Справа № 525/1263/18
Провадження № 1-кп/541/46/2019
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі колегії:

головуючого, судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в місті Миргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 від 14.08.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Макіївка Донецької області, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого слюсарем-ремонтником в ПА «Агроінвест», розлученого,

раніше судимого Гірницьким районним судом м. Макіївка Донецької області: 21.04.1995 року за ч. 3 ст. 101, ст. 102, ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого умовно - достроково 11.08.2001 року, не відбутий строк 1 рік 8 місяців 27 днів; 27.12.2002 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 26.05.2006 року, не відбутий строк 1 рік 9 місяців 22 дні; 23.04.2008 року за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 71 КК України до 11 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 30.08.2017 року, не відбутий строк 1 рік 11 днів,

з участю сторін та інших учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника, адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

14 серпня 2018 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживав останній рік після звільнення із місць позбавлення волі, під час особистого спілкування з потерпілим ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, через сварку та образи висловлені потерпілим на адресу обвинуваченого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, бажаючи та передбачаючи настання смерті потерпілого, взяв у сараї в праву руку ніж, після чого шляхом поштовху руками в тулуб потерпілого, збив його з ніг на землю та наніс ОСОБА_8 один удар лезом ножа у місце розташування життєво важливих органів, а саме в область передньої поверхні лівої половини грудної клітини, серця, в результаті чого потерпілий отримав тілесне ушкодження у вигляді: відкритої колото-різаної рани передньої стінки грудної клітини, проникаюча в плевральну порожнину, яке згідно висновку судово - медичної експертизи № 234 від 06.09.2018 року по ступеню тяжкості відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Однак, виконавши вказані дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними і достатніми для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 було надано своєчасну медичну допомогу.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на умисне вбивство, скоєний особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав частково. Пояснив суду, що 14.08.2018 року, він прийшов до будинкуОСОБА_9 ,який знаходиться на вулиці Садковій в селі Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області де співмешкав з останньою на протязі останнього року після звільнення з місць позбавлення волі. В цей час ОСОБА_10 і потерпілий ОСОБА_11 , якого йому представили як чоловіка знайомої ОСОБА_10 , розпивали спиртні напої. На пропозицію останніх він відмовився вживати спиртні напої. Він знаходився на веранді будинку коли потерпілий після розмови з ОСОБА_10 почав його ображати, говорив щоб він залишив домоволодіння, що це його жінка. Після цього він вийшов з будинку та пішов і сів на порозі сараю де проживав на протязі останнього тижня. Потерпілий ОСОБА_11 пішов за ним, сів поряд та обнявши за шию почав душити. Щоб налякати потерпілого він забіг до сараю взяв ніж. Коли він вибіг з сараю з ножем ОСОБА_10 та потерпілий почали його шарпати за одяг, він відштовхнув ОСОБА_10 і та впала. Потерпілий також упав, після чого він став на коліно і наніс удар ножем в ліву частину грудей. Наміру убивати потерпілого він не мав, а лише хотів налякати . Після нанесення удару сказав щоб викликали швидку допомогу. В скоєному розкаюється.
Однак винність ОСОБА_5 у закінченому замаху на умисне вбивство потерпілого повністю підтверджується сукупністю перевірених і проаналізованих в ході судового слідства доказів, які узгоджуються між собою та спростовується цими ж доказами твердження про відсутності у нього умислу на протиправне заподіяння смерті іншій особі.
