ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/61/17
Номер провадження № 11-кп/819/148/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7 ,

Обвинуваченого: ОСОБА_8

Представника потерпілого ОСОБА_9

Цивільного позивача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження №0001820 за апеляційною скаргою з доповненнями захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2018 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Софіївка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 не обирався.
За вироком суду з ОСОБА_8 стягнено на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, 200000 грн., та на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 82041 грн.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 27 листопада 2015 року близько 09:50 год. маючи водійське посвідчення та реєстраційні документи на транспортний засіб, керуючи технічно справним автомобілем БМВ 320І, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, при здійсненні руху по автодорозі Херсон-Станіслав-Миколаїв в напрямку до смт.Білозерка Херсонської області, на 48 км+650 метрів, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив дорожньо-транспортну пригоду під час виконання маневру по обгону автомобіля Рено Кенго, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті якої постраждав водій вказаного автомобіля ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №151 від 12.03.2016 року, тілесні ушкодження ОСОБА_11 у вигляді компресійних переломів тіл 11, 12 грудних хребців, тіла другого поперекового хребця, закритий перелом акроміального кінця лівої ключиці, утворилися від дії тупих предметів не виключено у салоні автомобіля при його перекиданні 27.11.2015 року та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.
Вищевказані наслідки у вигляді тілесних ушкоджень ОСОБА_11 перебувають у причинному зв`язку з грубим порушенням зі сторони водія ОСОБА_8 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, відповідно до якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст.286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В апеляційній скарзі з доповненнями захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_7 вказує на незаконність вироку у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, просить вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає про невідповідність обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вимогам ст.291 КПК України. В обвинувальному акті не вказаний механізм виникнення ДТП, не вказано чи відбулося зіткнення транспортних засобів, у чому полягає причинний зв`язок між діями обвинуваченого та отриманням тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_11 .
В ході судового розгляду було досліджено висновки судово-автотехнічної експертизи №3113 від 18 травня 2016 року, яка проводилася на підставі вихідних даних згідно постанови слідчого від 11 травня 2016 року. Відповідно до вказаної постанови, слідчий надав експерту точні та приблизні вихідні дані.
Дослідженими у справі доказами не встановлено дійсної швидкості транспортних засобів у момент ДТП. Під час досудового розслідування слідчим не було проведено жодного слідчого експерименту, а вихідні дані брав з показів свідків, потерпілого, обвинуваченого.
Сторона обвинувачення під час проведення досудового розслідування не провела всіх необхідних слідчих дій з метою встановлення швидкості руху та розташування на проїзній частині автомобіля обвинуваченого, точного розташування автомобіля потерпілого.
Ухиляючись від проведення слідчих експериментів з обвинуваченим та свідками, проведення необхідних слідчих дій з метою фіксації та відтворення реальної обстановки ДТП, сторона обвинувачення тим самим відмовилася від збору доказів для встановлення істини у справі.
Суд не зважив на покази ОСОБА_8 про те, що ДТП сталася внаслідок дій потерпілого, який спричинив боковий удар своїм автомобілем об ліву бокову частину автомобіля обвинуваченого.
Суд не врахував, що на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, не можливо зробити точний і конкретний висновок про те, чиї саме дії потерпілого чи обвинуваченого мають причинний зв`язок з виникненням ДТП.
Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не доведена.
В матеріалах провадження відсутні журнали судових засідань та технічний носій інформації, на якому зафіксовані судові засідання від 07 червня 2017 року, 16 жовтня 2017 року, 10 грудня 2017 року та 10 серпня 2018 року.
Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні вимоги з доповненнями сторони захисту, думку прокурора, представника потерпілого та цивільного позивача, які просили апеляційну скаргу з доповненнями залишити без задоволення, а вирок суду без змін, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, останнє слово обвинуваченого та перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно постанови Колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 05 квітня 2018 року у справі №585/8/16-к у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Вина ОСОБА_8 у скоєнні злочину, за який він засуджений, при обставинах встановлених судом та викладених у вироку, повністю доведена.
В суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що рухався із швидкістю 90 км/год., обгін здійснював за всіма правилами дорожнього руху, при здійсненні маневру обгону врахував умови дорожньої обстановки та стан дорожнього покриття. Заперечив вживання алкогольних напоїв.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_8 своєї вини, вона підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 27 листопада 2015 року перебував за кермом автомобіля Рено-Кенго, який належить ОСОБА_10 , дорожнє покриття було вологим, автомобіль був у справному стані. ОСОБА_10 сидів поруч на пасажирському сидінні. Здійснюючи обгін, автомобіль БМВ під керуванням обвинуваченого, вдарився у переднє ліве крило, внаслідок чого автомобіль Рено розкрутило, вони злетіли з автодороги та перекинулись. Водій БМВ був у стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що у листопаді 2015 року зранку він з ОСОБА_11 на належному йому автомобілі Рено-Кенго їхали із с.Станіслав Білозерського району у бік смт.Білозерки із швидкістю близько 80 км/год., за кермом автомобіля був ОСОБА_11 , він перебував на пасажирському місці із закритими очима, оскільки погано себе почував. В якийсь момент відчув удар і одразу побачив узбіччя, машина почала перекидатися та залишилася лежати на боку з працюючим двигуном. З автомобіля допомогли вибратися водії інших транспортних засобів.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що їхав разом з ОСОБА_13 із с.Олександрівки Білозерського району в сторону с.Томиної Балки на автомобілі Таврія-Славута із швидкістю 80 км/год., в машині працював відеореєстратор. В дзеркало заднього виду побачив, що його наздоганяє автомобіль БМВ, який блимав фарами, та обігнав його. Коли він здійснював обгін велосипедиста, побачив як кілька разів перекинувся автомобіль РеноКенго жовтого кольору, який їхав попереду, сам момент зіткнення не помітив, бо здійснював обгін велосипедиста та подивився у дзеркало заднього виду, щоб переконатися що не має перешкоди. Запис з відеореєстратору передав пасажиру Рено - Сергію на флешнакопичувачі одразу після події, диск із записом слідчому або флешку з відеореєстратора не передавав, слідчий приїхав до нього десь через 2 місяці, допитав його та він підписав протокол вилучення відеозапису.
Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції надав покази аналогічні поясненням свідка ОСОБА_12 , зазначивши, що в той день накрапав дощ, асфальтне покриття було мокрим, під час руху по автодорозі їх автомобіль на дуже великий швидкості обігнав БМВ. Автомобіль БМВ, здійснюючи обгін автомобіля Рено-Кенго зачепив узбіччя та його кинуло на автомобіль Рено-Кенго, який злетів з дороги та кілька разів перекинувся.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що перебував в автомобілі разом з ОСОБА_16 . Самого моменту обгону не бачив, бо сидів і гортав телефонну книгу у телефоні, вже коли автомобілі порівнялися, побачив краєм ока інший автомобіль та почув глухий удар, автомобіль трохи хитнуло, обернувшись назад побачив, що другий автомобіль перекинувся з дороги і лежав на боку, після чого вони зупинилися. Він разом з ОСОБА_8 надавав допомогу потерпілому і пасажиру Рено-Кенго.
Свідок ОСОБА_17 повідомив, що у листопаді 2015 року близько 10 год. рухався із с.Софіївка в сторону с.Томина Балка на велосипеді та його обігнала спочатку машина Рено, а потім БМВ, моменту самого зіткнення він не бачив. Швидкість руху автомобілів була приблизно 80 км/год., асфальтне покриття було мокрим. Коли під`їхав до місця ДТП, машина ОСОБА_16 стояла на узбіччі, видимих ушкоджень не мала, а друга машина була перевернута, він допоміг перевернути машину. Колеса перевернутого автомобіля були цілі, оскільки машину поставили на колеса.
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 листопада 2015 року з фототаблицями до нього, місцем огляду була автодорога Херсон-Станіслав-Миколаїв в напрямку до смт.Білозерка Херсонської області, на 48 км+650 метрів. В ході огляду було складено план-схему, в якій зафіксовано положення автомобілів на місці пригоди. Під час огляду було виявлено та зафіксовано пошкодження, наявні у обох автомобілів (т.1 а.п.192-195, 214-228).
Висновком судової автотехнічної експертизи №3113 від 18 травня 2016 року встановлено, що у дорожній ситуації, яка склалася, водій БМВ 320І, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля БМВ 320І, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити настання даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України. Дослідження належних дій водія автомобіля Рено-Кенго, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 з технічної точки зору є безпредметним, оскільки він знаходився в аварійній обстановці, дії учасників в якій Правилами дорожнього руху України не регламентуються, водій не мав технічної можливості попередити дорожню пригоду (т.1 а.п.197-199).
З висновку судової автотехнічної експертизи №4002 від 29 липня 2016 року вбачається, що на момент експертного огляду в лабораторних умовах надане переднє ліве колесо автомобіля Рено Кенго, реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилося в технічно справному стані, під тиском повітря. На момент огляду в рамках проведення попередніх експертиз знаходилося в технічно-несправному та непрацездатному стані через пошкодження, вказані в дослідницький частині. Пошкодження переднього лівого колеса (виявлені під час огляду в рамках попередніх експертиз) відбувалися в процесі дорожньо-транспортної пригоди та є її наслідками (т.1 а.п.201-203).
Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №5122 від 26 січня 2016 року під час первісного контактування автомобіль Рено Кенго, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був розташований передньою лівою бічною частиною до центральної правої бічної частини автомобіля БМВ 320І, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Кут між повздовжніми вісями транспортних засобів був близьким до 100 (+/-50). Під час первісного контактування автомобіль Рено Кенго, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був розташований на відстані близько 2,9 м. від переднього лівого колеса до правого краю проїзної частини (в місці початку слідів юзу), а автомобіль БМВ 320І, реєстраційний номер НОМЕР_1 під кутом близько до 100 (+/-50) згідно умов, вказаних у дослідницькій частині висновку (т.1 а.п.231-236).
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №5120 від 25 січня 2016 року перед настанням дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля Рено Кенго, реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходились в технічно працездатному стані (т.1 а.п.238-240).
Висновком судової автотехнічної експертизи №5121 від 25 січня 2016 року встановлено, що перед настанням дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля БМВ 320І, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились в технічно працездатному стані (т.1 а.п.242-244).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №151 від 12 березня 2016 року тілесні ушкодження ОСОБА_11 у вигляді компресійних переломів тіл 11, 12 грудних хребців, тіла другого поперекового хребця, закритий перелом акроміального кінця лівої ключиці, утворилися від дії тупих предметів не виключено у салоні автомобіля при його перекиданні 27 листопада 2015 року та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я (т.1 а.п.208).
З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який складено лікарями приймального відділення КП «Білозерська ЦРЛ» 27 листопада 2015 року об 15:15 год. вбачається, що у крові ОСОБА_8 виявлено алкоголь в кількості 0,67 проміле, в сечі-1,34 проміле (т.1 а.п.245).
Суд першої інстанції правильно визнав недопустимими доказами протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17 березня 2016 року щодо вилучення у свідка ОСОБА_12 оптичного диску з відеозаписом обставин ДТП 27 листопада 2015 року та долучений до нього СД-диск із відеозаписом, оскільки ОСОБА_12 в суді показав, що запис з відеореєстратору передав ОСОБА_10 на флешнакопичувачі одразу після ДТП, диск із записом слідчому або флешку з відеореєстратора не передавав, слідчий приїхав до нього десь через 2 місяці, допитав його та він підписував протокол вилучення відеозапису
Судовий експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні суду першої інстанції щодо наданого ним експертного висновку №5122 від 26 січня 2016 року пояснив, що досліджував матеріали кримінального провадження та автотранспортні засоби та дійшов переконання, що за наявності наданих технічних даних, які є спроможними та не мають ніяких протиріч, проведеного технічного аналізу, приналежність слідів юзу автомобілю Рено-Кенго та місце взаємного розташування автомобілів не викликали суперечностей та сумнів, колесо автомобіля Рено-Кенго надавалося на експертизу в накачаному стані, але під час огляду транспортного засобу було встановлено, що переднє ліве колесо Рено-Кенго отримало пошкодження безпосередньо під час ДТП, ніяких слідів руху та катіння на ньому виявлено не було.
Судовий експерт ОСОБА_19 в судовому засіданні суду першої інстанції щодо наданого ним експертного висновку №3113 пояснив, що проводив експертизу на підставі вихідних даних, в тому числі тих, які містяться у протоколі огляду місця події та долученої до нього схеми, а доводи апелянта про неточність і приблизність даних, які використовувалися під час експертного дослідження, є надуманими.
Таким чином, вказані докази, які були судом належним чином перевірені та оцінені у сукупності, повністю підтверджують вину ОСОБА_8 в порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та спростовують доводи захисника про недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України кваліфіковані правильно.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку, - не встановлено.
Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_8 вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими. Так, вивченням матеріалів кримінального провадження будь-яких невідповідностей змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_8 вимогам ст. 291 КПК України судовою колегією не встановлено.
Твердження апелянта про те, що ухиляючись від проведення слідчих експериментів з обвинуваченим та свідками, проведення необхідних слідчих дій з метою фіксації та відтворення реальної обстановки ДТП, сторона обвинувачення тим самим відмовилася від збору доказів для встановлення істини у справі не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Посилання апеляційної скарги захисника про те, що сторона обвинувачення під час проведення досудового розслідування не провела всіх необхідних слідчих дій з метою встановлення швидкості руху та розташування на проїзній частині автомобіля обвинуваченого, точного розташування автомобіля потерпілого є немотивованими. Так, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 листопада 2015 року з фототаблицями до нього, план-схемою місця ДТП було зафіксовано положення автомобілів на місці пригоди, зафіксовані виявлені пошкодження наявні в обох автомобілів. Крім того, висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №5122 від 26 січня 2016 року визначено розташування транспортних засобів відносно один одного під час первісного контактування.
Як встановлено в судовому засіданні Херсонського апеляційного суду в термін визначений в ухвалі судом першої інстанції для проведення слідчого експерименту, захисник з`явився, але просив його відкласти у зв`язку із зайнятістю.
Під час відновлення судового засідання захисник ОСОБА_7 не наполягав та не заявляв клопотання про проведення слідчого експерименту.
Вказівка апелянта про те, що дослідженими у справі доказами не встановлено дійсної швидкості транспортних засобів у момент ДТП, вихідні дані бралися з показів свідків, потерпілого, обвинуваченого є неспроможними і такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема висновком судової автотехнічної експертизи №3113 від 18 травня 2016 року.
Посилання апелянта про те, що на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, не можливо зробити точний і конкретний висновок про те, чиї саме дії потерпілого чи обвинуваченого мають причинний зв`язок з виникненням ДТП є безґрунтовними та спростовуються висновком судової автотехнічної експертизи №3113 від 18 травня 2016 року, в якому чітко визначено у дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля БМВ 320І, ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити настання ДТП. Водій автомобіля Рено-Кенго ОСОБА_11 знаходився в аварійній обстановці та не мав технічної можливості попередити ДТП.
Вищевказаним висновком судової автотехнічної експертизи спростовуються також і твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що ДТП сталася внаслідок дій потерпілого.
Вказівка апелянта про те, що в матеріалах провадження відсутні журнали судових засідань та технічний носій інформації, на якому зафіксовані судові засідання від 07 червня 2017 року, 16 жовтня 2017 року, 10 грудня 2017 року та 10 серпня 2018 року не відповідає дійсності.
Доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду - необхідно визнати необґрунтованими, оскільки вивченням матеріалів провадження не встановлено даних, які б про це свідчили.
Вирок суду належним чином мотивований, має однозначні судження і не має припущень, його висновки конкретні і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безпідставними.
Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину; відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
При таких обставинах, покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України у виді обмеження волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Таким чином, на думку судової колегії призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів.
За вищевказаних обставин, апеляційна скарга з доповненнями захисника-адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4