Провадження № 1-кп/127/1065/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про який внесені 09.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003586, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивуючи наступним. Прокурор просив врахувати, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення злочину, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, тому існує ризик, що обвинувачена може переховуватись від суду. Крім того, звернув увагу суду, що обвинувачена офіційно не працювала, неодружена, немає на утриманні неповнолітніх дітей, що на думку прокурора може свідчити про відсутність у ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків, а також стабільного джерела прибутку. Прокурор зазначив, що ОСОБА_6 особисто знайома із особою, яка допитана в якості свідка, тому існує ризик, що вона може впливати на свідка, з метою уникнення притягнення її до кримінальної відповідальності.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 щодо продовження дії запобіжного заходу заперечував. Зазначивши, що ризики передбачені ст. 177 КПК України на його думку прокурором не доведені. Адвокат ОСОБА_7 зазначив, що з моменту обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 обставини кардинально змінились. Просив врахувати, що обвинувачена змінила свою позицію та частково визнала свою вину. На даний час потерпілий подав заяву про те, що йому відшкодовано шкоду та в нього відсутні претензії до обвинуваченої. Також захисник наголосив, що у ОСОБА_6 є донька та онук, якого вона допомагала утримувати, що свідчить про її міцні соціальні зв`язки. Захисник звернув увагу суду, що обвинувачена має постійне місце проживання. Адвокат ОСОБА_7 просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на більш м`який.
Обвинувачена ОСОБА_6 заперечувала щодо тверджень прокурора та зазначила, що до затримання вона працювала позмінно (тиждень через тиждень) зі своєю донькою. Також повідомила, що вона займалась вихованням онука. Обвинувачена зазначила, що наміру впливати на свідка чи переховуватись від суду у неї немає.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2018 року обвинуваченій обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.02.2019 року з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно рішень Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченою переховуватися від суду, чинити тиск на свідків, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Суд, розглядаючи клопотання прокурора, щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховує, що остання обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який, в разі доведення її винуватості, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Відтак, у суду є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватись від суду. Також прокурор зазначив, що обвинувачена знає особисто особу, яка допитана в якості свідка в межах даного кримінального провадження, тому існує ризик, що у разі зміни обвинуваченій запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою, остання може чинити тиск на свідка, з метою зміни його показів в судовому засіданні. Також на думку суду обвинувачена може перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином. На переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої.
За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - задовільнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів з 20.02.2019 до 20.04.2019 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької місцевої прокуратури для відома.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: