Справа № 487/6433/18
Провадження № 1-кп/487/700/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

провівши підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003657 від 19.09.18 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миколаєва, українки, громадянки України, не одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, зареєстрованої: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

У невстановлену дату та час, у невстановленої особи ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, порушуючи Закон України №60/95-ВР від 15.02.1995 року «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» ОСОБА_3 незаконно придбала з метою подальшого особистого вживання особливо небезпечний наркотичний засіб, у великому розмірі амфетамін вагою 2,2539 г., який зберігала в сумочці.

19.09.18 під час проведення огляду місця події на капоті автомобіля «Ford Mondeo» д.н. НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку №21 по пр..Центральному в м.Миколаєві, виявлено сумочку ОСОБА_3 , з якої було вилучено 2,2539 г., особливо небезпечний наркотичний засіб, у великому розмірі амфетамін вагою 2,2539 г., який остання зберігала в сумочці без мети збуту.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.

На підставі ч.1 ст.474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості від 27.09.18, укладена між прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469 та 272 КПК України.

Відповідно до даної угоди прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , якому на підставі ст..37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0003657 від 19.09.18 і обвинувачена ОСОБА_3 за участю захисника дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК Укураїни у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від покарання з випробовуванням стоком на 1 рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винувасті, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 309 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вказала, що вона цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України. Крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Заводського відділу Миколаївської прокуратури №1 ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_3 за участю її захисника і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання у вигляді у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від покарання з випробовуванням стоком на 1 рік.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності до ст.100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне, керуючись ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Затвердити угоду від 27.09.18 укладену між прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003657 від 19.09.18.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.09.18 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи, за висновком № 1408 від 21.09.18 які згідно довідки становлять 1430,00 грн;
Речовий доказ, а саме сейф-пакет 2545900 у якому знаходяться порошкоподібна речовина рожевого кольору, поміщена в шість поліетиленових пакетів, нашарування речовини білого кольору, яке знаходиться на фіолетовій пластиковій трубці, порошкоподібна речовина білого кольору, яка поміщена в пакет зеленого кольору, порошкоподібна речовина рожевого кольору, яка поміщена у прозорий пакет - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Миколаївської апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1