Свідченнями потерпілого ОСОБА_8 який суду пояснив, що він проживає в селі Радивонівка разом із своєю співмешканкою, яка є подругою ОСОБА_9 . В серпні минулого року після вживання спиртних напоїв він разом з останньою прийшов до її домоволодіння де разом вживали вино. Близько 17 години прийшов обвинувачений, який залишався проживати у сараї домоволодіння ОСОБА_10 , хоча однією сім`єю вони вже не проживали. В ході розмови він повідомив обвинуваченому, що ОСОБА_10 з ним спільно жити не хоче. Після чого ОСОБА_12 пішов з будинку і сів під сараєм. Щоб продовжити розмову він пішов до обвинуваченого та сівши поряд обняв його за шию. В цей час ОСОБА_12 забіг в приміщення сараю та вибіг із сараю з ножем. Коли він побачив ніж почав відступатися і спіткнувшись впав на землю. В цей час ОСОБА_12 нахилився над ним і наніс удар ножем в ліву частину грудей. На подвір`ї знаходились діти ОСОБА_10 , які намагалися зупинити обвинуваченого. Твердження ОСОБА_13 що він оборонявся є надуманими, оскільки він його за шию не душив, хоча як його дії сприйняв обвинувачений йому невідомо. При призначенні покарання покладається на розсуд суду, однак на суворому покаранні не наполягає.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 14 серпня 2018 року близько 17 години в домоволодінні де проживав він, його мати, сестра та обвинувачений виникла сварка між ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , так як останній почав виганяти ОСОБА_13 з будинку. Коли ОСОБА_12 пішов до сараю , ОСОБА_16 пішов за ним . Після чого вони почали штовхатись, він побачив як від поштовху обвинуваченого потерпілий упав на землю. ОСОБА_12 забіг в сарай де на той час проживав, взяв кухонний ніж, рукоятка якого було обмотана ізоляційною стрічкою став на коліно поряд з лежачим потерпілим і наніс один удар ножем в ліву частину грудної клітки. Необхідності наносити удар ножем не було, так як потерпілий лежав на землі, нічого не говорив. Потерпілого занесли до хати та викликали швидку допомогу.
Аналогічними свідченнями свідка ОСОБА_17 , яка підтвердила час, місце, обставини виникнення інциденту між обвинуваченим та потерпілим . Стверджувала, що побачила як останні штовхали один одного. Після чого зайшла до будинку, покликати матір та брата. Коли вийшла з будинку ОСОБА_18 лежав на землі, а ОСОБА_12 нахилившись над ним наніс удар кухонним ножем руків`я якого було обмотане ізоляційною стрічкою в ліву частину грудей потерпілого, вона відтягла обвинуваченого від потерпілого. Після заподіяння удару ОСОБА_12 говорив, що уб`є потерпілого, якщо той залишиться живим.
Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що насправді 14.08.2018 року за її запрошенням у себе вдома в АДРЕСА_1 вона разом з потерпілим розпивала вино. Близько 17 години прийшов ОСОБА_12 який був її співмешканцем, однак на протязі останнього тижня проживав у сараї, оскільки вони припинили подружні відносини. ОСОБА_18 почав наполягати щоб ОСОБА_12 залишив її домоволодіння, останній відмовився вживати спиртні напої і пішов до сараю де він проживав. Через незначний час вона почула крики на подвір`ї. Коли вибігла з хати то побачила, що ОСОБА_16 лежить на подвір`ї, на землі в крові. Після чого потерпілого занесли в хату та викликали швидку допомогу.
Протоколом огляду місця події від 14.08.2018 року та фото таблицею до нього, яким підтверджується, що під час огляду домоволодіння будинку, в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено ніж з руків`ям обмотаним ізолєнтою, дитяче одіяло, 2 гумові шльопанці, п`ять слідів рук зі слідами РБК.
Заявою ОСОБА_8 від 20.08.2018 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_13 який 14.08.02018 року заподіяв йому поранення в область грудної клітини.
Висновками судово-імунологічної експертизи речових доказів, якими встановлено, що кров виявлена на штанях які належать ОСОБА_20 , на вилученій під час огляду дитячій ковдрі, на якій знаходився потерпілий після отримання тілесного ушкодження може походити лише від потерпілому ОСОБА_21 . Походження виявленої крові лише від ОСОБА_5 виключається.
Речовими доказами:ніж зі слідами бурого кольору, на який в ході судового розгляду вказав обвинувачений як на знаряддя вчинення злочину, гумові шльопанці чорного кольору на ліву та праву ногу, п`ять слідів рук, дитяча ковдра зі слідами РБК, які виявлені та вилучені на місці події безпосередньо після скоєння злочину.
Висновком судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної потерпілого ОСОБА_8 якими підтверджується, що в строк та при обставинах, що не суперечать строку і обставинам, встановленим судом, потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкрита колото-різана рана передньої стінки грудної клітини,проникаюча в плевральну порожнину,яка могла утворитися від однократної дії колюче-ріжучого предмету з шириною клинка на рівні занурення не менше 2,0 см, яким міг бути ніж наданий на експертизу. Які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень які небезпечні для життя в момент спричинення, розташовані в місці доступному для нанесення власноруч та не могло утворитися при падінні з висоти власного зросту. Після його отримання невеликий проміжок часу ОСОБА_8 не був позбавлений можливості здійснювати самостійні дії (пересуватися, чинити опір, кричати). Виявлені на тілі ОСОБА_8 тілесні ушкодження не характерні для самооборони.

