Провадження № 1-кп/639/139/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2019 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь АР Крим, росіянина, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 04.06.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.06.2014 року, 01.07.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»; 26.02.2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, суд,
ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення умисних, корисних злочинів, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову скоїв злочини, за наступних обставин.
Дійшовши до паркану ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, перекинув три ящики через паркан, потім переліз сам та зник з місця скоєння злочину, вчинив тим самим таємне викрадення майна ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка», поєднане із проникненням до приміщення.
Крім того, в ніч з 31 грудня 2014 року на 01 січня 2015 року, ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_6 , який вироком від 31.08.2015 року засуджений за скоєння зазначеного злочину, розпивали спиртні напої у квартирі останнього за адресою: АДРЕСА_2 .
01 січня 2015 року, близько 00 год. 30 хв., у них виник злочинний умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99 (раніше вул. Жовтневої Революції, 99).
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, згідно досягнутої домовленості, 01 січня 2015 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , приблизно о 01 год. 00 хв., перелізли через паркан ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» та, потрапивши на охоронювану територію, пройшли до будівлі корпусу №10, відігнули решітку на вікні першого поверху та проникли у середину корпусу. ОСОБА_6 проник через вікно у сусіднє приміщення, звідки таємно викрав два полотняні мішки, у яких знаходилось 80 штук плат КМ 256 та 34 штуки плат КУ553, які містили у собі дорогоцінні метали та передав їх ОСОБА_5 , який залишався у сусідньому приміщенні.
Після цього ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 викинули два мішки із платами через вікно корпусу №10 та направились із викраденим майном до паркану. Дійшовши до паркану підприємства, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 переліз через паркан, а ОСОБА_5 подав йому 2 мішки із викраденим майном підприємства. Після того, як мішки було перекинуто за територію підприємства, ОСОБА_5 переліз сам та разом із ОСОБА_6 , забрали мішки із викраденим майном та зникли з місця скоєння злочину, вчинивши тим самим таємне викрадення чужого майна належного ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка», за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до приміщення.
Таким чином, 01 січня 2015 року, близько 01-00 год., діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 проникли до приміщення корпусу №10 ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99, та таємно викрали з території підприємства 114 плат, вартістю 160971,57 грн., чим заподіяли підприємству шкоду на вказану вище суму у великих розмірах.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.3 та 4 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив суду, що 02 листопада 2014 року він переліз через паркан та проник на територію ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», з метою вчинення крадіжки кольорових металів. По вентиляційній шахті він піднявся на другий поверх одного з корпусів, після чого відкрив вікно та проник в приміщення корпусу. Він через вікно викинув на вулицю два ящики, які залишив поблизу паркану на території заводу. В цей день з території заводу він викрав проводи, діаметром приблизно 2,5 см., а також плати в кількості приблизно 5-10 штук. Після цього, він обпалив мідь із проводів, яку здав на пункт приймання металобрухту, всього здав приблизно 10 кг. міді, за що виручив 500 грн. Викрадені плати він продав на Центральному ринку м. Харкова, за що отримав приблизно 800 гривень.
Він повністю погоджується із встановленими в судовому засіданні обставинами вчинених злочинів, переліком викраденого майна та розміром завданих підприємству збитків.
На початку судового слідства він частково визнавав провину оскільки злякався відповідальності за скоєні злочини, в подальшому усвідомив скоєне ним, у зв`язку із чим щиро кається. Претензій до працівників поліції, слідчого не має.
Цивільний позов підприємства про стягнення матеріальних збитків, судові витрати визнає в повному обсязі, просить суд не призначати надто суворе покарання. Злочини вчинив оскільки на той час вживав наркотичні засоби та зловживав алкогольними напоями.
Представник ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» ОСОБА_8 , пояснила в судовому засіданні, що 02 листопада 2014 року із приміщення корпусу №1 ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» було вчинено крадіжку майна підприємства, перелік якого зазначений в акті позапланової інвентаризації від 03.11.2014 року. В ніч з 31 грудня 2014 року на 01 січня 2015 року вчинено крадіжку майна підприємства, перелік якого зазначений в акті позапланової інвентаризації від 13.01.2015 року. Таким чином з території підприємства були вчинені крадіжки майна, в тому числі плат, які містять в своєму складі дорогоцінні метали (срібло, золото, платину та ін.), внаслідок чого були завдані матеріальні збитки.
Уточнений цивільний позов підприємства про стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків на суму 145351,68 грн. підтримує в повному обсязі, при призначенні обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.
Зазначені вище обставини, встановлені в судовому засіданні, ніким з учасників процесу не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілої сторони ОСОБА_8 та дослідженням письмових доказів в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого, щодо доведеності цивільного позову підприємства і подальшої долі речових доказів та судових витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні всіх доказів по справі. Сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст вказаних вище обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведеною та кваліфікує його дії:
за епізодом заволодіння майном ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» 02.11.2014 року за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням до приміщення;
за епізодом заволодіння майном ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» 01.01.2015 року за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до приміщення, вчинене у великих розмірах.
Вивченням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він із середньою-спеціальною освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, тяжких (хронічних) захворювань чи інвалідності не має, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Харкові, за яким характеризується негативно, раніше судимий за вчинення корисних злочинів, судимість не погашена у встановленому законом порядку, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з липня 2012 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від психостимуляторів.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст.67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно ст.12 КК України є тяжкими, умисними злочинами, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про особу ОСОБА_5 , думку представника потерпілої сторони щодо призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій за ч.3 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України та призначити остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 остаточного покарання суд враховує вимоги п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, відповідно до яких коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.02.2015 року у відношенні ОСОБА_5 , яким він засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, підлягає окремому виконанню, оскільки інкриміновані злочини по даному кримінальному провадженню були вчинені ним до винесення зазначеного вище вироку.
З урахуванням вказаних вище обставин, до набрання вироком законної сили, суд залишає запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 без змін у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор».
На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 у строк покарання за цим вироком суд зараховує строк його попереднього ув`язнення з 12.11.2015р. по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, вартість проведення експертних досліджень по справі, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 .
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.4 ст.185 КК України у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.02.2015 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, виконувати самостійно.
До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_5 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 12.11.2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 у строк покарання за цим вироком зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 12.11.2015 по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Цивільний позов Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 (і.п.н. НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» (, на відшкодування спричинених матеріальних збитків - 145351,68 грн. (сто сорок п`ять тисяч триста п`ятдесят одну гривню 68 коп.).
Стягнути з ОСОБА_5 (і.п.н. НОМЕР_1 ) процесуальні витрати за проведені по кримінальному провадженню судові експертизи на загальну суму 14512,62 грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот дванадцять гривень 62 коп.), які перерахувати на користь держави (код доходів 24060300, р/р №0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Основянському районі м. Харкова, виду платежу «за експертні послуги».
Речові докази по кримінальному провадженню, які передані на зберігання ОСОБА_9 , вважати повернутими ДП «ХПЗ ім. Т.Г.Шевченка», як власнику.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, ОСОБА_5 , який утримується під вартою, в той же строк , з моменту вручення копії судового рішення.
Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1