УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ТОВ «Укрлото-Київ» адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Укрлото-Київ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0007497 від 18.12.2016 року, -
В С Т А Н О В И В :
Представник ТОВ «Укрлото-Київ» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2016 року № 295/16177/16-к на майно, яке було вилучене 22.12.2016 року під час обшуку приміщень за адресами: АДРЕСА_1 , м. Житомир, вул. В.Бердичівська, 67, м. Житомир, вул. Київська, 96, АДРЕСА_2 , та скасувати арешт, визначений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2017 року № 295/1801/17 на майно, яке було вилучене 15.02.2017 року під час обшуку приміщень за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 .
Клопотання умотивоване тим, що вилучене майно використовувалося ТОВ «Укрлото-Київ» для здійснення законної діяльності із розповсюдження білетів державних лотерей, що ознак злочину не містить, отже арешт було накладено необґрунтовано та слідчим не здобуто доказів того, що вилучене майно використовувалося для незаконної діяльності.
Заявник у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні та додатково вказав, що у даному кримінальному провадженні підозру не вручено, розслідування проводиться тривалий час, а вилучення та арешт майна порушує права власника щодо володіння майном, представника заявник вважає, що у арешті майна потреба відпала.
Слідчий у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0007497 від 08.12.2016, відомості по якому внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2016 року накладено арешт накладено арешт на наступні речі:
- 29 системних комп`ютерних блоків, 2 флеш накопичувачі, гроші в сумі 1400 доларів США та 4262 грн., принтер для друку чеків, 2 бездротових маршрутизатори, 3 маршрутизатори, документи щодо зайняття гральним бізнесом, вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 13 системних комп`ютерних блоків, 9 флеш накопичувачів, гроші в сумі 587 грн., копії документів щодо зайняття гральним бізнесом, вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 ;
- 24 системні комп`ютерні блоки, 23 флеш накопичувачі, документи щодо зайняття гральним бізнесом, принтер для друку чеків, гроші в сумі 600 грн., вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 26 системних комп`ютерних блоків, гроші в сумі 477 грн., копії документів, журнали та чорнові записи щодо зайняття гральним бізнесом, принтер для друку чеків, касовий апарат «М.С.Л.»., вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ;
- документи та чорнові записи щодо зайняття гральним бізнесом, вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 ;
- 24 системні комп`ютерні блоки, 2 флеш накопичувачі, касовий апарат «М.С.Л.», документи та чорнові записи щодо зайняття гральним бізнесом, вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ;
- 16 системних комп`ютерних блоків, принтер для друку чеків, касовий апарат «М.С.Л.», флеш накопичувач, копії документів, журнали та чорнові записи щодо зайняття гральним бізнесом, вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 .
Підставою для накладення арешту судом зазначено те, що вказані речі є доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відтак є необхідність їх збереження та запобігання можливості їй приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Ухвалою слідчого судді від 16.02.2017 року за наслідком розгляду поданого слідчим клопотання про арешт майна встановлено, що майно (10 системних блоків ПК, документи щодо зайняття гральним бізнесом та чорнові записи, вилученні в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ; 26 системних блоків ПК, документи щодо зайняття гральним бізнесом та чорнові записи, вилученні в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ), дозвіл на вилучення якого надано згідно ухвали слідчого судді про проведення обшуку, не є тимчасово вилученим майном. Вказане майно є арештованим фактично.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.
Твердження заявника про те, що арешт було накладено обґрунтовано, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду клопотання, а також заявником не було надано доказів того, що потреба у арешті майна відпала.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
А тому враховуючи що майно, на яке накладено арешт, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, потреба у застосуванні арешту на вказане вище майно не відпала, тому підстав для скасування арешту на день розгляду клопотання не вбачається.
Керуючись ст. ст. 98, 170 -174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Укрлото-Київ» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0007497 від 18.12.2016 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 19.12.2018 р. о 9-00 год.

Слідчий суддя