Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2380/16-к
Провадження № 1-кп/723/141/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження за № 0000427 від 27.06.2016 рокупо обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого , інваліда з дитинства, раніше не судимого ,
у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2016 року приблизно о 19 годині ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, який виник на побутовому грунті між ним та місцевою жителькою гр.. ОСОБА_6 , умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останній один удар рукою в область обличчя, в результаті чого спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді ангулярного перелому нижньої щелепи справа, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 90-Е мд від 30.06.2016 року відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
За таких обставин, суд вважає що вказане діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ст..122 ч.1 КК України спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиросердно розкаявся, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинуваченні, а саме, що він 26 червня 2016 року біля 19 го.00 хв. в АДРЕСА_1 в ході виниклого конфлікту між ним та потерпілою, наніс останній один удар рукою в обличчя.

Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.

Розкаюється у вчиненому. Просить застосувати до нього Закон України «Про амністію»..

Цивільний позов потерпілої про стягнення витрат на лікування визнав частково в сумі 1008 гр.63 коп., в іншій частині позовних вимог як матеріальних так і моральних просив відмовити за недоведеністю.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила факт спричинення їй середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, яке спричинив їй обвинувачений ОСОБА_3 в ході конфлікту . Щодо міри покарання обвинуваченому то просила покарати його по всій строгості закону.

Крім того, потерпіла вважає недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які нею та обвинуваченим не оспорюються . При цьому вказала що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України їй зрозумілий.

Представник потерпілої подав цивільний позов, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 витрати на ліки, лікарські засоби, препарати та матеріали медичного призначення які були нею витрачені в зв`язку з спричиненням їй даного тілесного ушкодження, переклад медичних документів, вартість послуг, пов`язаних з забезпеченням цивільного позову в сумі 45171,01 ( сорок п`ять тисяч сто сімдесять одна гр..01. коп.), витрати на придбання авіаквитка в розмірі 2766 гр., а також просила стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 70 000 гр., оскільки ОСОБА_3 наніс їй тілесне ушкодження, вона в зв`язку з цим терпіла біль, переносила страждання,приниження, страх, тривалий час лікується, погіршились її здібності.

У запереченнях на позовну заяву обвинувачений зазначив, що позовні вимоги визнає частково , в частині матеріальної шкоди в сумі 1008 гр.63 коп., та в частині моральної шкоди в сумі 2000 гр., посилався на те, що додані копії товарних чеків від 13 липня та 19 липня 2016 року не можуть братись до уваги, оскільки вона вже в той час не лікувалась, і на чеку зокрема пропечатано що він є недійсний не фіскальний чек. Згідно медичних документів з історії хвороби та медичної картки вказані ліки в чеках та квитанціях їй не виписувались та не рекомендувались. Окрім того зазначає, що потерпілою та її представником не було надано жодного документу на підтвердження того, що потерпіла проходила в Італії будь - яке лікування пов`язане з отриманою травмою в наслідок дій ОСОБА_3 .. Із документів, які вона надала суду, вбачається, що фактично вона тільки мала би пройти обстеження та проведення аналізів, та інформаційна згода на зубне лікування, яке вона мала би пройти. Заперечує щодо витрат на переклад документів, оскільки переклад робила ОСОБА_10 , а суму 600 гр. сплачено ОСОБА_11 . Що стосується моральної шкоди, то в запереченнях зазначено, що позивачем не зазначено характер та обсяг страждань, які вплинули на розмір шкоди, а також не враховано засад розумності, виваженості та справедливості.
До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості , особу винного, та обставини, що пом`якшують покарання і відсутність обтяжуючих покарання обставин.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується по місцю проживання, є інвалідом з дитинства.

З врахуванням всіх встановлених обставин по кримінальному провадженню, особи винного, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, а також те що обвинувачений позитивно характеризуються , до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання ст..75 КК України, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості до прийняття Закону «Про амністію у 2016 році», який вступив в силу 06.09.2017 року, має на утриманні неповнолітнього сина, не позбавлений щодо останнього батьківських прав, то відповідно до п.»в» ст..1 Закону України «Про амністію» підлягає звільненню від покарання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 . про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого в сумі 45171,01 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та дослідженні аркушів 36-41 тома 1 кримінального провадження суд дійшов таких висновків:
так на аркуші 39 кримінального провад. знаходяться копії товарних чеків від 13.07. та 19.07.2016 року на загальну суму 76 грн. 10 коп.. Відповідно до медичних документів потерпіла ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні з приводу отриманої травми з 27 червня по 01 липня 2016 року, а товарні чеки датовані від 13 та 19 липня, тобто датами під час яких вона не перебувала на лікарняному та дати зазначені набагато пізніше після закінчення нею лікування. Після 01 липня 2016 року їй не призначалось амбулаторне лікування і не прописувались вказані ліки і будь - яких медичних документів після стаціонарного лікування з цього приводу не надано. На аркуші кр.провад. 40 є чек на суму 88, 50 грн.на якому зазначено , що він є «НЕДІЙСНИЙ ЧЕК», «НЕФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК». Також вказана сума не може братись судом до уваги, так як він датований 07.07.2016 року, тобто не в час лікування ОСОБА_6 з 27 червня по 01 липня 2016 року, і згідно медичних документів вказані ліки їй не виписувались та не рекомендувались. Що стосується чеку №11854 на придбання ліків в м. Сторожинець на суму 136, 69 грн. то так само він не може бути доказом так як згідно дати ліки були придбані 11.07.2016 року тобто набагато пізніше, після лікування ОСОБА_6 . Згідно вказаного чеку ОСОБА_6 придбала ліварол - тобто лікарський засіб, який застосовується як протимікробний та антисептичний засіб у гінекології, та не знаходиться в причинному зв`язку в наслідок перелому щелепи.

Чек на суму 370.00 грн. не може бути доказом на підтвердження матеріальної шкоди так як у вказаному чеку вказана вартість за седативні, антисептичні, гіпотензивні (тобто групи ліків) але при цьому, не вказано саме, які ліки вказаних груп, їх назва, що обов`язково повинно бути зазначено, а тому і чек значиться як «недійсним чеком». Також вказана сума не може братись судом до уваги, так як він датований 04.07.2016 року, тобто не під час лікування ОСОБА_6 з 27 червня по 01 липня 2016 року. Крім того, згідно медичних документів ОСОБА_6 після стаціонарного лікування не було призначено подальше лікування і будь - яких документів на підтвердження того, що вона продовжувала лікуватись, не надані. Також, будь - яких ліків вказаних груп лікарями не призначались і тому не може вказана сума враховуватись в суму матеріальної шкоди.Чек на суму 56.00 грн. так само не може бути доказом на підтвердження матеріальної шкоди, так як у вказаному чеку вказана вартість за вітаміни датовані 19.07.2016 року. Чек на суму 15.23 грн. свідчить про придбання фурациліну 13.07.2016 року тобто не під час та в період лікування ОСОБА_6 з 27 червня по 01 липня 2016 року.
Відповідно до чеку за № 11724 на суму 73,00 грн., був придбаний кетанов, перекис водню, та вітаміни - льодяники, які не застосовуються при лікуванні перелому щелепи. Дата в ньому 04.08.2016 року, тобто датований через місяць після лікування ОСОБА_6 . Що стосується чеку на суму 291, 20 грн. так він так само, не може бути доказом на підтвердження заподіяної шкоди, так як у вказаному чеку вказана вартість, за анальгетики, анестезуючі, антибіотики, вітаміни, протитуберкульозні (тобто групи ліків) але при цьому не вказано саме які ліки, їх назву, тому виходячи з цього чек значиться як «недійсним чеком». Крім того, згідно медичних документів ОСОБА_6 після стаціонарного лікування не було призначено подальше лікування та не прописані будь - які медикаменти з групи протитуберкульозних, а також фурациліну, вітамінів. Квитанція до прибуткового касового ордера № 1/7 на суму 100 грн., свідчить про сплату вказаної суми за переклад. Але при цьому, не зазначено за що і яким чином він перебуває в прямому - причинному зв`язку з діями ОСОБА_3 так як потерпілою доказу з приводу цього не надано. Крім того, вказана квитанція датована 04.07.2016 року тобто, після закінчення лікування ОСОБА_6 і на той час будь яких документів з яких були зроблені переклади до позовної заяви не додавались . Виходячи з цього, вказана сума не може братись судом до уваги . Копія аркушу паперу в клітинку з печаткою та цифрами 67. 60, так само не може бути доказом на підтвердження матеріальної шкоди так як копія цього паперу з вказаними цифрами не вказує і не є документом який свідчить про придбання хоч чогось і те що ці цифри відповідають якійсь вартості та є підтвердженням гривневому розрахунку, чи будь якому грошовому визначенню. Також, вказана копія клаптику паперу не відповідає вимогам платіжного документу (квитанції, чеку, тощо) та не свідчить про будь - які розрахунки, придбання чи матеріальні витрати і тому вказана сума не повинна враховуватись при визначені та на підтвердження заподіяної матеріальної шкоди.
Що стосується квитанції до прибуткового касового ордера від 04.07.2016 року про внесення ОСОБА_6 безповоротної фінансової ДОПОМОГИ на суму 500.00 грн., то суд дійшов висновку що ця фінансова допомога надана ОСОБА_6 не є матеріальними витратами на її лікування, а є її власною ініціативою викликаною доброчинністю та власним бажанням надати допомогу медичній установі де вона раніше лікувалась .
Відповідно до довідки та чеків на суму 19,09 гр.,32,55 гр., 117 гр., 285,90 гр. підтверджена сума витрат ОСОБА_6 на лікування в сумі 1463 гр.12 коп.
Що стосується суми витраченої на лікування в Італії, то не було надано документу на підтвердження того, що потерпіла проходила в Італії будь - яке лікування пов`язане з отриманою травмою .. Із документів, які вона надала суду, вбачається, що фактично вона тільки мала би пройти обстеження та проведення аналізів, та інформаційна згода на зубне лікування, яке вона мала би пройти. Окрім того при цьому у всіх документах виконаних італійською мовою відсутні дані, тобто, підписи лікаря чи уповноваженої особи яка склала вказані довідки і так само відсутні будь - які печатки (штам) вказаної установи, що вказує про невідповідність вказаних довідок про їх сумнівність та неналежний і не допустимий доказ. Про те, що вказані документи та рекомендоване лікування потерпілій не мають ніякого відношення до отриманої ОСОБА_6 травми знайшло додатково своє підтвердження і у висновку комісійної судової - медичної експертизи за №064 ар.провад. 231-239 тому 1, згідно якої виявлене у гр.. ОСОБА_6 ушкодження ангулярний перелом нижньої щелепи справа має травматичний характер і в будь-якому причинному зв`язку з лікуванням підекспертною захворювань зубного апарату, в тому числі встановленням вставних чи фіксуючих протезів не перебуває. Комісією експертів вивчені переклади з італійської мови документів, які свідчать, що під час стоматологічного лікування ОСОБА_6 в Італії проводився ряд обстежень, лікування болю, пластика для очищення. У вищезазначених документах комісією експертів не виявлено опису зубного апарату підекспертної, вказівок на наявність патології зубного апарату як хворобливого, так і травматичного походження (відсутні діагнози), з огляду на що, комісія експертів не вбачає причинного зв`язку між травмуванням ОСОБА_6 та подальшим можливим лікуванням, протезуванням зубів з наданих представником матеріалів. А тому додатково спростовують матеріальні витрати на суму 23369 грн. 36 коп. та матеріальну шкоду на вказану суму. На цій підставі не можуть бути задоволені витрати за переклад в сумі 600грн..
На ар.провад. 100-105 є копії квитанції № 75 на суму 200 гривень та чек від 18.07.2018 року про наданні стоматологічні послуги на загальну суму 17 040 грн., та чек від 16.04.2018 року про надані стоматологічні послуги на суму 800 грн.., які не можуть бути доказом на підтвердження матеріальної шкоди так як в квитанції не зазначено за які послуги проведена дана оплата, крім того в чеку від 18.07.2018 року про наданні стоматологічні послуги ОСОБА_6 на загальну суму 17 040 грн.,зазначено діагноз: часткова вторинна адентія верхньої щелепи, хронічний пульпіт, деформація зубної дуги верхньої щелепи, та вторинний карієс зубів. Про те що вищевказане лікування пов`язане з травмою ОСОБА_6 26.06.2016 року нічим не підтверджено. Також, відповідно до висновку експерта за № 031-Д виходячи з медичного висновку, головного лікаря стоматологічної поліклініки ОСОБА_12 рекомендоване: реконструкція нижньої щелепи за допомогою КАПИ опозиціонера. Тобто, таке саме лікування прикусу, як і рекомендоване лікарем в Італії, що в своїх показах під час допиту підтвердив і експерт ОСОБА_13 в судовому засіданні.
Що стосується витрат на суму 2766 грн.13 коп. в частині майнової шкоди за придбання авіаквитка до Італії, то суд зазначає наступне
Законом відповідно до вимог ст. 118 КПК України передбачені процесуальні витрати які складаються із витрат, пов`язаних із прибуттям до місця судового провадження.
Згідно ст. 122 КПК України потерпілим, оплачується проїзд, наймання житла та добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту).
Потерпіла ОСОБА_6 є уродженка с. Верхні Петрівці, зареєстрована на території АДРЕСА_2 , з 31.07.1996 року по даний час. Тому витрати з приводу її польоту в Італію та позовні вимоги в цій частині є безпідставні.
. Що стосується моральної шкоди, то суд вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, оскільки потерпіла терпіла фізичний біль, лежала в лікарні, їй проведено іммобілізацію перелому нижньої щелепи зазубними шинами із зачіпними петлями, що супроводжувалось постійним нервовим навантаженням, дискомфортом, пов`язаним з обмеженням у прийнятті їжі, стресом та біллю.

Також відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 031-Д комісією експертів при проведенні огляду ОСОБА_6 виявлено зміни мяких тканин обличчя у вигляді деякого сплощення та певного «западання» правої щоки, у порівнянні з лівою, а також незначне опущення правого кута рота зі згладженням носо-губної складки справа, які перебувають у прямому причинному зв`язку із травмою (апгулярний перелом нижньої щелепи справа).яка як відомо із матеріалів справи мала місце 27.06.2016 року. Щодо вказаної дати , то експерт ОСОБА_13 в судовому засіданні ствердив, що допущена помилка в написанні дати.
У відповідності до вимог ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди відноситься до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване ст.ст. 32, 56 Конституції України.
Цивільне законодавство України, під моральною шкодою розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч.3, ч.4 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п.3, 9 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
З огляду на фактичні обставини справи та матеріали провадження, убачається причинний звязок між заподіяною потерпілій моральною шкодою та протиправними діями обвинуваченого.
Суд приходить до висновку, що позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, т.я. моральна шкода виражається у перенесених потерпілою емоційних, фізичних, психічних стражданнях, які вона зазнала як під час скоєння злочину та, які призвели до порушення звичайного способу життя .
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого суд приймає до уваги зазначені в експертизі зміни в обличчі потерпілої, а також те, що потерпіла є жінкою і стан її обличчя має для неї велике значення, суд дійшов висновку про значну моральну шкоду.
Але враховуючи принципи розумності та справедливості суд дійшов висновку стягнути дану моральну шкоду в сумі 55 000 гр.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 369,370,371,373,374,376,395 КПК України, ст..1206 ЦК України, та ст..ст.1167, 1168. 1187 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і за його вчинення призначити йому покарання : два роки обмеження волі.

На підставі ст..75, ст.76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік і шість місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме на виїзджатиме без дозволу органів пробації за межі України, повідомлятиме органи пробації про зміну місця проживання , періодично з`являтиметься в органи пробації для реєстрації.

Відповідно до п.»в» ст..1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який вступив в силу 06.09.2017 року звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання..

Позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду, спричинену злочином в сумі 1463 гр.12 коп.( одну тисячу чотириста шістдесят три гр..12 коп.), та моральну шкоду в сумі 55000 гр. (п`ятдесят п`ять тисяч гр..).
На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: