Справа №127/3735/19
Провадження №1-кп/127/129/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі колегії суддів:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_4

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №13 м. Вінниці обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв, громадянки України, працюючої в колл-центрі без офіційного оформлення трудових відносин, розлученої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 31.01.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 з метою особистого збагачення шляхом обману та зловживання довірою, погодилася на пропозицію чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та спільно з ним домовилася про спільне вчинення злочину, а саме заволодіння чужими грошовими коштами та внаслідок узгоджених дій в період часу з 20 січня 2017 року по 26 січня 2017 року, під приводом продажу та поставки дизельного палива за заниженою ціною, при цьому не маючи ні можливості ні наміру виконати взяті на себе зобов`язання, використовуючи банківські рахунки осіб, яким не було відомо про їх злочинні наміри, умисно, шляхом обману та зловживання довірою 26.01.2017 року заволоділа грошовими коштами, належними ОСОБА_10 , на загальну суму 246 086 гривень, що в 308 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який на 2017 рік становив 800 грн.
Вказані дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб та у великому розмірі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , переслідуючи мету особистого збагачення шляхом вчинення шахрайств на території України, не пізніше ніж у березні 2017 року погодилася на пропозицію свого співмешканця, чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та увійшла до створеної та очоленої ним організованої злочинної групи, до складу якої, крім них, також увійшов їх спільний знайомий - чоловік на ім`я ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та шляхом введення потерпілих в оману та створення враження спілкування з працівниками відомої загальноукраїнської мережі автозаправних станцій та спонукання їх до добровільного перерахування грошей на вказані злочинцями рахунки, створюючи при цьому враження законної угоди, відповідно до розробленого плану, відомого усім учасникам групи, перебуваючи в м. Вознесенськ Миколаївської області, в період часу з березня 2017 року по 8 квітня 2017 року, в складі організованої злочинної групи вчинила низку злочинів, пов`язаних з незаконним заволодінням чужим майном (грошовими коштами), шляхом обману та зловживання довірою.
Так, 23 березня 2017 року ОСОБА_6 в складі організованої злочинної групи умисно, виконуючи відведену їй роль, під приводом продажу дизельного пального за заниженою ціною, шляхом обману та зловживання довірою заволоділа грошовими коштами ОСОБА_12 на загальну суму 16308,05 гривень, 30.03.2017 року - ОСОБА_13 на загальну суму 48 609 гривень, в період з 6 по 8 квітня 2017 року - ОСОБА_14 на загальну суму 16 499, 98 гривень, якими в подальшому учасники організованої злочинної групи, в тому числі ОСОБА_6 , розпорядилися на власний розсуд.
Вказані дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно та організованою групою.

06.02.2019 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні з угодою про визнання винуватості укладеною 31.01.2019 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальним органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 , за участю захисника адвоката ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 та ч.4 ст. 190 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 31.01.2019 року, а також прокурором до угоди додано письмові згоди потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_6 та прокурором.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив угоду про визнання винуватості з ОСОБА_6 затвердити, без вирішення питання щодо процесуальних витрат в кримінальному провадженні, та призначити ОСОБА_6 визначене сторонами угоди покарання, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України. Зазначив, що ОСОБА_6 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України, за обставин, описаних у вказаній угоді, зобов`язалась співпрацювати з оперативними підрозділами, органом досудового розслідування, прокурором та судом з метою викриття ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , зокрема, ОСОБА_6 зобов`язалась з`являтись за викликом органу досудового розслідування, прокурора чи суду, та давати показання під час допиту органом досудового розслідування, прокурором, судом в ході досудового розслідування або судового розгляду будь-яких кримінальних проваджень про всі відомі їй факти незаконної діяльності ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , вчинені за її участю та ОСОБА_6 розуміє, що підтвердження зазначених обставин є однією з умов дійсності цієї угоди, а тому не підтвердження цих обставин під час давання показань, давання показань, які суттєво змінюють ці обставини, або відмова від давання показань щодо цих обставин, будуть трактуватись як порушення нею обов`язків за цією угодою.

Відповідно до ч.2 ст. 474 КПК України розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Розглядаючи в порядку, передбаченому та ст. 472, ч.2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. 2 ст. 469, ст. 472 КПК України, а саме формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, суд зазначає про можливість затвердження угоди про визнання винуватості виходячи з наступного.

Захисник ОСОБА_7 просив дану угоду затвердити, оскільки вона відповідає вимогам чинного законодавства та укладена обвинуваченою добровільно, в присутності захисника.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 та ч.4 ст. 190 КК України визнала повністю, суду пояснила, що вона дійсно вчинила вказані злочини за обставин, викладених в обвинувальному акті, зазначила, що угоду про визнання винуватості укладала добровільно, наслідки затвердження угоди та наслідки умисного невиконання затвердженої угоди їй зрозумілі. Просила суд угоду про визнання винуватості затвердити, призначивши їй визначене в угоді покарання у виді позбавлення волі із звільненням її на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України. Зобов`язалася виконувати умови угоди.

До суду прокурором надано заяви потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про те, що вони надали добровільно згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Згідно наданої суду угоди про визнання винуватості укладеної 31.01.2019 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_6 бере на себе обов`язки беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні за обвинуваченням її у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 та ч.4 ст. 190 КК України, співпрацювати з оперативними підрозділами, органом досудового розслідування, прокурором та судом з метою викриття ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Зокрема, ОСОБА_6 зобов`язалась з`являтись за викликом органу досудового розслідування, прокурора чи суду, та давати показання під час допиту органом досудового розслідування, прокурором, судом в ході досудового розслідування або судового розгляду будь-яких кримінальних проваджень про всі відомі їй факти незаконної діяльності ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , вчинені за її участю.

