Справа № 444/3710/18
Провадження № 1-кп/444/94/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0001240, внесеного 06.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовква, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не хворіє, не інвалід, освіта середня, раніше не судимий

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 06.09.2018 року близько 11 год., знаходячись в приміщенні відділення АТ «Ощадбанк» № 10013/0203, що в м. Жовква по вул. Воїнів УПА, 2, Жовківського району Львівської області, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав з стійки залу обслуговування клієнтів банку, мобільний телефон марки Nomi, моделі і451, який належав ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 671 грн. 50 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (крадіжка), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, після розяснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини, у вчиненні злочину свою вину визнав повністю і пояснив, що він дійсно 06.09.2019 р. біля 11 год. знаходився в м. Жовква у приміщенні Ощадбанку де на стійці побачив мобільний телефон НОМІ який викрав, після чого замінив сім карточку та користувався телефоном до приходу працівників поліції. У вчиненому розкаюється, просить призначити покарання у вигляді позбавлення волі застосуванням ст. 75 КК України.

Вина обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується доказами зібраними органами досудового розслідування які перевірені під час судового розгляду.

Допитана в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснила, що вона працює в відділенні Ощадбанку в м. Жовква, її робоче місце знаходиться в примішенні банку і це є стійка для обслуговування клієнтів. 06.09.2018 р. біля 11 год. вона побачила що з її робочого місця пропав її мобільний телефон, який вона залишила і тоді зрозуміла, що його викрали після чого вона звернулася в поліцію.

Із протоколу прийняття зави від 06.09.2018 р. вбачається, що ОСОБА_6 звернула цього дня в поліцію з приводу крадіжки її мобільного телефону.

Із протоколу огляду предмета від 28.09.2018 р. вбачається, що таким було оглянуто відео з камер спостереження банку де виявлено особу яка вчинила крадіжку телефону із стійки робочого місця.

Із протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 14.11.2018 р. вбачається, що під час такого було впізнано особу під № 1.

Із висновку експерта № 9/625 від 08.11.2018 р. вбачається, що вартість викраденого телефону становить 671.50 грн.

Із висновку судово-психіатричного експерта № 525 вбачається, що ОСОБА_3 психічною хворобою не страждає, виявляє ознаки розумової відсталості в ступені легкої дебільності з емоційно-вольовим розладом, може свідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій психічними захворюваннями не страждав, не потребує заходів медичного характеру.

Дані висновки експертиз ніхто не оспорює, такі відповідають обставинам події, узгоджуються з показами обвинуваченого та потерпілої, а тому суд вважає їх правильними і покладає в основу вироку.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен доказ є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні предявленого йому кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він умисно викрав чуже майно, вчинив (крадіжку), а тому суд його дії кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_3 , згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше не судимого, його особу, пом"якшуючі вину обставинами якими є те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілій завдану шкоду, потерпіла не має до нього претензій, знаходиться на обліку психоневрологічному диспансері, в наркологічному обліку не перебуває, не працює.

Обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочин, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, відсутність обставин, що обтяжують, а тому, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченим покарання в межах санкції статті 185 ч. 1 КК України, у виді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім цього, суд, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше не судився, щиро покаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, потерпіла не має до нього претензій, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і що обвинуваченого слід звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, встановивши йому відповідний іспитовий термін та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, так як таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Крім цього з обвинуваченого ОСОБА_3 належить стягнути в користь держави 858 грн. за проведення експертизи № 9/625 від 08.11.2018 р., так як така проводилася експертнгою установою з його вини.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обовязки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_3 періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- цифровий носій інформації, а саме відеозапис з камери спостереження банку залишити в матеріалах справи;

- мобільний телефон марки марки Nomi, моделі і451, що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити у її розпорядженні.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 в користь держави 858 грн. за проведення експертизи № 9/625 від 08.11.2018 р.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення даного вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1