Провадження № 1-кп/537/122/2019
Справа № 534/502/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000254 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
15.06.2004 року Автозаводським р/с м. Кременчука Полтавської обл. за ст.ст. 15, 70,76, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
24.11.2010 року Комсомольським м/с Полтавської обл. за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.;
14.11.2013 року Комсомольським м/с Полтавської обл. за ч. 1 ст. 70, ст. 86, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 187 до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.;
19.11.2014 року Комсомольським м/с Полтавської обл. за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
21.04.2015 року Апеляційним судом Полтавської області за ст. 70, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3. ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Приморське, Новоазовського району, Донецької області, громадянина України, не працюючого, осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
06.06.2012 року Орджонікідзевським р/с м. Маріуполя за ч. 1 ст. 185 КК України. Кримінальне провадження припинено за ст. 9 КПК України;
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч.2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Новоградівка, Донецької області, громадянина України, не працюючого, на утриманні осіб не маючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого:
06.07.1992 року Комсомольським м/с Полтавської області за ст. 206 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі;
01.02.1994 року Крюківським р/с м. Кременчука Полтавської області за ст. 142 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі;
28.09.2000 року Кременчуцьким р/с Полтавської області по ст. 196-1 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі умовно на 1 рік, штраф 200 грн.;
21.05.2007 року Комсомольським м/с Полтавської області за ст. 185 ч. 1 КК України. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
17.09.2007 року Комсомольським м/с Полтавської області по ст. 309 ч. 1, 70 ч. 1, 70 ч. 3, 72 ч. 1 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
23.06.2008 року Комсомольським м/с Полтавської області по ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 190 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі;
24.07.2009 року Комсомольським м/с Полтавської області по ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
21.06.2011 Комсомольським м/с Полтавської області по ст. 190 ч. 2 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
18.10.2014 року Комсомольським м/с Полтавської області по ст. 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
06.09.2017 року Комсомольським м/с Полтавської області по ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189 КК України,
встановила:

В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука у судді ОСОБА_1 перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189 КК України..
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, відповідно до яких просили розгляд справи проводити без їх участі.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження, заявив клопотання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На обґрунтування заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор вказав, що обвинуваченим слід обрати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою для запобігання спробам останніх переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на свідків та потерпілих.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 заперечувала проти обрання виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносного обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено ризики визначенні ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах УВП, та на його утриманні перебувають двоє дітей, а тому просила обрати щодо обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 заперечував проти обрання виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносного обвинуваченого ОСОБА_7 оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено ризики визначенні ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах УВП, а тому просив обрати щодо обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 заперечував проти обрання виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносного обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено ризики визначенні ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах УВП, а тому просив обрати щодо обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачені в судовому засіданні підтримали думку свої захисників.
Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України суд під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з даних реєстру матеріалів досудового розслідування, відносно обвинувачених 21.02.2019 року ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави Полтавської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 21 квітня 2019 року. До суду ж обвинувальний акт надійшов 15 квітня 2019 року, тобто до закінчення строку дії запобіжного заходу.
Згідно зі статтею 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання щодо обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року встановлено, що відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали чи можливо належним чином продовжити застосування на стадії досудового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства, не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції (п.74).
Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обвинуваченні раніше неодноразово судимі, обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинах проти власності поєднанні з насильством, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, офіційно не працюють, що вказує на ризик продовження ними злочинної діяльності та незаконного впливу на потерпілих та свідків для уникнення покарання.
Медичні висновки надані захисниками в судовому засіданні, не містять доказів, які б обґрунтовано давали суду підстави вважати, що за станом здоров`я обвинувачені не можуть утримуватися в умовах установи виконання покарань.
З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ст. 177, ст. 178, ст. 197, ст. 199 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, яке інкримінується обвинуваченим, з метою запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, вчиняти повторно кримінальні правопорушення, впливати на свідків та потерпілих, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, вчинених із застосуванням насильства, суд у відповідності з вимогами частини 4 статті 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підстав до визначення застави не вбачає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 199, 331, 371, 372 КПК України, колегія суддів

постановила:

Обрати відносно обвинувачених:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - а саме: з 15 квітня 2019 року до 13 червня 2019 року до 24 години.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - а саме: з 15 квітня 2019 року до 13 червня 2019 року до 24 години.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - а саме: з 15 квітня 2019 року до 13 червня 2019 року до 24 години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3