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 198 гривень 00 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору і обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1