Єдиний унікальний номер 341/9/19
Номер провадження 1-кс/341/8/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 11.02.2004 Галицьким районним судом за ч. 2 ст. 189 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільненому від покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком 1 рік, 29.06.2005 Галицьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, 09.10.2007 Галицьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення полі на строк 4 роки 3 місяці, 30.12.2009 Галицьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 07.04.2017 Галицьким районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. ст. 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,,

який підозрюється за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням внесеного в рамках кримінального правопорушення № 0000160 від 29.05.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, останній раз 07.04.2017 Галицьким районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. ст. 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, звільнившись 16.05.2017 з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період непогашеної судимості вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

Зокрема, 28.05.2018 близько 19 години 25 хвилин ОСОБА_6 , проходячи по березі водоскидного каналу Бурштинської ТЕС у м. Бурштин Івано-Франківської області, побачив припаркований неподалік автомобіль марки «Део Ланос», реєстраційний № НОМЕР_1 , у якому було опущене скло у правій боковій дверці, а неподалік, біля води, ОСОБА_7 зі своєю дружиною ОСОБА_8 , які були повернуті спиною до вказаного транспортного засобу.

Проходячи повз вказаний автомобіль, ОСОБА_6 побачив біля важеля перемикання передач належний ОСОБА_7 гаманець, і у нього виник умисел на вчинення крадіжки цього гаманця.

Реалізуючи свій злочинний намір на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 непомітно для ОСОБА_7 підійшов до автомобіля і, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає та діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, таємно викрав з салону вказаного транспортного засобу гаманець «NaiJie» чорного кольору, вартістю 70 гривень із вмістом всередині грошових коштів у сумі 2 000 гривень і трьох банківських карточок «Приватбанк».

Після цього ОСОБА_6 втік з викраденим майном і у подальшому розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, а викрадені гаманець та банківські карточки викинув у трубу огорожі дитячого садка № 3 у м. Бурштин по вул. С.Стрільців, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2070 гривень.

3 січня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним як підозрюваний, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та повністю розповів про обставини вчиненого ним злочину.

Окрім цього вина ОСОБА_6 на думку слідчого у вчиненому доведена протоколом огляду місця події, показами потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, здобутими під час досудового розслідування.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

За вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років і згідно ст. 12 КК України вчинений ним злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі і проти власності і лише 16.05.2017 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання. Новий злочин він вчинив 28.05.2018, тобто через рік після звільнення з місць позбавлення волі, у період непогашеної судимості, що свідчить про його цілеспрямованість на продовження злочинної діяльності та наявність такого ризику, як вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім цього, в органу досудового розслідування є достатні та об`єктивні дані вважати, що ОСОБА_6 причетний до вчинення інших злочинів на території Галицького району та м. Бурштин Івано-Франківської області, які були вчинені після травня 2018 року і у яких на даний час триває досудове розслідування.

Підозрюваний має постійне місце проживання, однак за вказаною про місце його реєстрації адресою фактично не проживає, ніде не працює, тобто не має засобів для існування, живе за рахунок тимчасових підробітків, що буде утруднювати постійне здійснення за ним контролю зі сторони правоохоронних органів Галицького району Івано-Франківської області у разі обрання іншого запобіжного заходу і по цій причині він з метою уникнення від кримінальної відповідальності зможе у будь-який момент покинути місце свого постійного проживання та скритись від слідства та суду, що уже доводив раніше своєю поведінкою, коли скрився від органів досудового розслідування у попередньому кримінальному провадженні та був оголошений у розшук.

Крім того, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може негативно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки являється місцевим жителем і є добре знайомим з усіма учасниками кримінального провадження.

Крім цього підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення нового корисливого злочину, незважаючи на його сімейний стан та наявність постійного місця проживання, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою умалення своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити інше нове кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому на підставі наведеного прокурор та слідчий клопочуть перед судом про задоволення даного клопотання.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення.

ОСОБА_6 в судовому засіданні вину в скоєнні даного злочину визнав.

Адвокат підозрюваного в судовому засіданні просив суд не застосовувати щодо його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обмежитись домашнім арештом.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

П.5 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості - від одного до двадцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

А тому слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слід задовольнити із визначенням розміру застави.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; розмір завданої злочином шкоди, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних громадян, тобто в сумі 38 420 (тридцяти вісім тисяч чотириста двадцять грн.) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України на строк шістдесят днів, терміном до 04 березня 2019 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 здійснювати у Державній установі Івано-Франківська УВП № 12 в м. Івано-Франківську.

Розмір застави визначити в межах 20 мінімальних розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, тобто в сумі 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять грн.), у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області.

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 04.03.2019.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківського шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1