Справа № 175/62/18
Провадження № 1-кп/175/5/18
Вирок

Іменем України

22 листопада 2018 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0002969 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Василівка Кобеляцького району Полтавської області, там же зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

12 грудня 2016 року близько 18.30 години ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженим за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року, розпивав спиртні напої неподалік магазину «Продукти» по вул. Зеленій (до перейменування вул. Леніна) у с. Балівка Дніпровського району Дніпропетровської області, де до нього підійшли неповнолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та попросили купити їм пива, на що він дав згоду. Після того, як ОСОБА_10 передав йому грошові кошти, ОСОБА_6 придбав 2 пляшки пива об`ємом 2,5 літри кожна, одну з яких віддав неповнолітнім, а іншу залишив собі.

Цього ж дня приблизно о 19.00 годині, побачивши, що ОСОБА_10 і

ОСОБА_11 йдуть від магазину, він, достовірно знаючи, що в останніх є грошові кошти, запропонував ОСОБА_12 відкрито заволодіти чужим майном, з чим останній погодився, і таким чином, ОСОБА_6 вступив у злочинну змову на вчинення грабежу у групі осіб.

Переслідуючи ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , ОСОБА_6 разом із ОСОБА_15 дійшов до домоволодіння АДРЕСА_3 , і переконавшись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, підбігли до неповнолітніх, після чого ОСОБА_16 збив ОСОБА_13 з ніг, сів на нього зверху і наніс йому не менше 3 ударів кулаком правої руки в область обличчя.

У цей же час ОСОБА_6 намагався спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_17 , однак останній втік, після чого він підійшов до ОСОБА_13 , який лежав на землі та закривав обличчя руками, і умисно наніс йому не менше 8 ударів ногами в область голови та рук.

В результаті спільних умисних дій ОСОБА_4 і ОСОБА_18 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_19 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді 3-х саден на кінчику носу з переходом на ліве крило носу, на правому крилі носу та у правій лобно-скроневій області волосистої частини голови, а також крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи по центру, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи у групі з ОСОБА_15 , скориставшись тим, що ОСОБА_10 лежить на землі та не може чинити опір у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, почав вимагати у останнього грошові кошти та мобільний телефон, на що ОСОБА_10 дістав із кишені одягнутої на ньому куртки грошові кошти в сумі 113 грн. і передав їх ОСОБА_20 .

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи в групі осіб, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, відкрито заволодів грошовими коштами у вказаному розмірі та зник із місця вчинення злочину разом із ОСОБА_21 .
У судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину визнав повністю і пояснив, що за обставин, викладених у обвинувальному акті, разом з ОСОБА_15 вчинив інкримінований злочин, в якому щиросердно кається та просить не позбавляти волі, надавши можливість виправитися та виховувати двох дітей.

Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який у судовому засіданні повідомив, що 12.12.2016 року ввечері він із товаришем ОСОБА_22 знаходився біля магазину у с. Балівка. В цей час до них спочатку підійшов ОСОБА_6 і попросив цигарок, на що вони пояснили, що цигарок у них немає. Згодом до них підійшов ОСОБА_16 та привітався. Оскільки неповнолітнім тютюнові вироби не продають, він дав ОСОБА_23 20 грн. і той приніс із магазину пачку цигарок. Далі він дав ОСОБА_24 50 грн., щоб той купив дві пляшки пива одну йому з ОСОБА_25 , а іншу собі та ОСОБА_26 . Після цього вони попрощалися та пішли удвох з ОСОБА_22 у напрямку дому їх товариша. В районі пустиря він помітив, що ОСОБА_6 і ОСОБА_16 біжать слідом за ними, на що вони зупинилися. В цей час ОСОБА_16 своїм тілом звалив його на землю, сів зверху та наніс рукою 3-4 удари в область голови, після чого ОСОБА_16 підвівся, а він від болю лишився лежати. Потім підбіг ОСОБА_6 і разом із ОСОБА_15 почали бити його ногами по голові та тулубу. Під час побиття ОСОБА_6 наніс йому приблизно 5 ударів ногами в область голови, а ОСОБА_16 приставляв до його шиї, як йому здалося, зворотною стороною ніж і вимагав гроші та мобільний телефон, після чого його перевернув і удвох з ОСОБА_27 ногами наніс ще 6-8 ударів. Оскільки в нього не було телефону, він віддав ОСОБА_12 і ОСОБА_23 усі свої гроші в сумі 113 грн. і кривдники пішли у невідомому напрямку, а він, отямившись, пішов у напрямку дому та попросив допомоги у своїх сусідів.