Протоколами слідчого експерименту та їх відеозаписами з яких вбачається, що свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , потерпілий ОСОБА_8 в присутності понятих продемонстрували місце, механізм заподіяння тілесні ушкодження потерпілому який знаходився лежачи на землі, шляхом нанесення цілеспрямованого удару в грудну клітину ножем обвинуваченим ОСОБА_5 . Вказані повідомлення свідків є аналогічними.
При проведенні слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_5 в присутності захисника та понятих продемонстрував механізм нанесення ним потерпілому удару ножем який повністю співпадає з свідченнями свідків даними в суді та продемонстрованими в ході досудового слідства при проведенні слідчого експерименту.
Висновками комплексної судово-психіатричної експертизи відповідно якого ОСОБА_5 під час інкримінованого йому протиправного діяння яким-небудь хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждав, на момент вчинення інкримінованого йому діяння не перебував у стані фізіологічного афекту. Дії ОСОБА_5 були цілеспрямованими, не носили характеру автоматизованих, стереотипних, у під експертного була збережена здатність до виконання досить складної діяльності, багатоетапної поведінки. Поведінка піддослідного після вчинення інкримінованих йому дій також була адекватна ситуації. В після емоційний період були відсутні ознаки емоційного, інтелектуального і фізичного виснаження. Недоумством та іншим хворобливим станом психіки не страждав і не страждає та міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Під дію ч.2, ч.3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає, може постати перед слідством та судом.
Суд не може прийняти до уваги твердження захисту, та обвинуваченого, що останній не мав наміру на позбавлення життя потерпілого, враховуючи механізм нанесення удару ножем в життєво важливий орган, в грудну клітину, в місці розташування серця, предметом яким беззаперечно можливо заподіяти смерть, силу заподіяного удару, оскільки вся поверхня ножа з довжиною леза 12.0 см. мала накладення речовини бурого кольору схожої на кров, що свідчить про проникнення ножа в грудну клітину на значну глибину та враховуючи свідчення потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_14 які підтверджують цілеспрямованість нанесення удару ножем .
Суд критично оцінює свідчення свідка ОСОБА_24 щодо агресивної поведінки потерпілого до обвинуваченого враховуючи, що вона була співмешканкою обвинуваченого, а на момент скоєння злочину перебувала в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи вони спростовуються вищенаведеними об`єктивним належними та допустимими доказами, що узгоджуються між собою. Та діями обвинуваченого ОСОБА_25 до моменту скоєння злочину (цілеспрямовані дії по відшуканню знаряддя скоєння злочину-ножа), під час скоєння злочину (нанесення цілеспрямованого удару в ліву частину грудної клітки потерпілому, коли останній без будь-якої зброї чи предметів самозахисту лежав на землі і не створював будь-якої загрози життю та здоров`ю обвинуваченому), так і після вчинення злочину (погроза вбивства), свідчать про направленість умислу останнього на позбавлення життя потерпілого.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні про намір налякати потерпілого з метою попередження заподіяння шкоди його життю чи здоров`ю з боку потерпілого не підтверджується об`єктивно, а навпаки спростовується сукупності зібраних та ретельно досліджених в суді доказів, які повністю узгоджуються між собою. Так відповідно до висновку судово-медичної експертизи обвинуваченого, на його тілі виявлено припухлість,підшкірно крововилив в ділянці лівої бровної дуги і лоба, садна грудної клітини ліворуч на рівні 3 і 7 ребер, які знаходяться в місцях, доступних для нанесення власноруч та не характерні для самооборони, могли утворитися за обставин на які вказує обвинувачений.
Однак, його конкретні дії під час нанесення цілеспрямованого удару у життєво важливий орган потерпілого в грудну клітину, ножем , беззаперечно спростовують вказані свідчення. Та свідчать про його намір позбавити життя потерпілого.,тому твердження які вказують на нібито перевищення ним меж необхідної оборони є надуманими не обґрунтованими та безпідставними розцінюються судом як спосіб захисту та бажання уникнути відповідальності за скоєне.
Таким чином, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 в закінченому замаху на умисне вбивство, скоєний особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі , тобто скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує підвищену ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер діянь ОСОБА_5 , обставини які пом`якшують покарання, наявність постійного місця роботи, віктимну поведінку потерпілого, відомості про обвинуваченого, який неодноразово засуджувався за скоєння умисних тяжких злочинів, характеризується посередньо, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності в період умовно- дострокового звільнення від відбування покарання скоїв аналогічний особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи.
З урахуванням встановленого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст. 115 ч.2 КК України з застосування положень ст. 68 КК України у виді позбавлення волі, що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та, на думку суду, буде необхідним і достатнім засобом впливу для попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд не вбачає законних підстав для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого покарання, або покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої Законом за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки таке покарання не буде співмірним характеру вчинених дій, а також не буде відповідати меті запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Відповідно до ст. 71 КК України в зв`язку з скоєнням ОСОБА_5 злочину в період відбуття покарання за раніше скоєний злочин суд призначає покарання за сукупністю вироків. До покарання призначеного за новим вироком необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Гірницького районного суду м. Макіївка Донецької області за ч. 1 ст. 115 КК України ухваленого 23.04.2008 року.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, ступінь суспільної небезпеки якого є значною, перебуваючи на волі з метою уникнення відбуття покарання, може переховуватися, змінити місце проживання, вчиняти нові злочини, тому суд вважає за необхідне залишити засудженому до набрання вироком законної сили запобіжний захід, тримання під вартою .

Цивільний позов прокурора в інтересах держави на відшкодування витрат понесених на лікування потерпілого від злочину підлягає задоволенню в повному обсязі,оскільки розмір шкоди підтверджений належними та до пустими ми доказами.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ст 115 ч.2 п.13 КК України і призначити покарання у виді 10 (десять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Гірницького районного суду м. Макіївка Донецької області за ч. 1 ст. 115 КК України від 23.04.2008 ОСОБА_5 визначити остаточне покарання 10 (десять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі .

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати із часу взяття від варту 14 серпня 2018 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Великобагачанської центральної районної лікарні 3264 ( три тисячі двісті шістдесят чотири) гривень 68коп. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 6050 (шість тисяч п`ятдесят) гривень 00 коп.

Речові докази: ніж зі слідами бурого кольору, гумові шльопанці чорного кольору на ліву та праву ногу, п`ять слідів рук, дитяча ковдра зі слідами РБК, дактилокарти, зразки нігтів з їх вмістом з правої та лівої руки , штани синього кольору зі слідами РБК,чотири зразки крові, футболка чорного кольору, штани зеленого кольору, пара шкарпеток темно-синього кольору, які зберігаються у кімнаті для зберігання речових доказів Великобагачанського відділення Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, знищити.
Решту речових доказів: пара гумових капців чорного кольору, що належать ОСОБА_5 , повернути за належністю ОСОБА_5 , або уповноваженій ним особі.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же термін з часу отримання копії вироку, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Головуючий, суддя ОСОБА_1
Судді:

ОСОБА_26 Городівський