У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2019 Справа №607/12095/17

Провадження № 1-в/607/352/2018

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , представника Тернопільського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі клопотання начальника Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого: 12 січня 2018 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому ставиться питання про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що протягом іспитового строку ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, оскільки після розгляду Тернопільським міськрайонним судом подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання від 01 червня 2018 року, у задоволенні якого було відмовлено, не дотримувався обов`язку, покладеного на нього судом відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Представник органу пробації в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому та просять його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання, оскільки іспитовий строк встановлений судом на даний закінчився.

Засуджений ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився не повідомивши суд про причини неявки.

Суд, заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання та особову справу на засудженого, приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до основного покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засуджений звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
02 березня 2018 року вирок прийнятий до виконання Тернопільським міськрайонним відділом з питань пробації.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року в задоволенні клопотання старшого інспектора Тернопільського міськрайонного відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Частиною 2 ст. 78 КК України встановлено підстави направлення засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України невиконання обов`язків вважається таким, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Згідно ч.2 ст.166 вказаного Кодексу, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 6 ст. 166 КВК України, у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Пунктом 3 ч.2 ст.539 КПК України встановлено, що у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п.8 ч.1 ст.537 цього Кодексу, тобто при вирішенні питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.
Відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України, у судове засідання з розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.
Суду не надано документально підтверджених відомостей про те, чи мав засуджений ОСОБА_6 реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можливо розглядати факти, викладені у клопотанні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п. 10 Постанови ПВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року.

Окрім цього, вивченням матеріалів особової справи №29/2018 встановлено, що ОСОБА_6 12 січня 2018 року судом звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік, тобто іспитовий строк на момент розгляду даного клопотання закінчився.

Суд також звертає увагу на те, що процесуальний порядок вирішення даного клопотання встановлено ст. 539 КПК України, відповідно до якої участь засудженого в судовому засіданні з розгляду клопотання є обов`язковою.

Разом з тим, ОСОБА_6 , який повідомлявся про час та місце розгляду даного клопотання за місцем проживання, встановленим органом пробації, а саме АДРЕСА_2 , в судове засідання не з`являється, тому, суд позбавлений можливості розглянути питання про скасування звільнення від покарання у його відсутності.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України та ст. 166 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання начальника Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів із дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1