У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.03.2019 року якою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Трикратне Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України,
-застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
підозрюваний: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
_____________________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/179/19 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.03.2019 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово до 26 квітня 2019 року та заборонено йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням відповідних обов`язків, згідно ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтись на виклик до слідчого, прокурора чи суду у попередньо визначений та погоджений час, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини - завчасно повідомити про це вказаних посадових осіб; не залишати місце свого проживання цілодобово; утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Прокурор вважає ухвалу незаконною, ухвалену з істотними порушеннями кримінального процесуального закону.
Вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти, ризикам, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
28 лютого 2019 року, у період часу з 19:00 год. по 23:00 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у м. Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_11 з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння ОСОБА_12 розташованого по АДРЕСА_2 , де керуючись корисливим умислом, направленим на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю господарів та перехожих громадян, відтиснули раму метало пластикового вікна житлового будинку. Далі, ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 реалізуючи свій злочинний намір, через пошкоджене ними вікно, проникли до приміщення кімнат будинку, звідки таємно викрали грошові кошти та ювелірні золоті прикраси ОСОБА_12 на загальну суму 1 525 825,91 грн.
Відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 01.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України.
02.03.2019 року за вчинення даного злочину ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України. та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Відмовляючи слідчому у задоволенні клопотання щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні. Зазначено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, проживає разом з дружиною ОСОБА_13 , за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи так і положення ст. 194 КПК України.
Так, застосування запобіжного заходу слідчим суддею здійснюється у порядку, передбаченому ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.
Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім передбачених ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України є обґрунтованою. Обґрунтованість підозри підтверджується зазначеними у клопотанні слідчого доказами.
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що здобуті на даний час органом досудового розслідування докази в достатній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину.
Також, зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, апеляційний суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які зазначені слідчим в клопотанні, а саме ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 цього кодексу.

Колегія суддів, погоджується з висновком слідчого судді відносно того, що прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам вказаним вище, а тому, згідно з положеннями ч. 2 ст. 194 КПК України, суддя відмовив в застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначений запобіжний захід на думку апеляційного суду забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не є слушними доводи апеллянта відносно того, що враховуючи наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та обгрунтованість підозри вчинення ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 12 років з конфіскацією майна, виправдовує обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Так, згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватості у вчиненні злочину, сама по собі не є безпосередньою підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Так, у рішенні ЄСПЛ від 12 січня 2012р. у справі « Тодоров проти України» вказано, що для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причині, водночас тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи, та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.
Судом апеляційної інстанції було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, одружений, має міцні соціальні зв`язки.

Колегія суддів вважає, що судом було враховано правову позицію ЄСПЛ щодо застосування альтернативних заходів.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

Апелянтом не наведено жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 ч. 3, 422, 423, 424, 532 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 березня 2019 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: