Справа № 452/490/19
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

05 квітня 2019 року м.Самбір

Слідчий суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 90000099 про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, інваліда І-ої групи, із середньою спеціальною освітою, неодруженої, несудимої, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

та її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 4 квітня 2019 року звернувся до слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області з клопотанням, погодженим із керівником Самбірської місцевої прокуратури Львівської області, про продовження до трьох місяців тримання під вартою ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У обгрунутування вказаного клопотання посилався на те, що ОСОБА_4 07.02.2019 року о 20 год. 00 хв. по вул. Східній, 349 у м. Самборі Львівської області за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, під час конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно нанесла ножем дев`ять ударів в спину своєму співмешканцю ОСОБА_7 , спричинивши йому проникаючі колото різані ушкодження задньої поверхні грудної клітки справа з ушкодженням правої легені, два проникаючі колото різані ушкодження бокової поверхні грудної клітки справа, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент утворення і перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті, від отриманих травм ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в приміщенні КЗ Самбірської ЦРЛ і щодо неї на підставі ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2019 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 23 год. 00 хв. 8 квітня 2019 року включно, однак у вказаному кримінальному провадженні прийняти остаточне рішення у двохмісячний строк з об`єктивних причин прийняти неможливо, оскільки необхідно отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки комплексної психолого-психіатричної-наркологічної експертизи, двох імунологічних, медико-криміналістичної, цитологічної експертиз та скласти обвинувальний акт і реєстр досудового розслідування, у зв`язку з чим 3 квітня 2019 року керівником Самбірської місцевої прокуратури Львівської області продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 08.05.2019.
Також в обґрунтування вказаного подання посилався слідчий ОСОБА_3 посилався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення і застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної є недостатнім.

Під час розгляду вказаного клопотання старший слідчий СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 в обгрунутування доводів клопотання посилався на обставини, викладені у клопотанні про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 .

Прокурор Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у підтримання клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 посилався на його обґрунтованість та законність.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили щодо задоволення вказаного клопотання та просили змінити щодо неї запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, ОСОБА_4 є інвалідом І групи загального захворювання, потребує постійного догляду та медичного втручання, а таке не можливо їй забезпечити в умовах утримання її в слідчому ізоляторі.

Дослідивши обставини клопотання, заслухавши учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання та про наявність підстав для зміни щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, виходячи із такого.

Згідно частин 3, 4 та 5 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначає відомості про:

1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа;

2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу;

3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу;

4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини;

5) запобіжний захід, який застосовується.

Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 7 лютого 2019 року та ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2019 року відомо, що 07 лютого 2019 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і 8 лютого 2019 року щодо підозрюваної ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 23 год. 00 хв. 8 квітня 2019 року включно.

Із наданих слідчим доказів видно про наявність обґрунтованої підозри у ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та про обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується протоколом огляду місця події від 07.02.2019, показаннями підозрюваної ОСОБА_4 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_4 від 08.02.2019 та висновком судово-медичного експерта від 13.03.2019.

Із постанови про продовження строку досудового розслідування від 3 квітня 2019 року вбачається, що таке продовжено до трьох місяців, тобто до 08 травня 2019 року у зв`язку з неможливістю його закінчення у двомісячний строк, так як необхідно отримати і долучити висновки судових експертиз та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий.

У обґрунтування заявлених ризиків про можливості підозрюваної ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення слідчим наводяться одні і ті самі обставини, а саме, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що може стимулювати її до втечі, та підозрюється у вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння і зловживає алкогольними напоями, не має міцних соціальних зв`язків, проживає із сім`єю, з якою часто на побутовому грунті виникали скандали.

Із наведених обставин тільки та обставина, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння, а всі інші не доведені жодними доказами.

Навпаки, із довідок, характеристики та вимоги вбачається, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання та позитивно характеризується, скарг на неї не поступало, на обліку в наркологічному кабінеті не знаходиться, вона є інвалідом І групи і потребує постійного стороннього догляду, який за нею здійснює її дочка, та унаслідок захворювання ОСОБА_4 обмежена у пересуванні.

Наведені докази дають підстави для висновку про відсутність таких ризиків як можливість підозрюваної ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заявлений ризик можливості ОСОБА_4 знищити, сховати або спотворити речові докази , які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, слідчий обґрунтовує тією обставиною, що такі можуть знаходитися за місцем проживання підозрюваної та на даний час не були встановленими органом досудового розслідування, також не підтверджені жодними доказами.

Так, із протоколом огляду місця події від 07.02.2019 відомо, що під час досудового слідства огляд місця події проведено і речові докази було вилучено, у постанові про продовження строку досудового розслідування не зазначено про необхідність проведення повторного огляду місця події.

За наведеного, слід дійти висновку, що заявлений ризик є припущенням слідчого.

Також заявлений ризик можливості підозрюваної ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, який слідчий обгрунтовує можливістю їх переконання та залякування з метою надання ними неправдивих показань, зміни показань, так як вони є близькими родичами підозрюваної і вона з ними проживає.

Наявність такого ризику не виключається, однак він суттєво зменшився.

Так, ОСОБА_4 під час досудового слідства визнавала себе винуватою повністю і давала послідовні показання.

Свідками у даному кримінальному провадженні є дочка та син підозрюваної, вони вже допитані, але відповідно до закону можуть відмовитися від дачі показань.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий в обґрунтування недостатності застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту зазначає ту обставину, що ОСОБА_4 зможе знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам обґрунтовує самим ризиком.

Крім того, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчий обґрунтовує надзвичайно високим ступенем суспільної небезпеки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і тим, що подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою.

Однак, таке обґрунтування суперечить чинному законодавству та судовій практиці ЄСПЛ.

Так, чинний КК України визначає які суспільно небезпечні діяння є злочинами.

Згідно ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ст. 12 КК України залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі і особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачено основне покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк понад десять років.

Отже, злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України є особливо тяжким злочином, а не кримінальним правопорушенням, що має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки.

Статтею 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , суд враховує вимоги підпункту с) пункту 1 та п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, а також правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

Також необґрунтованими є посилання слідчого на преюдиціальність ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою та ухвали Львівського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року, якими встановлено наявність ризиків, що заявлені у клопотанні про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, оскільки таке посилання суперечить правилам ст. 90 КПК України.

Так як слідчим не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, то необхідно застосувати щодо неї більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрювану обов`язки, передбачені частинами п`ятою цієї статті, а саме: не залишати без дозволу слідчого постійне місце проживання та не залишати житло цілодобово, прибувати за викликом до слідчого та прокурора та повідомляти слідчого і прокурора про зміну свого місця проживання.

Встановлені обставини, які передбачені статтею 178 КПК України, дають підстави для висновку про те, що при наявності обґрунтованої підозри у висунутому ОСОБА_4 обвинуваченні та наявності ризику можливості незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, є достатнім застосування до неї більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявному ризику, які забезпечать виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Ураховуючи наведене, запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 є підстави змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово або у певний період доби і його може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ст. 202 цього Кодексу у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

встановив:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 .

Змінити щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не залишати без дозволу слідчого постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та не залишати вказане житло цілодобово;

2) прибувати за викликом до старшого слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівьскій області ОСОБА_3 та прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на Самбірський відділ поліції ГУ НП у Львівській області.

Встановити строк до 8 травня 2019 року застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та дії обов`язків, покладених судом на підозрювану ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено 10.04.2019, о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя