Справа № 309/1024/19
Провадження № 1-кп/309/356/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря : ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000218 від 10.03.2019 року відносно :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, між прокурором Хустської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 якому, на підставі ст. 36 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000218 з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469,472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Ухвалою суду від 04.04.2019 р. згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений, в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки невиконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Так, в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_6 кожен окремо, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК України) та закону приходить до наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України визнаючи, шляхом укладення останньої, доведеним, що в лютому 2019 році ОСОБА_4 , через мережу Інтернет, з метою самозахисту, придбав металевий телескопічний кийок, який згідно висновку експерта №1/146 від 22.03.2019 року, відноситься до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії, після чого вказаний кийок, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, носив при собі, а саме в кишені куртки, до 09.03.2019 року, тобто до моменту вилучення телескопічного кийка працівниками поліції.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки він своїми умисним діями носив холодну зброю без передбаченого законом дозволу.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

При цьому, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом, у підготовчому судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Речові докази у даному провадженні слід вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

В даному кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати , а саме за проведення експертизи холодної зброї № 1/146 від 22.03.2019 р., в розмірі 572 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Хустської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000218 з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень на користь держави.

Речовий доказ по справі , а саме телескопічний металевий кийок, який приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 27.03.2019 р., і який знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області відповідно до п.4.ч.9.ст.100 КПК України передати до інформаційно-довідкової колекції холодної зброї Закарпатського НДЕКЦ .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Закарпатського НДЕКЦ МВС України р/р 7002 в ГУДКСУ в Закарпатській області МФО 899998 , код одержувача 38015610 , одержувач УК у м. Ужгород 24060300 572 грн. за виконання експертизи № 1/146 від 22.03.2019 р.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення..

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1