У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000049

за апеляційною скаргою начальника Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Кут Березнегуватського району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 197-1 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор Кучеренко Д.С

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000049 від 16.05.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, повернуто прокурору Березнегуватського районного відділу Баштанської місцевої прокуратури.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону. На думку апелянта, допустився помилкових висновків.

Зазначає, що в обвинувальному акті прямо вказаний правовий титул земельної ділянки, зазначено її кадастровий номер, місце розташування та вказано юридичну особу, у користуванні якої перебуває самовільно зайнята ОСОБА_6 земельна ділянка. У ході досудового розслідування до проведення слідчих дій залучалися представники ДП «Березнегуватське лісове господарство», Любомирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області та ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, у зв`язку із чим вказаним особам було достеменно відомо про встановлений факт самовільного зайняття ОСОБА_6 земельної ділянки та суму шкоди, яка спричинена інтересам держави. Не зважаючи на вказані обставини, заяви щодо визнання потерпілими від вказаних осіб не надходили. З цих підстав реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про визнання потерпілими чи про відмову набуття такого статусу, на що посилається суд в ухвалі.

Зазначає, що за результатами аналізу чинного законодавства можна дійти висновку, що у випадку самовільного зайняття земельної ділянки державної власності лісогосподарського призначення майнова шкода завдається державі без визначення конкретної особи потерпілого.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті вказано, що кримінальним правопорушенням заподіяно шкоди у розмірі 539 306, 26 грн. Разом з тим у кримінальному провадженні не визначено особу, якій така шкода заподіяна. Не викладені юридичні ознаки земельної ділянки як предмета злочину у частині визначення правового титулу належності земельної ділянки конкретній особі та закріплення прав останньої щодо неї. В обвинувальному акті зазначено, що самовільно зайнята земельна ділянка лісогосподарського призначення розташована в межах Любомирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, належить державі, передана у постійне у користування державному підприємству «Березнегуватське лісове господарство» на підставі державного акту. Однак, відсутні відомості про органи держави чи місцевого самоврядування, законного володільця, осіб які повноважні їх представляти, яким заподіяно шкоди. Відомості про визнання потерпілими чи прийняття заяви про відмову набуття такого статусу реєстр матеріалів досудового розслідування не містить.

У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить анкетних відомостей кожного потерпілого (представника потерпілого).

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.291 КПК України та його слід повернути прокурору.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого.

Як видно з обвинувального акта у відношенні ОСОБА_6 , останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, а саме у самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику.

В обвинувальному акті вказано, що власником земельної ділянки, яку самовільно зайняв ОСОБА_6 , є держава. Отже, можна зробити висновок, що шкода спричинена саме державі.

Відповідно до ч.1 ст. 167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Згідно ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

У зв`язку із цим, стороні обвинувачення слід визначитися, який орган державної влади у даному випадку має статус потерпілого та вказати його в обвинувальному акті. Не зазначення в обвинувальному акті такого державного органу в якості потерпілого свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

Тому не є слушними доводи апелянта, що потерпілий не встановлений, оскільки заяви від відповідних органів про визнання потерпілими до сторони обвинувачення не надходили.

З урахуванням цих даних судом прийнято правильне рішення. Тому, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу начальника Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у відношенні ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3