Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 1-кс/711/4290/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0000311 від 24.01.2014 року, за фатом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 під час мирної акції біля приміщення Черкаської обласної державної адміністрації 23.01.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про надання дозволу на відібрання експериментальних зразків слідів пальців рук та долонею у ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , внесеним у кримінальному провадженні № 0000311 від 24.01.2014 року, за фатом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 під час мирної акції біля приміщення Черкаської обласної державної адміністрації 23.01.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про надання дозволу на відібрання експериментальних зразків слідів пальців рук та долонею у ОСОБА_6 ,

В обґрунтування клопотання вказує, що в ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, встановлено, що 24.01.2014 року до Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області надійшло повідомлення з Третьої міської лікарні м. Черкаси про те, що 23.01.2014 року близько 20 год. 40 хв. до приймального відділення доставлено громадянку ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями у вигляді забою головного мозку, забійної рани тім`яної частини голови, перелому кісток черепу.

Разом з тим, у ході досудового розслідування установлено, що дані тілесні ушкодження ОСОБА_7 отримала 23.01.2014 року під час проведення мітингу біля приміщення Черкаської обласної державної адміністрації внаслідок того, що невідома особа перебуваючи на 4 поверсі в кабінеті № 405, через вікно кидала в бік митингувальників вазони, канцелярське відро та керамічну вазу. Один із цих предметів впав на ОСОБА_7 спричинивши останній вищевказані тілесні ушкодження.

25.01.2014 року під час проведення огляду місця події вилучено 5 слідів рук та два сліди долоні, які згідно висновку експерта № 1-000105 від 29.01.2014 року частково придатні для ідентифікації по ним особи, що їх залишила.

Разом з тим, в ході проведення додаткового огляду місця події було вилучено слід пальця руки, який згідно висновку експерта № 1-000458 від 23.04.2014 року придатний для ідентифікації особи, що їх залишила.

Допитані в якості свідків працівники Черкаської обласної державної адміністрації та правоохоронних органів Черкаської області, які здійснювали охорону громадського порядку у приміщенні Черкаської ОДА заперечують факт нанесення ними тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

У ході проведення досудового розслідування для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин провадження та проведення дактилоскопічних експертиз з метою перевірки можливої причетності працівників УМВС України в Черкаській області до числа осіб, якими залишено сліди пальців рук в приміщенні кабінету № 405 Черкаської обласної державної адміністрації, виникла необхідність у відібранні відповідних зразків у працівників, які станом на 23.01.2014 року працювали у підрозділах БПС, СБСМ «Грифон», УДСО, РМОП «Беркут» УМВС України в Черкаській області, Соснівському, Придніпровському та Черкаському РВ УМВС України в Черкаській області.

Однак, більшість працівників органів внутрішніх справ відмовляються від надання вказаних зразків, посилаючись у тому числі на їх надання в Соснівському РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області у березні 2014 року.

Враховуючи, що матеріали кримінального провадження передані до прокуратури області без будь-яких даних про проведення дактилоскопіювання працівників правоохоронних органів Черкаської області, а також відсутність дактилоскопічних карт і інформації обласного дактилоскопічного обліку НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області (за виключенням 60 осіб), на даний час факт проходження дактилоскопіювання у березні 2014 року свого підтвердження не знайшов.

Крім того, відповідно до п. 1.3 Інструкції про порядок функціонування дактилоскопічного обліку експертної служби МВС України, затвердженої наказом МВС України № 785 від 11.09.2001 року, дактилоскопічний облік призначений для встановлення осіб, які залишили сліди рук на місці події.

Вказує, що ознайомившись із постановою про відібрання експериментальних зразків слідів пальців рук та долоней ОСОБА_6 від надання вказаних зразків відмовився.

А тому, просить надати дозвіл на відібрання експериментальних зразків слідів пальців рук та долоней у ОСОБА_6 , який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді в УМВС України в Черкаській області для подальшого проведення дактилоскопічної експертизи.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений, але надав суду заяву в якій просив розглянути клопотання за його відсутності на підставі обґрунтування, викладеного у клопотанні та з урахуванням доказів, доданих до нього.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області Лагута проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000311 від 24.01.2014 року, за фатом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 під час мирної акції біля приміщення Черкаської обласної державної адміністрації 23.01.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Статтею 245 КПК України встановлено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою у володінні, якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити з їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно із п.п. 1, 2. ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги, що відомості про папілярні візерунки слідів пальців рук та долонь є біологічними зразками, а відтак є персональними даними фізичної особи, що знаходяться у її володінні, то слідчий просить надати йому право на доступ до охоронюваної законом таємниці та примусове відібрання таких даних (п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України).

Завданнями кримінального провадження є, зокрема, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Конституція Україна визначає, що Україна є правовою і соціальною державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції).

Гарантії забезпечення дотримання права на повагу до гідності та обмеження втручання у право на приватне життя передбачені ст.ст. 28, 32 Конституції України, ст.ст. 11, 15, ч. 4 ст.ст. 240, 241 КПК України.

Отже системний аналіз змісту засад кримінального провадження, в контексті змісту і спрямованості діяльності держави на засадах принципів верховенства права та основоположних соціальних цінностей демократичного суспільства, свідчить, що підставою для надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у людини є наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 132, ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, а також відповідність таких дій вимогам пропорційності та виправданості обмеження основоположних прав і свобод людини, щоб запобігти надмірному втручанню у такі права.

Обов`язковою передумовою надання права тимчасового доступу до відомостей, що містять охоронювану законом таємницю, є можливість використання як доказів таких відомостей та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих відомостей (ч. 6 ст. 163 КПК України).

Підставою звернення слідчого з даним клопотанням є потреба ідентифікації особи, відбитки пальців рук та долоні якої були відшукані в приміщенні кабінету Черкаської ОДА, з вікна якого був викинутий вазон і який завдав ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень. В той же час доказове значення таких відомостей має враховуватись у взаємозв`язку з іншими доказами, якими обґрунтовується підозра щодо причетності до вчинення кримінального правопорушення конкретної особи.

В даному випадку ОСОБА_6 має статус свідка у кримінальному провадженні, який повідомив що не перебував 23.01.2014 року на місці події, а саме в приміщенні Черкаської ОДА. Будь-яких доказів на спростування цього слідчому судді не надано. До того ж стороною обвинувачення взагалі не надано будь-яких доказів, які б свідчили про можливість причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення. Фактично орган досудового розслідування вирішив здійснити дактилоскопування всіх осіб, які працювали в органах внутрішніх справ на момент події кримінального правопорушення. Проте такий захід не узгоджується із засадами діяльності правової держави та суперечить основоположним свободам демократичного суспільства.

Забезпечення дотримання права на повагу до гідності та обмеження втручання у приватне життя є одним з визначальних засад правової держави, якою є Україна, що закріплюється та гарантується як міжнародно-правовими актами (ст.ст. 5, 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) так і нормами національного законодавства.

З огляду на положення ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006 року; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993 року; «Джей.Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001 року).

Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції. До того ж в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України.

За умови відсутності відповідного повідомлення вважається, що особа перебуває поза межами підозри і кримінального переслідування, а відтак поводження з нею має відповідати поводженню з невинуватою особою.

В даному випадку стороною обвинувачення не наведено будь-яких даних, які спростували б показання свідка про його непричетність до події кримінального правопорушення та відсутність на місці події, що в контексті строку тривання досудового розслідування (понад чотири роки) не може залишатись поза увагою. Не наведено органом досудового розслідування і обставин, які б свідчили про достатність отриманих у ОСОБА_6 відбитків пальців рук та долоней та їх експертного дослідження для встановлення особи, причетної саме до завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а не просто перебування останнього у приміщенні поряд з іншими особами.

За таких обставин мотиви, з яких орган досудового розслідування вважає за необхідне вдатися до заходів процесуального примусу, несумісні із засадами верховенства права, презумпції невинуватості та заборони надмірного втручання у приватне життя.

Крім того, слідчий суддя враховує і те, що заява ОСОБА_6 про відмову надати зразки відбитків пальців рук датована 22.03.2016 року, що не свідчить про те, що останній не змінив свою думку і на даний час відмовляється надати такі зразки.

А тому, з огляду на потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, враховуючи обставини, якими слідчий обґрунтовує потребу у відібранні біологічних зразків у свідка, вважаю, що заходи щодо обмеження права на особисту недоторканність та таємницю персональних даних є невиправданими, оскільки не є вочевидь необхідним і пропорційним втручанням у право на приватне життя та повагу до гідності, що допускається у демократичному суспільстві, а тому приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 160-166,241,245, 372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про надання дозволу на відібрання експериментальних зразків слідів пальців рук та долонею у ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1