У Х В А Л А
(про арешт тимчасово вилученого майна)
Справа № 348/2520/18
Номер провадження 1-кс/348/1042/18

21 листопада 2018 року м.Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання погоджене прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та надійшло до суду 21.11.2018 року.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000796 від 14.11.2018 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що 13.11.2018 року до Надвірнянського відділу поліції надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що у період часу з 20.10.2018 року у АДРЕСА_1 , невідома особа проникла у приміщення будинку та викрала ламінат в кількості 40 кв.м.

За даним фактом 13.11.2018 року слідчим СВ Надвірнянського ВП ГУНП України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000796.

20.11.2018 року слідчим СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 за участі працівників Надвірнянського ВП ГУНП в області у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з врятуванням предмета вчинення кримінального правопорушення та майна зі слідами вчинення злочину, за добровільною згодою користувача ОСОБА_6 було проведено огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 за правилами проведення обшуку у ході якого ОСОБА_6 добровільно надав працівникам поліції десять упаковок ламінату марки «Laminat Fu?boden», зеленого кольору, розміром 1215х195 мм., кількістю 8 шт. ламінату в упаковці, площею 1,8954 м.кв. та чотири упаковки ламінату марки «Laminat Fu?boden», коричневого кольору, розміром 1215х195 мм., кількістю 8 шт. ламінату в упаковці, площею 1,8954 м.кв.

На підставі викладеного, враховуючи те, що вилучені десять упаковок ламінату марки «Laminat Fu?boden» зеленого кольору, розміром 1215х195 мм., кількістю 8 шт. ламінату в упаковці, площею 1,8954 м.кв. та чотири упаковки ламінату марки «Laminat Fu?boden» коричневого кольору, розміром 1215х195 мм., кількістю 8 шт. ламінату в упаковці, площею 1,8954 м.кв., являються предметом вчинення злочину, а також те, що дані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, по ньому є потреба в проведенні ряду експертиз, слідчий просить у встановленому законом порядку накласти арешт на вищевказане майно із забороною користуватися та розпоряджатися ним.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.
Згідно із ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В судовому засіданні встановлено, що вилучені десять упаковок ламінату марки «Laminat Fu?boden» зеленого кольору, розміром 1215х195 мм., кількістю 8 шт. ламінату в упаковці, площею 1,8954 м.кв. та чотири упаковки ламінату марки «Laminat Fu?boden» коричневого кольору, розміром 1215х195 мм., кількістю 8 шт. ламінату в упаковці, площею 1,8954 м.кв. є речовими доказами кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в тому числі з метою забезпечення проведення ряду судових експертиз, а тому необхідно у встановленому законом порядку накласти на дане арешт із забороною користуватися та розпоряджатися ним.

Відповідно до пунктів 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Керуючись ст.ст.167, 170 -173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задоволити.
Накласти арешт з забороною користування та розпоряджанняна десять упаковок ламінату марки «Laminat Fu?boden» зеленого кольору, розміром 1215х195 мм., кількістю 8 шт. ламінату в упаковці, площею 1,8954 м.кв. та чотири упаковки ламінату марки «Laminat Fu?boden» коричневого кольору, розміром 1215х195 мм., кількістю 8 шт. ламінату в упаковці, площею 1,8954 м.кв., що були вилучені під час проведення огляду житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.ст.309, 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1