Справа № 761/2185/19
Провадження № 1-кс/761/1925/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання у кримінальному провадженні

№ 220 170 000 000 002 35 від 12.06.2017 за ч. 2 ст. 2585 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий ГСУ СБ України ОСОБА_3 зпогодженим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 002 35 від 12.06.2017 за ч. 2 ст. 2585 КК України арешту на майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що у період з грудня 2014 року по теперішній час засновники ТОВ «Ломбард статус», що зареєстровані та фактично здійснюють свою діяльність на території так званої «Донецької Народної Республіки» (далі ДНР), діючи умисно з метою фінансування вказаної терористичної організації, сплачують податки до «бюджету «ДНР» через «Центральний Республіканський банк «ДНР».

Відповідно до розробленого злочинного плану та розподілу ролей на ОСОБА_5 покладалось виконання функцій з реєстрації у «ДНР» нового суб`єкта господарської діяльності, загального керівництва вказаним підприємством, а також організація фінансово-господарської діяльності товариства на території «ДНР».

Встановлено, що у період з 24.08.2016 по 29.06.2018 з поточних рахунків ТОВ «Ломбард статус», відкритих у так званому «Центральному Республіканському банку ДНР», до «бюджету «ДНР» перераховано кошти у вигляді «податку з доходів фізичних осіб», «податку на прибуток» та «інші податки» на загальну суму 14 462 512,37 російських рублів.
У зв`язку з незаконною діяльністю 06.12.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2585 КК України.

Оскільки санкцією ч. 2 ст. 2585 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий просив накласти на належний підозрюваному автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на автомобіль «Сітроен С4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_5 , однак на праві власності належить племіннику підозрюваного - ОСОБА_6 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. ч. 2 ст. 2585 КК України та обґрунтованості висунутої ОСОБА_5 підозри за вказаною статтею.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 170 КПК для реалізації вищенаведеної мети арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може застосувати покарання у виді конфіскації майна.

Так, у силу санкції ч. 2 ст. 2585 КК України, за якою ОСОБА_5 оголошено підозру, суд у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, може застосувати у вигляді додаткового покарання конфіскацію майна.

Крім того, ч. 10,11 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на рухоме майно з метою заборони або обмеження користування та розпорядження ним у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до втрати, зникнення, псування або передачі такого майна.

Матеріалами клопотання доведено, що транспортний засіб «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який ініційоване накладення арешту, на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання щодо накладення арешту на автомобіль «Сітроен С4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Як встановлено вище, застосування ініційованого заходу забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна допускається за обов`язкової наявності зв`язку між майном, на яке планується накладення арешту, та його приналежністю відповідному учаснику кримінального провадження.

Водночас, автомобіль «Сітроен С4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на який слідчим також ініційоване накладення арешту, належить іншій особі - ОСОБА_6 , який не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні, що у силу вимог зазначених вище норм КПК унеможливлює накладення арешту на майно вказаної особи.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення клопотання.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 002 35 від 12.06.2017арешт на автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 . У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1