Показаннями законного представника ОСОБА_28 , яка у судовому засіданні повідомила, що про всі обставини побиття її сина ОСОБА_8 їй нічого конкретного не розповідали, щоб не хвилювати. Через тиждень після цих подій вона побачила на тілі сина синці та садна в області обличчя та рук. Цивільний позов не заявлятиме та просить призначити покарання на розсуд суду.

Копіями та оригіналами документів, виділених із матеріалів кримінального провадження № 0002969, а саме:

- копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.12.2016 року, зареєстрованого у той же день в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 14697, у якій ОСОБА_29 просить прийняти міри до невідомих, які 12.12.2016 року близько 18.05 години в районі 150 м від будинку АДРЕСА_4 спричинили фізичний біль, заволоділи грошовими коштами у розмірі приблизно 100 грн. і погрожували фізичною розправою його пасинку ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.к.п.6);

- копією протоколу огляду від 12.12.2016 року та довідки до нього, з яких убачається, що відкрите заволодіння майном ОСОБА_13 відбулося на відстані приблизно 150 м від будинку АДРЕСА_4 (а.к.п.7-12);

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 17.02.2017 року, згідно яких неповнолітні ОСОБА_10 і ОСОБА_9 упізнали серед інших осіб ОСОБА_4 , який 12.12.2016 року наносив тілесні ушкодження ОСОБА_19 (а.к.п.33-34,35-36);

- копією протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 17.02.2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 упізнав серед інших осіб ОСОБА_18 , який 12.12.2016 року наносив тілесні ушкодження ОСОБА_19 (а.к.п.39);

- копією висновку експерта № 506е від 20-21 лютого 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді 3-х саден: на кінчику носа з переходом на ліве крило носу, на правому крилі носу та у правій лобно-скроневій області волосистої частини голови, а також крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи по центру, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Можливо сказати, що ці тілесні ушкодження спричинені незадовго до надходження на стаціонарне лікування, можливо і в термін, на який вказує потерпілий і слідчий у постанові, від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя, яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними властивостями (а.к.п.51-53);

- копією протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 від 20.02.2017 року та копією відеозапису цієї слідчої дії, із яких убачається, що потерпілий у присутності понятих розповів про обставини події, яка мала місце 12.12.2016 року (а.к.п.55-56,84);
- копією висновку експерта № 507е від 20-21 лютого 2017 року, з якого убачається, що локалізація та характер виявлених у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень на обличчі не суперечать механізму їх спричинення, на який указує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту за його участю (а.к.п.59-60);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 31.03.2017 року та копією відеозапису цієї слідчої дії, з яких убачається, що ОСОБА_6 у присутності понятих розповів і на статисті показав про обставини події, які мали місце 12.12.2016 року за його та ОСОБА_18 участі (а.к.п.79-81,84);
- вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року, котрий набрав законної сили, згідно з яким ОСОБА_18 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 31 березня 2017 року, було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Доводи ОСОБА_4 , до оголошення його у розшук, про нанесення меншої кількості ударів потерпілому, спростовуються послідовними показаннями неповнолітнього ОСОБА_13 , які суд розцінює як об`єктивні, не маючі на меті обмовити обвинуваченого, який після свого затримання 28 вересня 2018 року, пояснив у суді, що повністю визнає свою провину.

Суд не посилається у вироку та не оцінює інші матеріали кримінального провадження, досліджені за копією письмового клопотанням прокурора від 20.02.2018 року, оскільки даних щодо предмету доказування вони не містять.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_4 , - раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, але в силу ст.89 КК України вважається не судимим, задовільно характеризується за місцем колишнього проживання, зі слів до затримання фактично працював і має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття та повне визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , його ставлення до наслідків злочину, а також позиції прокурора щодо виду покарання, суд вважає можливим призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України, з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України на максимальний строк, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Під час досудового розслідування ОСОБА_23 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а 04 січня 2018 року його було оголошено в розшук і 28 вересня 2018 року під час проведення судового засідання йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 листопада 2018 року.

Законний представник потерпілого ОСОБА_28 цивільний позов не заявляла і претензій до обвинуваченого не має, про що вона зазначила у своїх заявах від 23 травня і 25 липня 2017 року.

Витрати за залучення експерта стороною обвинувачення не заявлялися.

Долю речового доказу суд вирішує у відповідністю зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 листопада 2018 року, - змінити на особисте зобов`язання і звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно, поклавши на нього наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора і суд про працевлаштування чи зміну місця фактичної роботи.

Компактний диск із копіями відеозаписів слідчих дій за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і потерпілого ОСОБА_8 , - зберігати при копіях матеріалів кримінального провадження № 0002969 в конверті на 84 аркуші.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1