Справа № 461/7269/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/56/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 вересня 2018 року,-
В С Т А Н О В И Л А:

Даною ухвалою відмовлено у клопотанні ст.слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про накладення арешту на речі та грошові кошти, які тимчасово вилучені у кримінальному провадженні №0000003 від 03.01.2018р., а саме металевого пеналу приблизним розміром 29Х45Х8 см., із індивідуального банківського сейфу ОСОБА_10 №16, 5 пачок грошових коштів у загальній сумі 38000 доларів США та 5 000 Євро, які знаходяться в індивідуальному банківському сейфі ОСОБА_10 № НОМЕР_1 у банку ПАТ «ВіЕс Банк», фрагмент шнурка із пломбою-стікером, металевий пенал приблизно розміром 29Х45Х8 см із індивідуального банківського сейфу ОСОБА_11 №36.

На дану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що дане рішення є необґрунтованим та незаконним, оскільки постановлене з порушенням норм кримінального процесуального кодексу України. Зазначає, що речі та грошові кошти зазначені в поданні вилучені на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 08.08.2018р. можуть бути використані як докази в кримінальному правопорушенні оскільки на них є сліди наркотичних речовин. По даних речах та грошових коштах призначена експертиза, висновок по якій ще не надійшов. Проведеними слідчими /розшуковими/ діями встановити фактичного власника грошей не представилось можливим, факт використання банківським сейфом ОСОБА_12 , яка є дружиною ОСОБА_13 дає слідству підстави вважати, що даний сейф міг використовуватись для зберігання наркотичних речовин та грошових коштів, одержаних злочинним шляхом від збуту наркотичних речовин. За таких обставин, на думку прокурора, у слідства є достатні підстави вважати, що заява ОСОБА_10 про належність їй вилучених з сейфу грошових коштів не відповідає дійсності та вказані кошти можуть належати членам організованої злочинної групи, яка займалась збутом наркотичних речовин. А тому єдиним можливим способом запобігти ризикам в подальшому приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження речових доказів є їх арешт в порядку ст.170 ч.2 п.1 УКПК України.

В зв`язку з вищенаведеним, просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2018р. та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 задоволити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 на підтримання вимог апеляційної скарги, поясненняОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_8 про заперечення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали подання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відмовляючи в накладенні арешту на грошові кошти та речі, вилучені у кримінальному провадженні, слідчий суддя відмову мотивував тим, що слідчим та прокурором не встановлено власників вилучених грошових коштів, що належить арештовувати, яким критеріям відповідно до ст.98 КПК України, відповідають дані кошти та речі, на які просять накласти арешт, та яким чином грошові кошти мають відношення до кримінального провадження. Слідчим та прокурором не доведено, що накладення арешту на майно забезпечить його збереження к речового доказу та не встановлено будь-яких правових підстав для накладення арешту на грошові кошти.
Висновки слідчого судді відповідають встановленим обставинам і положенням закону.

Відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів .. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання про накладення арешту на речі та грошові кошти, дані речі та грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та по них призначена експертиза, яка проводиться на даний час, слідчими /розшуковими діями встановлюється факт приналежності речей та грошових коштів членам організованої злочинної групи, яка займалась збутом наркотиків, тобто в клопотанні визначено підстави для арешту, вказані в п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Разом з тим, слідчим в клопотанні не наведено обґрунтування на підтвердження висновку, що металевий пенал приблизним розміром 29Х45Х8 см., із індивідуального банківського сейфу ОСОБА_10 №16, 5 пачок грошових коштів у загальній сумі 38000 доларів США та 5000 Євро, які знаходяться в індивідуальному банківському сейфі ОСОБА_10 № НОМЕР_1 у банку ПАТ «ВіЕс Банк», фрагмент шнурка із пломбою-стікером, металевий пенал приблизно розміром 29Х45Х8 см із індивідуального банківського сейфу ОСОБА_11 №36 були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, що гроші набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, в кримінальному провадженні №0000003 підозра не оголошувалась ОСОБА_15 , її сестрі ОСОБА_12 , чи її чоловікові ОСОБА_13 .

Крім того, при апеляційному розгляді зі слів прокурора встановлено, що висновками експертиз не встановлено наявності слідів наркотичних речовин в сейфі і на вилучених коштах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки в клопотанні слідчого не викладено обґрунтування і необхідності арешту майна, а також, що матеріальні об`єкти, зазначені в клопотанні, стосуються кримінального провадження №0000003 від 03.01.2018р., слідчий суддя дійшов правильного висновку про необґрунтованість клопотання слідчого і відсутність підстав для його задоволення.

Доводи апеляційної скарги нічим не підтверджені, такі ґрунтуються лише на припущеннях, а тому не можуть прийматись до уваги.

При апеляційному розгляді колегією суддів досліджено картку відвідувань індивідуального сейфу в спеціальному сховищі ПАТ «ВіЕсБанк» наймача ОСОБА_10 , яка подана прокурором, однак така, крім факту відвідувань вказаного сейфу ОСОБА_10 і ОСОБА_12 не містить жодних даних, які б стосувались підстав, визначених законом, для накладення арешту.

А відтак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст.170, 376,405,419,422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 вересня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання ст.слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4