Справа № 468/1520/18-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем УКРАЇНИ

03.01.2019 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Баштанка клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000673 та клопотання захисника про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трояни Новобузького району Миколаївської області, неодруженого, непрацюючого, студента 1-го курсу ДНЗ «Баштанський професійний ліцей», з повною загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням Баштанського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000673 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом виявлення 05.11.2018 року в м. Баштанка Баштанського району трупа ОСОБА_8

05.11.2018 року за підозрою у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, затримано ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

06.11.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

08.11.2018 року слідчим суддею Баштанського районного суду Миколаївської області відмовлено в застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

15.11.2018 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09.01.2019 року включно.

29.12.2018 року керівником Баштанської місцевої прокуратури строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до трьох місяців, тобто до 05.02.2019 року.

03.01.2019 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 05.02.2019 року.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує а також впливати на свідка ОСОБА_9 , оскільки знає його місце проживання і навчання та є його близьким товаришем.

Крім того, по справі необхідно провести ряд слідчих (процесуальних) дій, зокрема, отримати висновки судово-медичної, молекулярно-генетичної та комплексної психолого-психіатричної експертиз.

В ході розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою захисник подав письмове клопотання про заміну підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки підозрюваний фактично перебував на волі з 08.11.2018 року по 17.12.2018 року та не вчинив жодних дій, які б вказували на заявлені стороною обвинувачення ризики, тому своєю поведінкою підозрюваний довів достатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора та слідчого, які підтримали клопотання про продовження строку тримання під вартою та заперечили проти задоволення клопотання захисту про заміну запобіжного заходу, думку підозрюваного, його законного представника та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою та підтримали клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, дослідивши матеріали клопотання (світлокопію постанови про продовження строку досудового розслідування; світлокопію витягу з кримінального провадження №0000673; світлокопії протоколів огляду місця події з фототаблицями; світлокопії протоколів допиту потерпілої та свідків; світлокопії протоколів пред`явлення особи для впізнання; світлокопію протоколу затримання від 05.11.2018 року; світлокопію повідомлення про підозру від 06.11.2018 року; світлокопію ухвали про обрання запобіжного заходу), слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей та інше.

При цьому, наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами. А завданням слідчого судді в контексті положень ст. 3 КПК України, за яким до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, є перевірка вказаних ризиків та відповідних фактів, які як обґрунтовують їх наявність, так і спростовують це.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Оцінка обґрунтованості підозри дана судом при розгляді клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу та підтверджується матеріалами клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено, що розслідування справи не закінчено з об`єктивних причин, оскільки по справі необхідно завершити ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, отримати висновки судово-медичної, молекулярно-генетичної та комплексної психолого-психіатричної експертиз.

Крім того керівником Баштанської місцевої прокуратури строк досудового розслідування по даній справі продовжено до трьох місяців.

З аналізу попереднього судового рішення, яким відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід (ухвали Миколаївського апеляційного суду від 15.11.2018 року), слідує, що підставами його обрання було те, що підозрюваний усвідомлює тяжкість можливого покарання, тому може переховуватись від органів досудового розслідування, та те, що свідок ОСОБА_10 є близьким товаришем підозрюваного і останній може чинити на нього тиск.

При цьому, сторона обвинувачення та сторона захисту визнають ту обставину, що ОСОБА_5 після оголошення ухвали від 15.11.2018 року не було одразу взято під варту, а вказана ухвала була фактично виконана лише 17.12.2018 року, тобто з часу звільнення з під варти 08.11.2018 року по 17.12.2018 року вже після повідомлення про підозру, а також і після ухвалення рішення апеляційним судом неповнолітній підозрюваний перебував за місцем свого проживання без будь-якого запобіжного заходу, проте від органів досудового розслідування не переховувався та жодного впливу на свідка ОСОБА_10 не чинив, більш того з того часу підозрюваний фактично сприяє проведенню досудового розслідуванню, добровільно надавши відповідні матеріали для молекулярно-генетичної експертизи та надавши показання по суті повідомленої йому підозри.

Така належна процесуальна поведінка підозрюваного, на переконання слідчого судді, є суттєвою для цілей даного судового розгляду та спростовує позицію обвинувачення щодо того, що ймовірним ризикам того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідка, можна запобігти виключно шляхом продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Крім того, з матеріалів, які характеризують особу підозрюваного, слідує, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю та сім`єю, є студентом 1 курсу ДНЗ «Баштанський професійний ліцей», має позитивну характеристику.

Сама по собі тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не може бути підставою для продовження дії найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки за таких умов при відсутності необхідних даних щодо того, що забезпечення належної процесуальної поведінки особи можливе лише при застосуванні тримання під вартою, порушуватиметься загальна засада кримінального провадження презумпція невинуватості (ст. 17 КПК України), за якою поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою. За такого, продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з підстав тяжкості інкримінованого злочину за наявності фактів, які підтверджують належну поведінку підозрюваного в період, коли до нього не був застосований запобіжний захід, буде необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам закону.
Отже стороною обвинувачення не доведено, що заявлені в клопотанні обставини виправдовують подальше тримання особи під вартою.

Заявлені ж стороною обвинувачення слідчі та процесуальні дії, які залишилось здійснити в даному провадженні, стосується завершення відповідних експертних досліджень, що власне від поведінки підозрюваного жодним чином не залежить та не вимагає його подальшого утримання під вартою.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи «Боротюк проти України», рішення від 16.03.2011 року, Європейський суд з прав людини у п. 62 наголосив, що «існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».
Описане вище вказує на те, що на теперішній час змінились обставини, які були підставою для обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підозрюваний своєю поведінкою підтвердив, що заявленим в попередньому судовому рішенні ризикам можливо запобігти, обравши підозрюваному цілодобовий домашні арешт та зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду і утриматись від спілкування зі свідком ОСОБА_10 ,

При цьому, обираючи певний запобіжний захід чи вирішуючи питання про продовження строку його дії, слід враховувати одне із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі і запобіжних заходів) визначене в ст. 132 КПК України, а саме те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Обрання та продовження дії запобіжного заходу має забезпечувати баланс між інтересами підозрюваного та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування.

Встановленні слідчим суддею обставини та факти свідчать про те, що цілодобовий домашній арешт підозрюваного з покладенням на нього додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами підозрюваного та інтересами досудового розслідування, тому клопотання захисту про заміну підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 199, 201, 309 КПК України слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 відмовити.

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_11 про заміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового слідства, тобто до 05 лютого 2019 року включно, заборонивши залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 утриматись від спілкування зі свідком ОСОБА_10 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід, та відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України негайно доставити підозрюваного ОСОБА_5 до місця його проживання та звільнити з-під варти.

Строк дії ухвали до 05.02.2019 року включно.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя