Ухвала
про залишення скарги без руху
3 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 229/3502/17
провадження № 51- 10016 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 вересня 2018 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він ставить питання про скасування зазначеного судового рішення та призначення йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, просить касаційну скаргу розглядати за його участю.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
Враховуючи положення вказаної норми КПК, Суд позбавлений можливості перевірити доводи скарги засудженого ОСОБА_4 в частині призначеного судом покарання, оскільки ним не надано копію ухвали апеляційного суду, яка ним оскаржується.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктів 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
При вирішенні питання про наявність підстав, передбачених положеннями ст. 438 КПК суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Засуджений ОСОБА_4 у скарзі хоча й посилається на неврахування судом пом`якшуючих покарання обставин та даних про його особу, просить застосувати положення ст.69 КК, однак не зазначив обґрунтувань щодо суворості призначення покарання та не вказав, в чому полягає явна несправедливість призначеного йому покарання з урахуванням положень ст. 414 КПК.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений ОСОБА_4 вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений ОСОБА_4 у скарзі просить скасувати судове рішення та застосувати положення ст.69 КК, проте така вимога до суду касаційної інстанції не є конкретною і не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК, тому скаржнику необхідно конкретизувати свою вимогу щодо зміни або скасування оскаржуваного судового рішення в частині призначення покарання відповідно до зазначеної норми КПК.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 вересня 2018 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3