Ухвала
Іменем України
25 січня 2019 року

м. Київ
справа № 308/10239/17

провадження № 51-288 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2018 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року,

встановив:
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалою від 24 жовтня 2018 року відмовив в задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України (далі КК) на підставі статті 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям та повернув прокурору його клопотання.
Не погоджуючись із указаним рішенням місцевого суду, прокурор звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Закарпатський апеляційний суд ухвалою від 06 листопада 2018 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на зазначену ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з тим, що вона не підлягає апеляційному оскарженню на підставі частини 4 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування вказаних судових рішень. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає,що судом першої інстанції допущено порушення вимог статей 366, 367 КПК, а саме таємниця нарадчої кімнати, що залишилося поза увагою апеляційного суду. Також вказує, що суд апеляційної інстанції дійшов неправомірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки ухвала місцевого суду від 24 жовтня 2018 року, на його думку, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до частини 1 статті 392 КПКв апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 5 статті 288 КПК ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні його клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та повернення цього клопотання.
Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження, мотивував своє рішення тим, що відповідно до положень частини 5 статті 288 КПК, в апеляційному порядку може бути оскаржено лише ухвалу суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, а тому ухвала про відмову в задоволенні клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадженняза апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2018 року, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, оскаржена прокурором ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2018 року відповідно до чинного кримінального процесуального закону не підлягає самостійному оскарженню і в касаційному порядку.
При цьому доводи касаційної скарги прокурора щодо недотримання апеляційним судом загальних засад кримінального провадження є непереконливими.
Так, частиною 6 статті 9 КПК передбачено, що коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу. Однак, у цьому випадку не виникає питань, які б не було врегульовано чи неоднозначно застосовано нормами КПК, адже порядок розгляду клопотань про звільнення особи від кримінальної відповідальності передбачено статтею 288 КПК у § 2 КПК. А тому немає підстав вважати, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті кримінального провадження, не дотримався загальних засад кримінального провадження щодо забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.
Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 2частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2018 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3