У тому числі ОСОБА_6 зобов`язується підтверджувати те, що ОСОБА_15 не пізніше ніж в березні 2017 року створив і очолив організовану групу, до складу якої окрім ОСОБА_6 та ОСОБА_15 увійшов ОСОБА_16 .

Згідно відомого усім учасникам цієї групи плану ОСОБА_16 шляхом моніторингу оголошень на сайтах, розміщених у всесвітній мережі Інтернет, повинен був встановлювати контактні номери телефонів, прізвища, імена та по-батькові осіб, які їх розмістили, а також місця їх проживання, повідомляти дану інформацію іншим членам групи. В подальшому, при необхідності спілкування з потерпілим, ОСОБА_16 згідно розробленого плану, мав представлятися старшим менеджером мережі «ОККО» того регіону, де перебував потерпілий.

ОСОБА_6 , за допомогою заздалегідь підшуканого мобільного терміналу (мобільного телефону) з сім-карткою оператора мобільного зв`язку мала надсилати підшуканим ОСОБА_16 особам СМС-повідомлення, відповідно до змісту яких пропонувалося придбати дизельне паливо по низькій ціні. В подальшому, при спілкуванні з потерпілим, ОСОБА_6 згідно розробленого плану, мала представлятися менеджером мережі «ОККО» того регіону де перебував потерпілий.

ОСОБА_15 через інших осіб, які не були обізнані про злочинні наміри членів групи, підшуковував власників карткових рахунків (як правило клієнтів ПАТ «КБ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк»), які також не були повідомлені про злочинні наміри членів організованої групи, та під надуманим приводом залучав їх до заволодіння грошовими коштами, а саме використовував їх карткові банківські рахунки. В подальшому, при необхідності словесного спілкування з потерпілим, ОСОБА_15 згідно розробленого плану, мав представлятися директором мережі «ОККО» того регіону де перебував потерпілий.

Таким чином, об`єднавши зусилля ОСОБА_6 , чоловіка на ім`я ОСОБА_11 , та спрямувавши їх на вчинення злочинів з метою особистого збагачення, чоловік на ім`я ОСОБА_9 створив стійку організовану злочинну групу, члени якої, в період часу з березня 2017 року по 8 квітня 2017 року, перебуваючи в м. Вознесенськ Миколаївської області, вчинили низку злочинів, пов`язаних з незаконним заволодінням чужим майном (грошовими коштами), шляхом обману та зловживання довірою.

ОСОБА_6 зобов`язується підтверджувати, що згідно вказаного плану вона, спільно з ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , під керівництвом останнього, весною 2017 року заволоділи коштами ОСОБА_12 на загальну суму 16308,05 грн., ОСОБА_13 - на загальну суму 48 609 грн., ОСОБА_14 - на загальну суму 16 499, 98 грн.

Крім того, ОСОБА_17 зобов`язується підтверджувати обставини заволодіння спільно з ОСОБА_15 коштами ОСОБА_10 на загальну суму 246 086 гривень.

ОСОБА_6 розуміє, що підтвердження зазначених обставин є однією з умов дійсності цієї угоди, а тому не підтвердження цих обставин під час давання показань, давання показань, які суттєво змінюють ці обставини, або відмова від давання показань щодо цих обставин, будуть трактуватись як порушення нею обов`язків за цією угодою.

Сторони в угоді про визнання винуватості між прокурором з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_7 з іншої, дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченої. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена за вчинений злочин, яке було визначено в межах санкції ч.3 ст. 190 КК України у виді 3 років позбавлення волі, ч.4 ст. 190 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
Із визначеною мірою покарання обвинувачена ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 та прокурор, який підтримує державне обвинувачення в кримінальному провадженні ОСОБА_5 , погоджуються.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердила, що вона розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін, як для прокурора, так і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку; для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; ОСОБА_6 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею закону і будь-якого положення складеної угоди; у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку; ОСОБА_6 розуміє, що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги, що згідно з пред`явленим ОСОБА_6 обвинуваченням її дії охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб та у великому розмірі, а також, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно та організованою групою, при цьому ОСОБА_6 не являється організатором організованої групи на чолі з особою, матеріали відносно якої виділені в креме провадження, але зобов`язується давати показання, які викривають інших учасників групи та організатора та такі показання підтверджуються іншими доказами.

Приймаючи до уваги, що угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_6 та її захиснику ОСОБА_7 зрозумілі наслідки ст. ст. 394, 424 КПК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину, являється особою раніше не судимою (а.с.82), позитивно характеризується за місцем роботи (а.с. 78), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 79), вчиненому щиро розкаялася та повністю визнала вину.

Зважаючи на наявність обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором з однієї сторони та обвинуваченою за участю її захисника - з іншої, визнавши обвинувачену ОСОБА_6 винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений в межах санкції відповідних статей КК України та відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 за сукупністю злочинів остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі, без призначення відповідно до вимог ст. 77 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна, в зв`язку із звільненням її на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 12, 65, 66-67, 75, 76, 77 КК України, ст. ст. 370, 371, 373, 374, 468-470, 472-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.01.2019 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальним органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 , за участю захисника адвоката ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 та ч.4 ст. 190 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 31.01.2019 року.
Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 190 та ч.4 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч.3 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч.4 ст. 190 КК України виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого - у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя-доповідач:

Судді: