Справа № 301/313/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2019 р. м. Іршава

Слідча суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , старшого слідчого СВ Іршавського ВП ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Іршавського ВП Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Білки, Іршавського району Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , працюючого комадиром військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 08.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Іршавського ВП Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що 08 лютого 2019 року, в період з 07 год. 43 хв. по 08 год. 40 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись на території с. Білки, Іршавського району, Закарпатської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом незаконного заволодіння ним, здійснили напад на потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в ході якого застосувавши до останнього насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також погрожуючи обом потерпілим насильством, що є небезпечним для їх життя чи здоров`я, із використанням речі, ззовні тотожної (подібної) із вогнепальною зброєю типу «Револьвер», заволоділи належним потерпілим, а також іншим особам майном, тим самим завдавши останнім значної матеріальної шкоди, за наступних обставин.

Так, 08 лютого 2019 року, близько 07 год. 40 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , рухаючись на транспортному засобі марки «Land Rover» моделі «Freelander», р.н.з. Республіки Польщі « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_5 , проїжджаючи повз АЗС «Робітник», що розташована на вул. у селі Білки, побачили, що на стоянці зазначеної АЗС стоїть два транспортні засоби марки «ЗИЛ», у кузові яких навантажені дрова, та домовившись між собою про вчинення нападу на водіїв вказаних транспортних засобів потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою заволодіння належним останнім майном.

Після чого, ОСОБА_5 керуючи належним йому вищевказаним транспортним засобом марки «Land Rover», заїхав на зазначену стоянку, де зупинивши транспортний засіб поряд з потерпілими, через спущене вікно передньої, пасажирських дверцят, ведучи себе агресивно, покликав потерпілого ОСОБА_11 підійти до водійських дверцят належного йому транспортного засобу та після того, як потерпілий виконав його вимогу та підійшов, спустивши скло на водійських дверцятах, з метою залякування потерпілого, направив у його бік річь ззовні тотожну (подібну) із вогнепальною зброєю типу «Револьвер», та потерпілий побачивши зазначену річь, злякався та повернувся до іншого потерпілого ОСОБА_10 .

Тоді ОСОБА_5 вийшовши з транспортного засобу, підійшов до потерпілих, та продовжуючи свої незаконні дії, направлені на заволодіння майном потерпілих, шляхом їх залякування, задля виконання останніми його вимог, наніс потерпілому ОСОБА_11 один удар долонею руки по обличчя, після чого повернувся до транспортного засобу та діставши з салону вищевказану річь, ззовні тотожну (подібну) із вогнепальною зброєю типу «Револьвер», з метою залякування потерпілих, шляхом створення у них розуміння реальності загрози їх життю чи здоров`ю, підійшов впритул до потерпілих та демонстративно тримаючи вказану річь у руці, відкрив блискавку одного з відділів наявної у нього сумочки та поклав її (річь) до зазначеного відділу. В цей же час, з транспортного засобу марки «Land Rover» вийшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які виконуючи визначені їм ролі, підійшли впритул до потерпілих, з метою їх залякування своєю присутністю, та взяття активної участі у застосуванні насильства до потерпілих, у разі, якщо вони чинитимуть опір діям та вимогам ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_5 , розуміючи, що його активні дії із залякування потерпілих спрацювали, наказав ОСОБА_11 принести дозвільні документи на дрова, що знаходились у кузові транспортного засобу марки «ЗИЛ», який знаходився у його користуванні, потерпілий охоплений страхом за своє життя та здоров`я виконав вимогу ОСОБА_5 та приніс документи та передав їх ОСОБА_5 , останній діючи згідно розроблено ним особисто плану, направленого на заволодіння майном потерпілих, повідомив останнім неправдиві відомості про те, що він є посадовою особою, що здійснює нагляд за законністю вирубки лісів на території Іршавського району, Закарпатської області та що наявні у них дозвільні документи, зокрема товаротранспортні накладні та чіпи, є недійсними. Після чого ОСОБА_5 наказав потерпілим передати йому ключі від вищевказаних транспортних засобів марки «ЗИЛ», що останні й зробили. Тоді ОСОБА_7 продовжуючи виконувати йому роль, взявши ключі від транспортного засобу, що знаходився у користуванні потерпілого ОСОБА_10 , бажаючи пересвідчитись, що саме наданими ключами можна привести в дію двигун вказаного транспортного засобу, наказав ОСОБА_10 пройти з ним до засобу та ввімкнути його двигун, що потерпілий ОСОБА_10 і зробив.

Після цього, ОСОБА_9 виконуючи визначену йому роль, за наказом ОСОБА_5 , маючи відповідні знання та навички, сів за кермо транспортного засобу, що знаходився у користуванні потерпілого ОСОБА_11 , а останньому наказав сісти на пасажирське сидіння, що ОСОБА_11 і зробив. В той же час, за наказом ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_10 сів за кермо іншого транспортного засобу марки «ЗИЛ», а ОСОБА_8 виконуючи відведену йому роль, з метою контролю за ОСОБА_10 та недопущенням його втечі, сів на пасажирське сидіння вказаного транспортного засобу.

Тоді ОСОБА_5 , розуміючи, що на вказаній АЗС є багато очевидців, його та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 незаконних дій, зокрема працівники АЗС та її відвідувачі, наказавши слідувати, потерпілим, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на транспортних засобах марки «ЗІЛ» за ним, сів за кермо власного транспортного засобу марки «Land Rover», разом з ОСОБА_7 , який зайняв переднє пасажирське сидіння, та розпочав рух по вулиці Ф. Кротона в сторону с. Великий Раковець. Потерпілий ОСОБА_10 та співучасник ОСОБА_9 виконавши наказ ОСОБА_5 поїхали за ним. Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на зазначених транспортних засобах, із вказаної АЗС доїхали до території колишньої ферми, розташованої за адресою: с. Білки, вул. Івана Франка, 228, де ОСОБА_5 наказав потерпілому ОСОБА_11 та співучаснику ОСОБА_9 , під керуванням яких знаходились транспортні засоби марки «ЗІЛ», зупинитись, що останні і зробили, та всі учасники вищевказаної події вийшли з транспортних засобів.

