Справа № 520/5989/17
Провадження № 1-кс/520/165/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.01.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку статті 303 КПК України на бездіяльність органів досудового слідства та прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України.

Адвокат ОСОБА_2 при зверненні до суду зі скаргою зазначає, що предметом даної скарги є бездіяльність уповноважених відповідальних посадових осіб слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції ГУ НП в Одеській області та Одеської місцевої прокуратури № 1 щодо нездійснення процесуальних дій при проведенні досудового розслідування у розумні строки за кримінальним провадженням № 0002407 від 30.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Так, адвокат ОСОБА_2 фактично просить за результатами розгляду скарги зобов`язати уповноважених відповідальних посадових осіб слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції ГУНП в Одеській області та Одеської місцевої прокуратури № 1 виконати необхідні процесуальні слідчі дії у розумні строки та негайно приступити до розслідування, а саме: провести огляд місця події де було скоєно правопорушення охоронниками кафе «Мамбаса» побиття з спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ; провести допит свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які можуть повідомити про скоєння протиправних дій охоронниками кафе «Мамбаса» побиття ними мого брата ОСОБА_3 ; провести впізнання за участю: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 для встановлення правопорушників, якими були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_3 ; провести слідчий експеримент зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншими свідками; провести огляд медичних документів зі складанням відповідного протоколу огляду документу відповідно до ст.237 КПК України; провести повторну судово-медичну експертизу щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за медичними документами; звернутися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів керівництва кафе бару «Мамбаса» для отримання у якості доказів відомостей, які є в інструкції керівника охорони та охоронників цього заведення, договору про обслуговування кафе бару «Мамбаса» охоронною фірмою; встановити та допитати свідка ОСОБА_10 , яка є керуючою охоронною фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що надає послуги кафе бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 76/1, витребувати у неї договір на обслуговування вказаного бару, дозвільні документи на охоронну діяльність, список працівників охоронців, які працювали 23.08.2016 року та здійснювали охоронну діяльність в кафе буру «Мамбаса»; пред`явити підозру правопорушникам, якими скоєні злочини внаслідок яких спричинені тяжкі тілесні ушкодження моєму брату ОСОБА_3 та застосувати щодо них запобіжній захід; надати можливість потерпілій ОСОБА_3 заявити цивільний позов та визнати цивільним позивачем за даним кримінальним провадженням; витребувати ідентифікаційний код у правопорушників та звернутися з клопотанням до слідчого судді для виявлення нерухомого та рухомого майна, яке враховується за підозрюваними і належить їм на праві власності та накласти на все їх майно арешт де б воно не знаходилось з метою забезпечення мого цивільного позову для відшкодування спричиненої мені шкоди вказаними особами внаслідок скоєних правопорушень.

Дослідивши заявлену скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Тобто, діючим Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як вбачається зі змісту заявленої скарги, фактично предметом скарги є бездіяльність відповідних посадових осіб, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, зазначених в клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Однак, діючим законодавством не встановлено конкретного процесуального строку прийняття слідчим або прокурором рішення зазначених адвокатом ОСОБА_2 в клопотанні.

Таким чином, нездійснення процесуальних дій, зазначених адвокатом ОСОБА_2 в скарзі, не може бути оскаржено в порядку ст.303 КПК України.

Адвокатом, також, не оскаржуються прийняте слідчим або прокурором будь-яке процесуальне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує правового регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, подання скарги на рішення чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із положеннями ч.1 ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Так, права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

В рішенні від 11.03.2011 року у справі №2-рп/2011 Конституційний Суд України зробив висновок про те, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого саме в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження за скаргою, суддя також враховує рішення Верховного суду України від 03 березня 2016 року по справі №5-347кс15, в якому було зроблено висновок щодо застосування положень ст. 24 КПК України.

В пункті п`ятому зазначеного рішення Верховний суд України зробив висновок, що відповідно до положень статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження.

Таким чином, зі змісту скарги убачається, що представник потерпілої оскаржує бездіяльність уповноважених відповідальних посадових осіб слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції ГУНП в Одеській області та Одеської місцевої прокуратури № 1, яка у відповідності до вимог ст.303 КПК України, не підлягає оскарженню.
Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що у відкритті провадження за поданою адвокатом ОСОБА_2 скаргою слід відмовити.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що відповідно до п.4 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право, зокрема, заявляти відводи та клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку статті 303 КПК України на бездіяльність органів досудового слідства та прокуратури - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1