Справа №581/111/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/73/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 581/111/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 травня 2018 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно якої вирок суду підлягає зміні з призначенням йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 04 роки.

На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття ним покарання за даним вироком час попереднього ув`язнення в період з 30 січня 2018 року по 24 травня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 429 грн.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 вважає призначене покарання надто суворим. Судом не враховано визнання обвинуваченим вини, повернення потерпілій викраденого майна, щире каяття.

Згідно з вироком, 30 січня 2018 року близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на другому поверсі готелю ТОВ "Прогрес Технологія", який розташований за адресою: Сумська область, с. Липова Долина, вул. Роменська, 5, умисно, повторно, підійшов до журнального столику, та таємно для потерпілої, яка перебувала в кімнаті № 11 на другому поверсі готелю, взяв мобільний телефон разом із зарядним пристроєм до рук та почав виходити з готелю. Проте злочинні дії ОСОБА_6 були виявлені потерпілою ОСОБА_8 , яка вийшовши з кімнати готелю в коридор, почала вимагати повернути їй майно, однак останній продовжуючи свої злочинні дії, відкрито, повторно викрав майно потерпілої ОСОБА_8 на суму 917 грн.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого, який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, прокурора, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_6 за ст. 186 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме вчинення тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, завдав злочину не значні збитки, повернув викрадене майно, відсутні претензії майнового характеру з боку потерпілої, досудову доповідь органу пробації, згідно якої виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, обставина, яка пом`якшує покарання - щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що призначене йому покарання є надто суворим, та не враховано судом першої інстанції в якості пом`якшуючих його вину обставин: щире каяття, добровільне повернення викраденого майна, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі обставини були враховані у вироку місцевого суду, а інші пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини під час розгляду справи в суді першої інстанції не знайшли свого підтвердження та в зв`язку з чим було призначено обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом можливе за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 , не вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше судимий за тяжкі злочини проти власності, які на момент вчинення нового злочину були не погашені, та звільнившись з місць позбавлення волі, 10 листопада 2017 року, знову вчинив злочин, через не великий проміжок часу, а саме 30 січня 2018 року, тому суд першої інстанції вірно визначив і з цим висновком повністю погоджується колегія суддів, що обвинувачений ОСОБА_6 не належно усвідомив мету відбутого вже покарання і не зробив в зв`язку з цим відповідних висновків та повторно вчинив новий злочин. Тому місцевий суд вірно призначив покарання у виді позбавлення волі на певний строк без застосування положень ст.69 КК України.

Колегія суддів не вбачає жодної обставини, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, а наявність пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини були враховані судом першої інстанції, у зв`язку з чим було призначено мінімальне покарання, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, оскільки обвинуваченим не наведено переконливих даних, які б давали підстави для застосування йому більш м`якого покарання ніж передбачено законом.

Ураховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, й підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 409, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,