Постанова

іменем України

12 березня 2019 року

м. Київ
справа № 760/14555/18
провадження № 51-10517 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
особи, звільненої від
кримінальної відповідальності ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001172, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя м. Києва, такого, що не має судимості,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Солом`янський районний суд м. Києва ухвалою від 27 червня 2018 року звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК, на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям і кримінальне провадження щодо нього закрив.
Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 20 вересня 2018 року ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишив без змін, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він наприкінці вересня 2016 року, перебуваючи на Дарницькій площі у Дніпровському районі м. Києва, з метою підробки учнівського квитка та подальшого його використання для безкоштовного проїзду у громадському транспорті, вступив у злочинну домовленість із невстановленою особою, якій для виготовлення підробленого учнівського квитка передав фотокартку зі своїм зображенням.
Цього ж дня зазначена особа передала ОСОБА_6 підроблений учнівський квиток № 200, виданий 19 вересня 2016 року середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 99 м. Києва на його ім`я, а він, у свою чергу, дав цій особі 100 грн.
20 червня 2017 року приблизно об 11 год. 30 хв. ОСОБА_6 , проходячи через контрольно-пропускний пункт на станції метро «Вокзальна» в Солом`янському районі м. Києва, з метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті пред`явив працівнику поліції вищезазначений підроблений учнівський квиток. Після цього працівник поліції запросив його до службового приміщення станції метро і в подальшому учнівський квиток вилучив.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, ставить вимогу про скасування оскарженої ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне застосування щодо ОСОБА_6 положень ст. 45 КК. Вважає, що оскаржена ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

У запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 зазначає про безпідставність доводів цієї скарги та необхідність залишення її без задоволення, а оскарженої ухвали апеляційного суду без зміни.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 касаційну скаргу прокурора не підтримав, ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше умисного злочину невеликої тяжкості, крім корупційного, за умови якщо особа після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
З матеріалів кримінального провадження видно, що під час судового розгляду ОСОБА_6 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК.

Урахувавши думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, а також те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, інкриміновані йому правопорушення відповідно до ст. 12 КК відносяться до злочинів невеликої тяжкості, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв їх розкриттю, шкода завдана не була, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість задоволення клопотання ОСОБА_6 та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК у зв`язку з дійовим каяттям.

Апеляційний суд переглянув зазначену ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_6 за апеляційними скаргами прокурорів, в яких, зокрема, йшлося про неправильне, на думку апелянтів, застосування положень ст. 45 КК та безпідставне звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, іпостановив мотивовану ухвалу, якою залишив ці скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. При цьому на доводи апеляційних скарг прокурорів, які аналогічні доводам, викладеним у касаційній скарзі, суд апеляційної інстанції дав мотивовані відповіді.

Ухвала апеляційного суду не суперечить ст. 419 КПК.

Істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би підставою для зміни або скасування оскарженої ухвали апеляційного суду у кримінальному провадженні не виявлено.
Враховуючи викладене, а також те, що прокурор, яка погоджувала обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні та підтримувала обвинувачення в суді першої інстанції, погодилась з наявністю підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та не заперечувала проти задоволення відповідного клопотання сторони захисту, а прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом касаційної інстанції, не підтримав касаційну скаргу прокурора, колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення цієї скарги.
Керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3