Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 371/1551/17
Провадження № 1 кп/368/54/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2018 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

Головуючий: суддя ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 2 ст. 309 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000596 від 22.10.2017 року відносно обвинуваченого:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пустовіти Миронівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, непрацюючого, раніше не судимого, якому в рамках даного кримінального провадження 23.11.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України, - незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту, відносно якого в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обирався, -
- з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:

Прокурор, - ОСОБА_4

- сторона захисту:

Обвинувачений, - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні судом встановлено наступні фактичні обставини справи:
Обвинувачений ОСОБА_3 01 жовтня 2017 року близько 10 години у власних потребах перебував на відкритій ділянці місцевості, що розташована на відстані орієнтовно ста метрів від будинку АДРЕСА_3 , де, шляхом візуального огляду неподалік занедбаного приміщення тваринницької ферми побачив рослини коноплі, точну кількість яких в судовому засіданні встановити не вдалося.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник раптовий, невизначений (щодо кількості рослин) умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, для подальшого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , свідомлюючи злочинність своїх подальших дій, діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості за вказаною адресою, усвідомлюючи, що це наркотичний засіб, обіг якого заборонено, зірвав кілька рослин коноплі, подрібнив та упакував їх частини до паперового ящика, здійснивши таким чином незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якої заборонено канабіс, після чого переніс до свого помешкання, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , де розпочав його незаконне зберігання у власній кімнаті, - для власного вживання без мети збуту.

Далі, 22 жовтня 2017 року орієнтовно о 11 годині обвинувачений ОСОБА_3 з с. Пустовіти Миронівського району Київської області, маючи при собі вказаний паперовий ящик, в якому знаходилася наркотична речовина, обіг якої заборонено - канабіс, на попутному, невстановленому в ході судового розслідування транспорті, попрямував до м. Миронівка Київської області, з метою зберігання в нішому місці проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим здійснив незаконне перевезення наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабіс.

Того ж дня, - 22 жовтня 2017 року, орієнтовно об 15 годині обвинувачений ОСОБА_3 , прямуючи по вул. Соборності м. Миронівка Київської області в напрямку свого помешкання був зупинений працівниками поліції.

На місці зупинки обвинувачений ОСОБА_3 в період часу з 17 год. 12 хв. по 17 год. 35 хв. добровільно видав працівникам поліції паперовий ящик, з вмістом наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс.

За результатом експертизи матеріалів, речовин та виробів №19/11-2/434- СЕ/17 від 10.11.2017 установлено, що надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом.

Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину, становить 544, 4 г.

Канабіс згідно зі Списком №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 № 1890; від 04.06.2008 № 518; від 02 12.2009 № 1298; від 31.05.2010 № 373; від 05.01.2011 № 4 та від 02.03.2011 № 327; від 27.07.2011 № 796; від 05.10.2011 № 1050), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно таблиці № 2 наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», канабіс масою від 500 г. до 2500 г. відноситься до великих розмірів.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України як умисні, протиправні дії, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.
Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 .
Склад злочину.
Об`єктом злочину в даному випадку є порушення обвинуваченим ОСОБА_3 встановленого порядку поводження із засобами та речовинами, що можуть викликати наркоманію, в даному випадку, - з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс.
Предметом злочину є наркотичний засіб, - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс.
Кваліфікуюча ознака злочину, - великий розмір наркотичного засобу.
Невеликі, великі, особливо великі розміри наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу, затверджені наказом МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188.
Відповідно до вказаного нормативного акту, розмір наркотичних засобів, які були виявлені у обвинуваченого ОСОБА_3 відноситься до категорії великого розміру наркотичних засобів.
Об`єктивна сторона, - вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 умисних дій, спрямованих на порушення встановленого законодавством порядку обігу наркотичних засобів, які виразилися в умисному, протиправному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів, проте, з обов`язковою метою суб`єктивної сторони складу злочину, - без мети збуту.
Суб`єкт злочину, - загальний, тобто особа, яка досягла 16 ти річного віку, відповідно, обвнувачений ОСОБА_3 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Суб`єктивна сторона, - прямий умисел ОСОБА_3 на придбання, зберігання та перевезення наркотичної речовини, з обов`язковою ознакою, - без мети збуту.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 309 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні:
Положення ст. 18 КПК України, та ст. 63 Конституції України йому судом роз`яснені та зрозумілі.
Дослівно, - зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо обставин вчиненого ним злочину відповідають дійсності, тому добавити нічого не зможе.
Окрім того, на запитання суду обвинувачений ОСОБА_3 відповів наступне.
Почав вживати канабіс шляхом куріння з 2015 року, вживання було періодичне, з метою забавки, а потім з лікувальною метою, - з метою покращення сну.

Окрім того, зазначив, що алкоголь не вживає, а тому він вибрав такий спосіб розслабляти свою нервову систему.

Іншим шляхом, зокрема, шляхом ін`єкцій, вживання різного роду пігулок, він наркотичні засоби не вживав.

Він знає, що зберігання коноплі, та її куріння законом заборонено, за порушення чого передбачено кримінальну відповідальність, проте, легковажно розраховував на ту обставину, що у нього ніхто не знайде наркотичний засіб, а тому не зміг втриматися від зберігання наркотичного засобу, з метою подальшого його вживання шляхом куріння.

Наголосив на тій обставині, що він дану коноплю взяв лише для власного споживання, мети на збут її кому небуть у нього не було.

01 жовтня 2017 року близько 10 години у власних потребах перебував в с. Пустовіти Миронівського району Київської області.

Він перебував в цьому селі в зв`язку з тим, що на його території розміщений житловий будинок по АДРЕСА_4 , який належить його матері, але вже на той час вони з матір`ю в цьому будинку не проживали, лише іноді навідувалися в будинок.

Коли він знаходився неподалік будинку АДРЕСА_3 , неподалік закинутої тваринницької ферми він помітив рослини коноплі.

Він вирішив їх зірвати, щоб потім вживати їх шляхом куріння.

Він підійшов до кущів коноплі, нарвав гілки з трьох кущів, точної кількості вказати не може, - адже не рахував, та які помістив в подальшому в картонну коробку з під взуття, яка знаходилася в поліетиленовому пакеті, після чого заніс їх до будинку матері, який розміщено за адресою: АДРЕСА_4 , де почав коноплю зберігати.

22 жовтня 2017 року він вирішив перевезти всю зірвану коноплю в будинок, який розміщено по АДРЕСА_5 , в якому проживає спільно з матір`ю та її співмешканцем, після чого взяв картонний ящик, який лежав в поліетиленовому пакеті, вийшов до головної дороги в с. Пустовіти, зупинив попутній автотранспорт, на якому доїхав до м. Миронівка, вийшов з автомобіля та попрямував до свого місця помешкання.

Коли він йшов по АДРЕСА_3 , неподалік території непрацюючого цукрового заводу, його зупинили працівники поліції, які запитали в нього, що знаходиться в пакеті, на що він чесно зізнався, що в пакеті знаходиться конопля.

Після цього працівники поліції запросили понятих, при яких він в добровільному порядку видав коноплю працівникам поліції.

У вчиненому щиро розкаюється, дає обіцянку, що більше таких дій вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати, та не призначати покарання, яке пов`язане з позбавленням волі.
Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, що його покази не є результатом якихось погроз або обіцянок, приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 309 КК України.
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду письмове зізнання у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України.
Перед прийняттям письмового зізнання у вчиненні злочину в обвинуваченого ОСОБА_3 судом з`ясовані наступні обставини:
- обвинувачений розуміє своє право, передбачене ст. 62 Конституції України, - вважати себе невинуватим, а також право, передбачене ст. 6 Конвенції, - на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку судом, який встановить або обгрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення, чи спростує таке обвинувачення;

- обвинувачений розуміє право допитувати свідків обвинувачення під час судового слідства та право на виклик та допит свідків захисту;

- обвинувачений розуміє, що якщо він визнає себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, - у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України, то судовий розгляд в повному обсязі може не відбутися, докази, які він визнає, і які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, досліджуватися не будуть і тим самим він відмовляється від процесуальних прав, на повний судовий розгляд, передбачених ст. 21 КПК і ст. 6 Конвенції;

- протягом останніх 72 годин сильнодіючих лікарських препаратів чи алкогольних напоїв обвинувачений не вживав;

- заява обвинуваченого про визнання вини не є результатом якихось погроз йому чи членам його сім`ї, або обіцянок, як з сторони працівників поліції, так і з сторони працівників прокуратури чи інших третіх осіб.

- подаючи дану заяву, обвинувачений беззаперечно визнає, що винуватий у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України;
- суд пояснив обвинуваченому кваліфікацію злочину, в якому обвинувачений визнає себе винуватим, і, відповідно, обвинувачений погоджується з такою кваліфікацією вчинених ним дій;

- обвинувачений погоджується із зібраними у справі доказами, як достовірними і допустимими;

- обвинувачений розуміє, що покарання йому буде призначено відповідно до вимог ст. 65 КК і що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 66 КК, або ж відсутності (наявності) обставин, що обтяжують покарання, строк або розмір покарання, відповідно до положень ст. 69-1 КК України не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (частини статті) обвинувачення;

- обвинувачений розуміє, що розмір та вид покарання, яке може бути йому призначено, не буде підставою для відмови від заяви про визнання вини, якщо обвинувачений подає її суду, а обвинувачений вправі буде оскаржувати тільки розмір та вид покарання;

- обвинуваченому роз`яснено, що санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від двох до п`яти років;

- знаючи про розмір покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, він бажає відмовитися від розгляду кримінального провадження з дослідженням всих доказів, обмежившись лише його допитом, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються характеризуючих даних про його особу, висновок органу пробації, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, та судових витрат на залучення експерта, не досліджуючи інші докази, і бажає подати письмову заяву про визнання вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Письмову заяву про зізнання обвинуваченого ОСОБА_3 приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, однак, за клопотанням прокурора ОСОБА_4 та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за не доцільне:
- допит свідків, які зазначені в обвинувальному акті;
- дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, -
- обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням висновку органу пробації, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, та витрат на залучення експерта, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема, висновок органу пробації, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :

- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 17 квітня 2008 року Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Пустовіти Миронівського району Київської області, зареєстрований з 01.10.1991 року за адресою: АДРЕСА_6 , відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є громадянином України, та на час вчинення злочину досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, так як кримінальна відповідальність за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України настає з моменту досягнення осудною особою віку 16 ти років, відповідно, є суб`єктом злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України;

- згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, яка видана 10.03.2006 року ДПІ в Миронівському районі, обвинувачений ОСОБА_3 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

- згідно довідки № 32, яка видана 15 листопада 2017 року виконавчим комітетом Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області, по місцю реєстрації обвинувачений ОСОБА_3 характеризується посередньо;

- згідно довідки вимоги про судимість № 8 13112017/32015, станом на 13.11.2017 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні будь які відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності, відповідно, раніше не судимий;

- згідно довідки № 8429/109/1011/02 - 17, яка видана 08.11.2017 року поліклінічним відділенням КПП «Миронівська центральна районна лікарня», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий: АДРЕСА_4 , - на диспансерному обліку в кабінеті психіатра не перебував і не перебуває, за медичною допомогою не звертався;

- згідно довідки № 8429/109/109/02 - 17, яка видана 08.11.2017 року поліклінічним відділенням КПП «Миронівська центральна районна лікарня», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий: АДРЕСА_4 , - на диспансерному обліку в кабінеті нарколога не перебував і не перебуває, за медичною допомогою не звертався;

- згідно досудової доповіді органу пробації від 22.12.2018 року, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, спосіб його життя, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення (при середньому рівні небезпеки для суспільства), орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладання на правопорушника обов`язків, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України та обов`язкового працевлаштування.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:
- згідно постанови слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 22.10.2017 року визнано та приєднано до кримінального провадження № 0000596 від 22.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в якості речових доказів наступні речі:
- два поліетиленові пакети з вмістом речовини рослинного походження, зовні схожої на наркотичний засіб канабіс та речовину рослинного походження, зовні схожої на наркотичний засіб канабіс, які знаходилися в добровільно виданому ОСОБА_3 картонному ящику, та які під час огляду було поміщено до спеціального пакету № 0008187 та вилучено до Миронівського ВП, у кримінальному провадженні № 0000596.

- Згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000596 на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області здано наступні речові докази:
- речовини рослинного походження, які знаходяться в спеціальному пакеті № 2088461, обсяг, - 1 шт.

Відомості про вид упаковки та написи на ній чи про написи на бирці:

Спеціальний пакет з індивідуальним номером № 2088461.

Номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, - 19.

Порядковий номер 111.

- згідно ухвали слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2017 року про арешт майна:
- Накласти арешт на тимчасово вилучені два поліетиленові пакети з вмістом речовини рослинного походження зовні схожою на наркотичний засіб канабіс та речовину рослинного походження зовні схожою на наркотичний засіб канабіс, які знаходилися в добровільно виданому ОСОБА_3 картонному ящику та які під час огляду було поміщено до спеціального пакету № 0008187 та вилучено до Миронівського ВП, у кримінальному провадженні № 0000596;

- Заборонити використання та розпорядження арештованим майном, вказаним в п. п. 2 резолютивної частини ухвали (окрім дій спрямованих на забезпечення збереження майна та проведення експертизи).

- Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

- Копію ухвали негайно вручити слідчому, вручити ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_3 , що він має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Арешт майна може бути скасований повністю або частково за клопотанням власника або володільця майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються витрат на залучення експертів.
- згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000596 від 22.10.2017, витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні (висновок експерта № 19/11 2/434 СЕ/17 від 10.11.2017) становлять 593 (п`ятьсот дев`яносто три) грн. 22 коп.

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого злочину, наявності відомостей про судимість, позицію прокурора, висновок органу пробації.
Так, санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.
Згідно положень ст. 24 КК України злочин, який передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, та який вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , є умисним злочином.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше 5 років, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин середньої тяжкості.
Обставиною, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні не встановлено.
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, вчинених умисно, фактично матеріальна шкода злочином не завдана, згідно досудової доповіді органу пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в найнижчій межі санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, так як, зважаючи на обставини справи, вище досліджені судом, призначення більшого терміну покарання, ніж найнижча межа санкції, на думку суду, в даному випадку буде занадто суворим, та такими, що не відповідають тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, обставинам справи, характеризуючим обставинам обвинуваченого ОСОБА_3 .
Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, - найнижча межа санкції ч. 2 ст. 309 КК України, що судом обгрунтовано нижче, окрім цього саме на такому розмірі покарання у виді позбавлення волі наполягав представник державного обвинувачення, - прокурор, а тому суд вважає, що призначення саме такого виду покарання, як позбавлення волі, та в такому розмірі, - 2 (два) роки, буде відповідати обставинам вчиненого злочину, та, особливо, особі обвинуваченого ОСОБА_3 , з урахуванням, зокрема, висновку органу пробації, який суд вважає за слушний, та, відповідно, враховує при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Окрім того, суд, з урахуванням обставин справи, що були встановлені в судовому засіданні, вважає, що, окрім обов`язків, які зазначені в ч. 1 ст. 76 КК України, на обвинуваченого ОСОБА_3 слід додаткового покласти обов`язки, які передбачені ч. 2 ст. 76 КК України, так як це є правом суду при застосуванні положень ст. 76 КК України, та суд вважає, що покладення на засудженого ОСОБА_3 саме таких обов`язків, - буде необхідним та достатнім дієвим способом для виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_3 , з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, та обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .
Окрім того, суд вважає, що покладення на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, що зазначені в ч. 2 ст. 76 КК України у виді:
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, - сприятимуть найскорішому процесу виправлення та перевиховання засудженого.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не виявлено.
Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки (найнижча межа санкції ч. 2 ст. 309 КК України), з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - є раніше не судимим, злочин відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, подав до суду письмове зізнання у вчиненому злочині, по місцю проживання характеризується посередньо, матеріальної шкоди даним злочином не завдано, враховуючи позицію прокурора, який наполягав саме на такому виду та розміру покарання, висновок органу пробації, тому до нього необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі строком на 2 (два) роки, з застосуванням положень ст. 75, (іспитовий строк терміном на 2 роки), ст. 76 КК України, - як превентивний захід до вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових злочинів, зокрема, злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні передбачені ст. 131 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Як вказано судом вище, в рамках даного кримінального провадження згідно ухвали слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 29 липня 2017 року, був застосований захід забезпечення кримінального провадження, а саме, - арешт майна на наступні відшукані та вилучені в ході обшуку матеріальні об`єкти:

- два поліетиленові пакети з вмістом речовини рослинного походження зовні схожою на наркотичний засіб канабіс та речовину рослинного походження зовні схожою на наркотичний засіб канабіс, які знаходилися в добровільно виданому ОСОБА_3 картонному ящику та які під час огляду було поміщено до спеціального пакету № 0008187 та вилучено до Миронівського ВП, у кримінальному провадженні № 0000596;

Суд вважає, що з метою вирішення в подальшому долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ст. 100 КПК України, слід застосувати ч. 4 ст. 174 КПК України, - та скасувати арешт з майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді.
Так, згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з майна.
Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили, при цьому:
- згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується;
Так, як було судом вказано вище, згідно постанови слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 22.10.2017 року визнано та приєднано до кримінального провадження № 0000596 від 22.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в якості речових доказів наступні речі:

- два поліетиленові пакети з вмістом речовини рослинного походження, зовні схожої на наркотичний засіб канабіс та речовину рослинного походження, зовні схожої на наркотичний засіб канабіс, які знаходилися в добровільно виданому ОСОБА_3 картонному ящику, та які під час огляду було поміщено до спеціального пакету № 0008187 та вилучено до Миронівського ВП, у кримінальному провадженні № 0000596.

На даний час вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, про що свідчить квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000596 від 22.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Враховуючи вищевикладену норму КПК України, що стосується речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- речові докази, а саме:
- два поліетиленові пакети з вмістом речовини рослинного походження, зовні схожої на наркотичний засіб канабіс та речовину рослинного походження, зовні схожої на наркотичний засіб канабіс, які знаходилися в добровільно виданому ОСОБА_3 картонному ящику, та які під час огляду було поміщено до спеціального пакету № 0008187 та вилучено до Миронівського ВП, у кримінальному провадженні № 0000596, - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Згідно довідки про витрати на проведення судової експертизи № 19/11 2/434 СЕ/17, витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000596 від 22.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, становлять 593 (п`ятьсот дев`яносто три) грн. 22 коп., які на підставі ч. 1 ст. 126 КПК України слід стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Пустовіти Миронівського району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 17 квітня 2008 року Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..ст. 65, 75, 76, 89, 90, ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України, як за умисні, протиправні дії, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Заходи забезпечення кримінального провадження.
Запобіжні заходи.
Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 176 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Арешт майна, (п. 7 ч. 2 ст. 131, ст. 170 КПК України).
Арешт майна з наступних речей:
- двох поліетиленових пакетів з вмістом речовини рослинного походження зовні схожою на наркотичний засіб канабіс та речовину рослинного походження зовні схожою на наркотичний засіб канабіс, які знаходилися в добровільно виданому ОСОБА_3 картонному ящику та які під час огляду було поміщено до спеціального пакету № 0008187 та вилучено до Миронівського ВП, у кримінальному провадженні № 0000596, - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено ст. 100 КПК України.
Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі:
- два поліетиленові пакети з вмістом речовини рослинного походження, зовні схожої на наркотичний засіб канабіс та речовину рослинного походження, зовні схожої на наркотичний засіб канабіс, які знаходилися в добровільно виданому ОСОБА_3 картонному ящику, та які під час огляду було поміщено до спеціального пакету № 0008187 та вилучено до Миронівського ВП, у кримінальному провадженні № 0000596., - які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, за адресою: 08801, Київська область, м. Миронівка, вул. Лермонтова, будинок № 20, - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Пустовіти Миронівського району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 17 квітня 2008 року Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави кошти в сумі 593 (п`ятьсот дев`яносто три) грн. 22 коп., - витрат на залучення експерта, - за проведення експертизи № 19/11 2/434 СЕ/17 від 10.11.2017 року в рамках кримінального провадження № 0000596 від 22.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1