Справа № 214/3104/17
1-кп/214/193/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі об`єднане кримінальне провадження №0000701, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.03.2017 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України.

Під час судового засідання прокурором подано клопотання про звернення застави в дохід держави та обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотанні прокурор просить звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України заставу у розмірі 32480 гривень за ОСОБА_4 . Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 не виконав обов`язки, покладені на нього ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.06.2017 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, яким він скористався та був звільнений з-під варти. Зокрема, обвинувачений не з`являвся за викликами до суду, причини своєї неявки не повідомляв. Окрім того, судом неодноразово постановлялися ухвали про примусовий привід ОСОБА_4 , однак вони залишалися невиконаними через неможливість встановлення місця його перебування, у зв`язку з чим останнього було оголошено у розшук. В обґрунтування необхідності заміни обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу на тримання під вартою, прокурор посилається на те, що під час судового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, прокурор вважає, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки він офіційно не працевлаштований та не одружений. Окрім того, як під час досудового слідства, так і в період судового слідства останній оголошувався у розшук. Також, засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2018 до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з випробувальним терміном на 3 роки, ОСОБА_4 на облік до органу пробації так і не став, у зв`язку з чим органом пробації направлено подання до суду про скасування іспитового строку та направлення його для відбування покарання. Також зазначає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово засуджувався за умисні корисливі злочини, тривалий час ніде не працює, перебуває на обліку у нарколога та обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила замінити обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечували проти заявленого клопотання, просили відмовити у його задоволенні, у зв`язку із необґрунтованістю.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Конституція України у статті 29 гарантує, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Це також узгоджується із ст. 5 Конвенції про захист прав людини, у якій зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно положень ч.3 ст.176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого обвинувачується особа, міцність соціальних зав`язків обвинуваченого, у тому числі наявність у нього родини та утриманців, репутацію обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей та дотримання обвинуваченим умов застосованих раніше запобіжних заходів.

Так, у судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001065 ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.06.2017, щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави в розмірі 32480 гривень (том 6 а.с.48-52).

Відповідно до повідомлення ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» за вих.К-3/5-6673 від 08.09.2017, після отримання та перевірки квитанції від 06.09.2017 про сплату застави та підтвердження Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 07.09.2017 за №2494/17 про надходження коштів на їх депозитний рахунок, обвинувачений ОСОБА_4 08.09.2017 звільнений під заставу в розмірі 32480 гривень (том 5 а.с.40).

При цьому, від ОСОБА_4 відібрано розписку про ознайомлення його з обов`язками: прибувати за кожною вимогою суду або іншого визначеного органу державної влади; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися з міста без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України (том 5 а.с.39).

Разом з цим, в порушення покладених на нього обов`язків, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся за викликами до суду, причини своєї неявки не повідомляв. Окрім того, судом неодноразово постановлялися ухвали про примусовий привід ОСОБА_4 , однак вони залишалися невиконаними через неможливість встановлення місце його перебування, у зв`язку з чим останнього було оголошено у розшук (том 1 а.с.83-84, 95-96).

При вирішенні клопотання прокурора, враховуючи вимоги ст.178 КПК України, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, тривалий час ніде не працює, тобто не має законних засобів для існування. Також, ОСОБА_4 не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків, які б могли стримувати його залишити місце проживання. ОСОБА_4 неодноразово судимий (том 2 а.с.110-112), має посередню характеристику з місця проживання (том 2 а.с.116), на обліку у психіатра не перебуває (том 2 а.с.109), але з лютого 2007 року перебуває на обліку у нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (том 2 а.с.108).

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 працівниками органу пробації оцінено ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення, як високий, а ризик небезпеки для суспільства, як середній (том 1 а.с.109-110).

Доводи прокурора з приводу невиконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст.76 КК України, покладених на нього вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2018, у зв`язку з чим органом пробації направлено подання до суду про скасування іспитового строку та направлення його для відбування покарання, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, при цьому, прокурором не надано до суду будь-яких письмових доказів з цього приводу, у зв`язку з чим, при вирішенні питання про заміну обвинуваченому запобіжного заходу, суд не приймає до уваги.

Отже, з урахуванням викладеного вище, приймаючи до уваги відсутність міцних соціальних зав`язків та офіційного місця роботи у обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, який передбачає можливість переховування обвинуваченого від суду та ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вважає, що заміна запобіжного заходу щодо останнього є доцільною та необхідною.

При цьому, на думку суду, заміна запобіжного заходу на тримання під вартою обвинуваченому не суперечитиме вимогам п.1 «с» ст.5 Конвенції, а також практиці Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин («Єчус проти Литви» рішення від 31.07.2000, п. 93). Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора в частині звернення в дохід держави застави у розмірі 32480 гривень та зарахування застави до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до ч.8 ст.182 КПК України.

Разом з цим, згідно з ч.10 ст.182 КПК України, у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 цього Кодексу.

Проте, враховуючи, що обвинуваченим порушено обов`язки, прокладені на нього при звільненні з-під варти під заставу, суд вважає недоцільним застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі, оскільки, на думку суду, вказаний запобіжний захід, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, звернення внесеної щодо ОСОБА_4 застави в дохід держави та обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 182, 183 184, 186, 193, 194, 196, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 задовольнити.

Звернути у дохід держави для зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України й використання у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, заставу у розмірі 32480 (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, внесену за обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.06.2017 (справа №214/3435/17, провадження №1-кс/214/778/17).

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 лютого 2019 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .

З ухвалою ознайомлений ____________________ ОСОБА_4

«21» грудня 2018 року