Справа № 464/1952/19
пр.№ 1-кс/464/836/19
У Х В А Л А
02 квітня 2019 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 з участю слідчої ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна,
в с т а н о в и в :
01.04.2019 до суду надійшло клопотання слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , скероване нею до суду 27.03.2019 засобами поштового зв`язку, про накладення арешту на майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.02.2009, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане Золочівським ВРЕВ ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події відповідно до ст. 237 КПК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування даним майном. В обгрунтування клопотання покликається на те, що 26.03.2019 року у Сихівський ВП ГУ НП у Львівській області надійшов рапорт поліцейського УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 , відповідно до якого було помічено автомобіль «Mercedes Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 17.02.2009 ДАІ МВС. Під час перевірки даного посвідчення згідно баз НАІС було встановлено, що вищевказане посвідчення водія не зареєстровано на ім`я « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий пред`явив дане посвідчення. За вказаним фактом слідчим відділом Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000795 від 26.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. 26.03.2019 слідчим СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 проведено огляд місця події в ході якого було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.02.2009, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане Золочівським ВРЕВ ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області з особливими відмітками заміна «В» АВУ 213370 Львів 01.02.1989, із наявними категоріями на право користування транспортними засобами «А» і «В». Враховуючи те, що вказані предмети визнані речовими доказами та засобами вчинення кримінального правопорушення, мають суттєве значення для проведення досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження для виконання процесуальних рішень.
У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримала з підстав, що викладені у ньому.
Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, пояснив, що отримав посвідчення у встановленому законом порядку. Окрім цього подав копію екзаменаційної картки водія " ОСОБА_5 ", з якої вбачається, що посвідчення водія категорії АВ Серії НОМЕР_1 отримав 17.02.2009.
Заслухавши пояснення слідчого, власника майна, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.
В провадженні СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000795 від 26.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Встановлено, що 26.03.2019 слідчим Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 проведено огляд місця події, під час якого було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.02.2009, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане Золочівським ВРЕВ ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області з особливими відмітками «Заміна «В» АВУ 213370 Львів 01.02.1989.

Згідно з постановою від 26.03.2019 таке визнано речовим доказом по кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з вимогами ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні та в суді, вбачається, що арешт вилученого майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки наявні ризики їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Тому, враховуючи вимоги ч. 2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.02.2009, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане Золочівським ВРЕВ ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події 26.03.2019, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування даним майном

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1