ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1022/19 Справа № 646/6806/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ст. ст. 186 ч. 3, 187 ч. 4, 365 ч. 3 КК України,

Учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_7

представник потерпілих - ОСОБА_8

захисник - ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 186 ч. 3, 187 ч. 4, 365 ч. 3 КК України, повернуто.

Судом першої інстанції обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 було повернуто, оскільки не думку суду першої інстанції обвинуваченому належним чином не було повідомлено про підозру, а отже останній не набув статусу підозрюваної особи у даному кримінальному проваджені.

Як вказав суд першої інстанції згідно з обвинувальним актом та Реєстром матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 12.04.2017 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.186, ч.4 ст. 187 КК України, але в реєстрі відсутня інформація про вручення останньому такого повідомлення, тобто про його існування він не знав.
Частина 2 ст. 42 КПК України визначає, що обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.
Виходячи з викладеного, обвинуваченим в кримінальному провадженні може бути лише особа, яка під час досудового розслідування набула процесуальний статус підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення.
За приписами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до частин 1-7 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду шляхом вручення повістки про виклик, надсилання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка вручається під розписку дорослому члену її сім`ї чи іншій особі, котра з нею проживає, житлово - експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Законодавець вказує (ст. 136 глави 11 КПК України), що таке опосередковане вручення виклику повинно бути належним чином підтверджене особою, яка отримала повістку про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом. Для цього потрібні: підпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні; відеозапис вручення їй повістки; будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у разі підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.
У випадку якщо особа з тих чи інших причин не отримала відповідного документа про виклик або у слідства немає належного підтвердження про такий факт - то особа не може бути підозрюваною, оскільки виклик не відбувся і її не повідомлено про підозру.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваної особи у даному кримінальному провадженні.
Крім того, відповідно до обвинувального акту та Реєстру матеріалів досудового розслідування 04.09.2017 року було надано клопотання про здійснення досудового розслідування, але ухвали про надання такого доволу в Реєстрі матеріалів досудового розслідування не вбачається.
Можливість застосування спеціального досудового розслідування може бути зумовлена за наявності, визначених в ст. 297-1 КПК України з передбачених законом підстав.
Спеціальне досудове розслідування полягає в заочному досудовому розслідуванні, а в подальшому і заочному судовому розгляді з метою забезпечення принципу невідворотності покарання у випадках, коли особа ухиляється від слідства і суду.
Законом встановлено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів у тому числі за ст. 365 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
Тобто, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, у тому числі передбачених ст.365 КК України, лише стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Як вже було зазначено вище, однією з умов застосування спеціального досудового розслідування повинно бути оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук.
У Реєстрі матеріалів досудового розслідування (аркуш 21) дійсно зазначено, що 14 квітня 2017 року слідчим винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 у розшук.
Разом з тим, зазначене процесуальне рішення не відповідає вимогам вказаних вище норм закону, які є підставою за для здійснення законної процедури спеціального досудового розслідування, оскільки ОСОБА_6 не було оголошено а ні в міждержавний, а ні в міжнародний розшук.
На підставі викладеного суд першої інстанції прийшов до висновку, про відсутність на момент проведення відносно обвинуваченого ОСОБА_6 спеціального досудового розслідування інформації про оголошення обвинуваченого у міждержавний та/або міжнародний розшук, а також про те, що останній знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження та його кримінальне переслідування.
На зазначену ухвалу прокурором подана апеляційна скарга, в якій останній просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд у іншому складі суду у зв`язку з з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та із допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказує на необґрунтованість ухвали місцевого суду, так як на думку апелянта, суд не взяв до уваги, що суд вийшов за рамки тих питань, які вирішуються судом при підготовчому судовому засіданні. Передбачене главою 27 КПК України підготовче провадження є першим важливим етапом судового провадження у суді першої інстанції, у якому суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень.

Також зазначає, що у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, не досліджуються докази, які підтверджують вину обвинуваченого, або спростовують його причетність до сконання злочину, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, а не підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора який приймав участь при розгляді провадження у суді першої інстанції в повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, встановлений ст. 291 КПК України.

Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту, а також реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому суд може повернути обвинувальний акт слідчому або прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

На думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції є необґрунтованим.

Відповідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вбачається, що у обвинувальному акті викладені фактичні обставини, які були встановлені у ході досудового слідства та сформульоване обвинувачення, яке може бути відповідно до закону змінено при судовому розгляді.

Доводи суду першої інстанції щодо неналежного вручення підозри та не набуття ОСОБА_6 процесуального статусу підозрюваного є передчасними, оскільки данні висновки суд може зробити лише під час судового розгляду по суті, як і підстави проведення спеціального досудового розслідування.

За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору кримінального провадження є помилковим, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Таким чином, згідно зі ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий судовий розгляд у той же суд зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 404, 407, 409, 474 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляду кримінального проваджену у суді першої інстанції задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: