Справа № 344/5630/19
Провадження № 1-кс/344/3107/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000009

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на наявність в провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Івано-Франківській області досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000009 за підозрою громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою вчинення контрабанди прекурсорів, їх незаконного придбання, зберігання та перевезення з метою їх використання для виробництва або виготовлення психотропних речовин та інших злочинів, розуміючи, що самостійно вчиняти такі злочини буде складно, оскільки це потребує довготривалої підготовки, завчасно зорганізував у внутрішньо стійке об`єднання свого сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і його приятеля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які поділяли його наміри (задуми), а роль керівника організованої групи залишив за собою, чим створив та очолив організовану злочинну групу. При цьому він планував і організовував скоєння злочинів, детально розподілив між учасниками групи функції та ролі, яких вони відповідно до єдиного, відомого усім учасникам групи, плану дотримувалися під час вчинення злочинів і які у взаємозв`язку були направлені на виконання об`єктивної сторони цих злочинів, а також координував їх дії.

28.03.2019, під час обшуків за місцями проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і гаражних приміщень, які ними використовувались для спільної незаконної діяльності, виявлено та вилучено особисті телефони співучасників із інформацією щодо обставин вчинення злочинів, скляні колби й інше лабораторне приладдя, аркуші паперу із рукописними написами переліку засобів, обладнання, хімічних формул, які можуть бути використані для виготовлення психотропних речовин, а також інші речі і документи, які підтверджують обставини вчинення злочинів організованою групою.

28.03.2019 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.03.2019 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також тяжкого злочину, перебуваючи на волі та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування, вживати заходи по перешкоджанню встановленню інших співучасників вчинення злочинів, може продовжити кримінальні правопорушення та / або вчинити інші кримінальні правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити документи, речі та предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинених ним кримінальних правопорушень та являються доказами його вини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані обставини підтверджуються наявністю у ОСОБА_5 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, вишукуванням ним можливостей виїхати за межі України на роботу, обізнаністю з необхідністю конспірації протиправної діяльності, що встановлено в ході проведених слідчих дій, а саме обшуків, тимчасових доступів, допитів свідків.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та всіх причетних осіб, як на території України так і за кордоном.

Відтак, як зазначено в поданому клопотанні, зазначені обставини свідчить про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили клопотання задовольнити, розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави просили визначити не менше одного мільйона гривень (вартості отриманого за замовлення прекурсора на чорному ринку).

В судовому засіданні захисники підозрюваного клопотання заперечили, вважають наведені прокурором ризики недоведеними. Просили у задоволенні клопотання відмовити, врахувати те, що підозрюваний є зразковим християнином, бере активну участь у житті парафіяльної спільноти церкви Св. Володимира і Ольги, відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №216814 ОСОБА_5 поставлено діагноз нейроциркуляторна дистонія за змішаним типом з різко та стійко вираженими вегето-судинними реакціями. Ідіопатичний пролапс передньої стулки мітрального клапану І ст.., рег (+), пролапс септальної стулки трикуспідального клапану І, рег (+), СН ІФК Дифузний зоб І, еутиреоз, а також рядом хвороб, що підтверджується довідками, які містяться в матеріалах клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисників.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Одне з кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 29 березня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305, ч.3 ст.311 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри частково мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування відповідною сукупністю матеріалів кримінального провадження, які містяться у протоколах допитів свідків, відповідних висновках про склад речовини, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження (не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення), а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про наявність окремих доказів вірогідної причетності ОСОБА_5 до відповідного злочину.

При цьому, враховуючи конкретні обставини правовідносин в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років та усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного злочину, а також має закордонний паспорт.

Ризик незаконного впливу на свідків прокурором та слідчим не доведено в ході розгляду клопотання, оскільки надані слідчому судді протоколи допиту свідків свідчать про те, що такими свідками є працівники органів Служби безпеки України, а тому висновок про можливість ОСОБА_5 впливати на таких свідків є необґрунтованим.

Крім того, враховуючи встановлені в ході дослідження питання щодо обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри обставини вчинення конкретного кримінального правопорушення, зважаючи на відсутність у слідчого судді даних щодо притягнення ОСОБА_5 в минулому до кримінальної відповідальності, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність прокурором такого ризику як можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя також акцентує увагу на тому, що згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтовуючи наявність ризиків, прокурор (слідчий) повинен не тільки навести відповідний перелік таких ризиків, але й довести їх існування (кожного окремо) щодо конкретної особи підозрюваного в конкретному кримінальному провадженні.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором та слідчим не доведено, що в даному кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання того ризику, який частково доведено в судовому засіданні (ризику переховування від органу досудового розслідування та суду).

В контексті зазначеного слідчий суддя враховує ту обставину, що згідно наявних в матеріалах клопотання документів ОСОБА_5 з десятирічного віку має проблеми зі здоров`ям (хвороба серця), а тому така обставина теж враховується слідчим суддею при розгляді даного клопотання.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що частково доведений прокурором певний ступінь ризику можливості переховування підозрюваного від органу досудового слідства та суду, на думку слідчого судді, можна усунути шляхом застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що до ОСОБА_9 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк, що не перевищує строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, - до 27 травня 2019 року включно, заборонивши йому щоденно цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім й необхідним запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам та достатнім заходом забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому щоденно цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Калуш Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю, -

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 27 травня 2019 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора заступника військового прокурора Івано-Фракнівського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.04.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1