ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/344/18 Справа № 201/4332/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши 07 грудня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0001458 від 10.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 131 КК України від 30 березня 2018 року, -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

скаржника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року, та повернути скаргу до суду першої інстанції для розгляду по суті, та скасування про закриття кримінального провадження.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді була прийнята передчасно без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 зводяться до кореспондування норми кримінально процесуального кодексу та викладення фактичних обставин захворювання яке останній отримав в ДУВП №4.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0001458 від 10.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 131 КК України від 30 березня 2018 року.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що під час розгляду скарги з матеріалів кримінального провадження №0001458 убачається що, слідчим було вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини по справі, збирання та дослідження доказів було проведено повно, всебічно та об`єктивно, допитано всіх осіб, вирішено всі заявлені клопотання ОСОБА_6 та його представників. Крім того, під час розгляду вище вказаної справи, на запитання слідчого судді, ОСОБА_6 так і не пояснив, які слідчі дії не проведено і які ще треба провести, і в чому полягає передчасність та незаконність постанови слідчого про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим суддя відмовив у задоволенні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, скаржника ОСОБА_6 який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення даної апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001458, внесене до ЄРДР 10.11.2017 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.131 КК України за заявою ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 ..
Постановою старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 30 березня 2018 року кримінальне провадження №0001458 від 10.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.131 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Обґрунтовуючи підстави для закриття кримінального провадження, слідчий зазначив про те, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не встановлено будь яких об`єктивних даних, що могли б свідчити про неналежне виконання професійних обов`язків працівниками ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4», що спричинило зараження особи невиліковною інфекційною хворобою, що є небезпечною для життя людини.
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_6 в порядку передбаченому ст. 303 КПК України звернувся зі скаргою до Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська на рішення слідчого, в якій просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Розглядаючи скаргу, слідчий суддя заслухав думку скаржника, дослідив матеріали кримінального провадження і дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження є законною, вмотивованою та обґрунтованою, а тому відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 ..
Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З матеріалів судового провадження убачається, що при розгляді скарги ОСОБА_6 ці вимоги закону слідчим суддею були дотримані.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.
Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).
Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
З наявних в матеріалах справи вбачається, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим було проведено повну та всебічну перевірку фактів, які стосувалися заяви ОСОБА_6 про вчинений щодо нього злочину, за результатами якої не було встановлено будь-яких достатніх та достовірних даних про неналежне виконання професійних обов`язків працівниками ДУ «Дніпропетровської установи виконання покарань №4», що спричинило зараження особи невиліковною інфекційною хворобою, що є небезпечною для життя людини.
Так, з досліджених судом матеріалів кримінального провадження убачається, що в ході досудового розслідування слідчим був допитаний потерпілий ОСОБА_6 , допитано свідків: начальника медичної установи ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_10 ; фельдшера медичної частини ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_11 ..
Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали провадження та прийшов до хибного висновку, то їх не можна визнати обґрунтованими оскільки вони не узгоджується з матеріалами досудового розслідування. Крім того в апеляційній скарзі ОСОБА_6 належним чином не обґрунтовує у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення, а тільки зазначає вимоги КПК України.
Отже, апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 дійшов цілком обґрунтованого висновку про те, що старшим слідчим першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 в межах кримінального провадження № 0001458 від 10.11.2017 року були вжиті належні заходи щодо повного та всебічного встановлення фактичних обставин.
Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається зокрема у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Об`єктивною стороною злочину, передбаченого ч.1 ст. 131 КК України є неналежне виконання професійних обов`язків, що спричинило зараження особи вірусом імунодефіциту людини чи іншої невиліковної інфекційної хвороби. Неналежне виконання медичним, фармацевтичним або іншим працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного ставлення до них, що спричинило зараження особи вірусом імунодефіциту людини чи іншої невиліковної інфекційної хвороби, що є небезпечною для життя людини.
Проаналізувавши встановлені під час вищезазначеного розслідування обставини, можна зробити висновок, що в діях працівників ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань №4» відсутні обов`язкові ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 131 КК України, так само як і факт неналежного виконання професійних обов`язків, що спричинило зараження особи невиліковною інфекційною хворобою, що є небезпечною для життя людини, а отже, як постанова слідчого про закриття кримінального провадження, так і ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року є цілком обґрунтованими та вмотивованими.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи останнього про не виконання слідчим всіх необхідних дій для повного, всебічного і неупередженого встановлення обставин кримінального правопорушення та неповноту судового розгляду його скарги слідчим суддею є необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2018 року, про відмову у задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0001458 від 10.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 131 КК України від 30 березня 2018 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4