Справа № 362/1098/19
Провадження № 1-кс/362/450/19
У Х В А Л А

21 лютого 2019 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, іншої службової особи, яка уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, подане 07.02.2019 р. про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Так, зазначає, що 07.02.2019 р. він в інтересах ОСОБА_3 подав до Васильківського ВП ГУ НП в Київській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій просить за дорученням свого клієнта ОСОБА_3 внести до ЄРДР відомості про вчинене його клієнтом ОСОБА_3 восени 2016 року кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність повернення вказаної скарги особі, що її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п.2 ст. 21 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату забороняється: використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта.

Відповідно до п.5 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, повноваження ОСОБА_2 , як адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_3 полягає саме в захисті його прав та інтересів.

Звертаючись до суду з вказаною скаргою, ОСОБА_2 не зазначено, яким чином, просячи порушити відносно його клієнта кримінальне провадження та притягнути його до кримінальної відповідальності - він захищає його інтереси.

Разом з тим, бажаю зазначити, що для досягнення мети, якої прагнув ОСОБА_3 , бажаючи звернутись до відділу поліції з заявою про вчинення ним кримінального правопорушення, кримінально-процесуальним законодавством передбачено таку дію, як «з`явлення із зізнанням» - особисте, добровільне письмове чи усне повідомлення заявником органу дізнання, дізнавачу,слідчому, прокурору, судді або суду про злочин, вчинений чи підготовлюваний ним, до порушення проти нього кримінальної справи.

Проаналізувавши загальні норми кримінально-процесуального законодавства та судову практику, можна виділити такі дві основні ознаки з`явлення із зізнанням, як правдиве повідомлення про вчинений злочин та добровільність звернення.

Правдиве повідомлення про вчинений злочин (як закінчений, так і не закінчений) або зізнання у вчиненні злочину у науковій літературі розуміється як правдива та повна розповідь особи винного про всі обставини вчиненого ним злочину. Добровільність як ознака з`явлення із зізнанням у кримінально-правовій літературі визначається як свідоме, прийняте за власною волею та переконанням рішення особи з`явитися із зізнанням у відповідні органи, якщо ця особа усвідомлювала наявну у неї можливість ухилитися від кримінальної відповідальності, уникнути слідства та суду.

На необхідність встановлення добровільності як обов`язкової ознаки з`явлення із зізнанням звертає увагу також Пленум Верховного Суду України, який у постанові від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання роз`яснив, що суди, вирішуючи питання про наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, як з`явлення із зізнанням, повинні перевіряти, чи були подані до органів розслідування, інших державних органів заява або зроблене посадовій особі повідомлення про злочин (у будь-якій формі) добровільним і чи не пов`язано це з тим, що особа була затримана як підозрюваний і, будучи викритою, підтвердила свою участь у вчиненні злочину.

Таким чином, у даному випадку слідчий суддя, як і відділ поліції, дії уповноважених осіб якого оскаржуються, позбавлений можливості переконатися в добровільності ОСОБА_3 як обов`язкової ознаки з`явлення із зізнанням, та пересвідчитись в правдивості повідомлення та добровільності звернення з заявою про кримінальне правопорушення, яка подана не ним особисто, а через адвоката, уповноваженого захищати його права.

Із зазначеного слід зробити висновок, що адвокат ОСОБА_2 не має права зявлятися із зізнанням від імені свого клієнта, що по суті він зробив, звернувшись до відділу поліції з заявою про кримінальне правопорушення, а тому не має повноважень оскаржувати бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення до ЄРДР таких відомостей.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Таким чином, оскільки скаргу подано особою, якій нормами чинного кримінального процесуального закону надано право на звернення до суду з даною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу подано особою, яка не має права подавати скаргу, тому вона підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, іншої службової особи, яка уповноважена та прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення,- повернути особі, яка її подала.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання особою копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1