Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

12 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0005238 від 06 серпня 2017 року за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2018 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щолкіне, Ленінського району, АР Крим, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, востаннє судимого Рівненським міським судом 30 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 342 КК України до штрафу у сумі 1700 грн., ?
за ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Щолкіне, Ленінського району, АР Крим, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, востаннє судимого 02 квітня 2012 року Рівненським міським судом із застосуванням ст. 69 КК України за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді одного року і шість місяців позбавлення волі, ?
за ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Остріїв, Млинівського району, Рівненської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, востаннє судимого Рівненським міським судом 12 травня 2010 року за ч 2 ст. 186 КК України до чотирьох років та трьох місяців позбавлення волі, і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання, з випробуванням, з встановленням іспитового строку три роки, ?
за ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено кожному покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ухвалено, що починається з часу проголошення вироку.
Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 попереднє ув`язнення з моменту затримання, а саме з 06 серпня 2017 року та перебування під вартою.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено попередній ? тримання під вартою.
Судом вирішено питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 395,48 грн.
За вироком суду 06 серпня 2017 року, приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_4 , діючи повторно, відкрито викрали мобільний телефон марки «SAMSYNG GT-E1080W, вартістю 171 грн. 37 коп., грошові кошти у сумі 60 грн., що належали ОСОБА_11 , пенсійне посвідчення видане на його ім`я та посвідчення учасника бойових дій, видане на ім`я ОСОБА_12 , чим заподіяли потерпілому майнової шкоди на загальну суму 231 грн. 37 коп., а також ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відкрито викрали пакет, в якому знаходились продукти харчування на суму 51 грн. та грошові кошти у сумі 200 грн., що належали потерпілому ОСОБА_13 , чим заподіяли останньому майнової шкоди на загальну суму 251 грн.
У поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_11 покликається на незаконність вироку суду першої інстанції, оскільки судом безпідставно, на його думку, відхилено його показання, надані ним в судовому засіданні з приводу не вчинення обвинуваченими щодо нього дій, направлених на заволодіння його телефоном. Вказує, що обвинувачені не вчиняли щодо нього грабежу та не заволодівали його майном. Зазначає, що телефон у нього забрав ОСОБА_14 , допитаний судом в якості свідка.

Просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2018 року скасувати і закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях обвинувачених складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 покликаються на незаконність і необґрунтованість вироку суду першої інстанції, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначають, що вирок суду ґрунтується на суперечливих показаннях обвинувачених та потерпілих. Фактичні обставини злочину, участь кожного з обвинувачених у вчиненому судом не встановлені. Не відповідає дійсності і те, що у вироку суду зазначено, що всі троє обвинувачених в останньому слові повністю визнали вину в інкримінованому злочині. Обвинувачені повністю заперечили попередню домовленість на вчинення грабежу та факт грабежу. В судовому засіданні протиріччя в показаннях потерпілих та обвинувачених не усунуті. Дії кожного з обвинувачених не конкретизовані. Умисел обвинувачених на заволодіння майном потерпілих шляхом грабежу не доведений, факту пограбування ОСОБА_13 не було. Зазначають, що телефон ОСОБА_8 дав свідок по кримінальному провадженню ОСОБА_14 , документи ОСОБА_11 ОСОБА_8 підняв із землі.

Обвинувачений ОСОБА_8 просить призначити більш м`яке покарання.

Захисник ОСОБА_10 просить вирок суду першої інстанції скасувати, провадження закрити.

Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та їх захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_9 в поданих апеляційних скаргах покликаються на незаконність вироку суду першої інстанції, зазначаючи, що останній ухвалений з порушенням Кримінального процесуального кодексу. Заперечують факт вчинення обвинуваченими інкримінованого злочину. Вказують, що з показань ОСОБА_11 випливає, що це ОСОБА_14 вчинив щодо нього кримінальне правопорушення.

Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_6 покликаються на залишення поза увагою того, що потерпілі до обвинувачених претензій не мають та просили суд не позбавляти волі обвинувачених.

ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції та надати правильну оцінку та кваліфікацію його діям.

ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та надати правильну оцінку та кваліфікацію його діям.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_9 просять вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях обвинувачених складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги своїх захисників і висловили прохання про скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які просили скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в їх діях складу інкримінованого злочину, захисників ОСОБА_10 ОСОБА_9 та ОСОБА_9 , які підтримали подані ними, обвинуваченими та потерпілим апеляційні скарги, потерпілого ОСОБА_11 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та апеляційні скарги обвинувачених і їх захисників, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг потерпілого, обвинувачених та їх захисників, перевіривши вирок суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених, захисників та потерпілого не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діяли як співвиконавці, безпосередньо бравши участь у самому процесі грабежу потерпілих за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і грунтується на сукупності зібраних у кримінальному провадженні та ретельно досліджених у судовому засіданні доказів, оцінених з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
Такий висновок суду детально проаналізований і належним чином вмотивований у вироку, з чим погоджується і апеляційна інстанція.
Свій висновок суд першої інстанції, не зважаючи на неузгодженість проаналізованих показань обвинувачених та наявність у них суперечностей, обґрунтував показаннями потерпілого ОСОБА_11 про те, як при встановлених судом обставинах, які мали місце 06 серпня 2017 року, ОСОБА_8 відкрито забрав у нього з кишені мобільний телефон марки «SAMSYNG GT-E1080W, після цього ОСОБА_7 та інша особа схопили його за руки, притиснули до дерева, а ОСОБА_6 перевірив кишені і витягнув звідти документи та грошові кошти в сумі 60 грн.; показаннями потерпілого ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_14 , які з приводу подій, що мали місце 06 серпня 2017 року, дали аналогічні показання показанням потерпілого ОСОБА_11 щодо безпосередньої участі обвинувачених у процесі грабежу потерпілих, зазначивши про викрадення і пакету, належного ОСОБА_13 з вмістом продуктів харчування та грошових коштів; показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (інспектори роти № 3 батальону УПП м. Рівне) про те, як після отриманого повідомлення про вчинення грабежу 06 серпня 2017 року, затримавши обвинувачених побачили в руках ОСОБА_7 поліетиленовий пакет, а ОСОБА_8 при затриманні намагався віддати мобільний телефон ОСОБА_11 , а також, що по приїзду слідчо-оперативної групи у ОСОБА_7 був вилучений поліетиленовий пакет, а з кишені ОСОБА_8 мобільний телефон.
Суд обґрунтовано відхилив як доказ змінені показання потерпілого ОСОБА_11 , надані ним при допиті обвинувачених 11 квітня 2018 року, навівши відповідні аргументи.
Ці показання є послідовними, узгоджуються між собою та з іншими наведеними у вироку суду першої інстанції об`єктивними доказами, а саме: даними форми виводу АРМ 102 від 06 серпня 2017 року щодо надходження повідомлення до Рівненського ВП заявників ОСОБА_13 та ОСОБА_11 про їх пограбування; даними протоколів прийняття заяв ОСОБА_11 та ОСОБА_13 про вчинене кримінальне правопорушення від 06 серпня 2017 року щодо відкритого заволодіння невідомими особами належних їм мобільного телефону «SAMSYNG GT-E1080W і документів ( ОСОБА_11 ), а також поліетиленового пакету з продуктами харчування та грошовими коштами в сумі 200 грн. ( ОСОБА_13 ), відповідно; даними протоколів огляду місця події від 06 серпня 2017 року з фототаблицями щодо виявлення та вилучення у ОСОБА_8 мобільного телефону марки «SAMSYNG GT-E1080W та грошових коштів, зокрема, одна купюра, номіналом 50 грн. та дві купюри номіналом по 5 грн., поліетиленового пакета з речами у ОСОБА_7 та документів у ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (вказані речі належали потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ); даними протоколу огляду речей від 09 серпня 2017 року під час якого слідчим було оглянуто речі, вилучені в ході огляду місць події; постановою про визнання речовим доказом від 09 серпня 2017 року, відповідно до якої речі, виявлені, вилучені у обвинувачених під час огляду місць події та оглянуті слідчим визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні; даними висновку судової товарознавчої експертизи від 30 серпня 2017 року № 3.2-865/17 з фототаблицею, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «SAMSYNG GT-E1080W станом на 06 серпня 2017 року становить 171,37 грн.; даними протоколу слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події від 28 вересня 2017 року з фототаблицею, проведеного за участю свідка ОСОБА_14 , який показав як 06 серпня 2017 року обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при встановлених судом обставинах відкрито пограбували потерпілих, забравши мобільний телефон, документи, грошові кошти та поліетиленовий пакет з речами; даними протоколів пред`явлення для впізнання від 06 серпня 2017 року та даними протоколів пред`явлення для впізнання за фотознімками від 26 і 28 вересня 2017 року, згідно яких ОСОБА_13 та ОСОБА_11 впізнали обвинувачених, які відкрито викрали у них грошові кошти, мобільний телефон, документи та поліетиленовий пакет з речами 06 серпня 2017 року.
Кваліфікація дій обвинувачених за ч. 2 ст. 186 КК України є вірною.

З огляду на викладене, покликання в поданих апеляційних скаргах про відсутність у діях обвинувачених складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а також доводи у судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачених про свою непричетність до вчиненого, їх захисників про невинуватість обвинувачених, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються об`єктивно з`ясованими обставинами, які підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду і належно оціненими судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_11 щодо відсутності в діях обвинувачених складу інкримінованого злочину, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу в силу положень п.7 ч.1 ст. 393 КПК України, відповідно до якої потерпілий має право подати апеляційну скаргу у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ним в суді першої інстанції.
При призначенні покарання обвинуваченим суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і апеляційний суд, повною мірою дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, дані про особу винних, які мають постійне місце проживання, де характеризуються посередньо, офіційно не працевлаштовані, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, раніше неодноразово судимі за корисливі злочини, що вказує на їх схильність до вчинення злочинів проти власності. Щодо даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , то судом також враховано, що в Рівненському міському суду перебувають на розгляді обвинувальні акти стосовно останнього за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України. Обставиною, яка обтяжує покарання, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено з наведенням відповідних мотивів у вироку.
На думку колегії суддів, враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, визначене місцевим судом обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією ч.2 ст. 186 КК України, яка передбачає відповідальність за інкримінований їм злочин, є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційних скаргах не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його скасування і закриття кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст. 186 КК України залишити без зміни, а апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, ? в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3