Після чого, ОСОБА_5 знову вийнявши вищевказану річь, ззовні тотожну (подібну) із вогнепальною зброєю типу «Револьвер» та погрожуючи нею потерпілим, шляхом її (речі) демонстрації та направлення в бік потерпілих, даючи зрозуміти, що бажає заволодіти належним їм майном, висловлюючись грубо та використовуючи підвищений тон, повідомив потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що в них є три хвилини, щоб добровільно вирішити з ним питання, останні побоюючись за власні життя та здоров`я, виконуючи вимогу ОСОБА_5 , а також накази ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дістали власні гаманці та вийняли з них всі наявні грошові кошти, зокрема ОСОБА_10 дістав триста гривень, а ОСОБА_11 сто гривень та поклали на лавицю, яка стояла поряд з ними.

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи тримати вищевказану річь, ззовні тотожну (подібну) із вогнепальною зброєю типу «Револьвер» у руці, наказав потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вивантажити дрова із одного з транспортних засобів марки «ЗІЛ», після чого вони можуть покинути зазначену територію колишньої ферми та забрати вказані транспортні засоби і дрова, що залишаться у кузові одного з них, однак потерпілі, розуміючи, що є матеріально відповідальними за вантаж, а саме дрова, які належить іншій особі, відмовились виконувати вимогу ОСОБА_5 , чим розізлили останнього і він, змінивши вимогу, з метою заволодіння і транспортними засобами та майном, яке в них знаходилось, наказав потерпілим негайно покинути територію ферми, заливши транспортні засоби. Тоді потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 побоюючись за власні життя та здоров`я, розуміючи, що у руці ОСОБА_5 може знаходитись реальна вогнепальна зброя, яку останній може застосувати у будь-який момент, негайно виконали вимогу останнього та покинувши територію зазначеної ферми, пішли в сторону автомобільної дороги де зупинили проїжджаючий транспортний засіб, водій якого довіз їх до вищевказаної АЗС, де останні подзвонили їх знайомому та власнику вищевказаних транспортних засобів і вантажу (дров) ОСОБА_12 , який в свою чергу зателефонував до поліції.

В цей самий час, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розуміючи, що потерпілі скоріш за все звернулись до правоохоронних органів і що останні не зможуть перемістити вищеописані транспортні засоби марки «ЗИЛ» разом з вантажем (дровами), якими вони незаконно заволоділи, до іншого місця не будучи затриманими працівниками правоохоронного органу, невстановленим способом здійснили відкачування 120 літрів дизельного палива із паливних баків вищевказаних транспортних засобів марки «ЗИЛ», після чого, разом на транспортному засобі ОСОБА_5 , не зволікаючи, покинули територію вищевказаної колишньої ферми, та поїхали до невстановленого, на даний час, досудовим розслідуванням місця, де, з метою конспірації та недопущення їх затримання працівниками правоохоронного органу, розділились.

Однак, у той же день, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи ідентифікованими за показами потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , безпосередньо після вчинення вищеописаних кримінальних правопорушень, бути затримані на території різних населених пунктів Іршавського району, працівниками Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Умисними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 завдано значної матеріальної шкоди, точний розмір якої, на даний час, встановлюється шляхом призначення та проведення відповідних судових експертиз.

08 лютого 2019 року, о 17 год. 50 хв., органом досудового розслідування затримано в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця села Білки, Іршавського району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , але проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого, одреженого, працюючого комадиром військової частини НОМЕР_1 .

09 лютого 2019 року з урахуванням всіх обставин у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 187 КК України, а саме нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозами застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ч. 3 ст. 289 КК України, а саме незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування насильства що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що завдало значної матеріальної шкоди.

Викладені в повідомленні про підозру обставини підтверджуються:

-заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_12

-протоколом прийняття заяви про вчинене криімнальне правопорушення від ОСОБА_10 ;

-огляд місця події території за адресою АДРЕСА_3 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ;

-протоколом огляду предмета запису з відеокамери на АЗС «Робітник»;

-протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину.

Старший слідчий СВ Іршавського ВП ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав та просить таке задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 підтримує слідчого ОСОБА_6 та просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснивши, що ОСОБА_5 є учасником громадської організації з повноваженнями перевірки документів та неодноразово нагорогджений за заслуги, однак суду не були надані на підтвердження цього докази, зокрема Статут організації з її членів та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або заставу.
Суд, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ Іршавського ВП ОСОБА_6 , дослідивши клопотання, вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненогго із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, нагороджений державними нагородами, однак підозрюється увчиненні особливо тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілих, за попередньою змовою з трьома невстановленими особами, знаходячись на волі ОСОБА_5 може ухилитись від слідства та суду; він може незаконно вплинути на інших співучасників даного злочину, може незаконно впливати на потерпілих та свідків даного кримінального правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні; він також може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду.
Суд констатує, що надані стороною кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зазначеного у клопотанні. У разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.
Наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор та слідчий.
Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, суд вважає, що матеріали внесеного клопотання свідчать про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому вважає за необхідне обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. 183 ч.4 КПК України без визначення розміру застави.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 182,196, 197, 199 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Іршавського ВП Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Білки, Іршавського району, Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , працюючого комадиром військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, строком на 60 днів до 11 квітня 2019 року включно.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 для виконання передати до Іршавського відділення поліції Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області та направити уповноваженій службовій особі місця увязнення.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1