Провадження № 1-кс/520/38/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників підозрюваної адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Тавричанка Каховського району Херсонської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, маючої на утримані малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 14.08.2018 о 17.56 годині водій ОСОБА_7 грубо порушила пункти: 2.3. б); 10.1.; 11.3.; 12.3.; 12.6. ґ) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 11.3. «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.6. «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 дозволяється рух із швидкістю:

ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год».

Так, в зазначений день та час водій ОСОБА_7 , будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку набула права керування транспортними засобами, керуючи технічно справним автомобілем «МERCEDES E320 CDI», р/н НОМЕР_1 (болгарської реєстрації), що належить ОСОБА_8 , рухалась в умовах необмеженої видимості по асфальтованому сухому покриттю автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», яка є автомобільною дорогою загального користування міжнародного значення «М-14», має відповідне обладнання дорожнього покриття та придорожньої зони, з боку міста Миколаїв у напрямку міста Одеса.

Проїжджаючи на 51 км + 950 м зазначеної автодороги у Лиманському районі Одеської області, рухаючись зі швидкістю близько 128,4 км/год, поза населених пунктів, на прямій, рівній ділянці, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі руху у протилежних напрямках, що позначені дорожньою розміткою 1.1. (вузька суцільна лінія, яка позначає край проїзної частини) і 1.5. (переривчаста лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві або три смуги), водій ОСОБА_7 вкрай уважною не була, на ділянці проїзної частини, яка потребувала від неї особливої уваги, оскільки на лівому за ходом її руху узбіччі, в кількох метрах від межі дороги, здійснювалась стихійна торгівля овочами і фруктами з дерев`яної критої будки і лотків, біля яких знаходилась пішохід ОСОБА_9 , а на правому узбіччі, навпроти цієї будки, знаходилась пішохід ОСОБА_10 та припаркований автомобіль «FORD TRASIT», р/н НОМЕР_2 , з причепом р/н НОМЕР_3 , біля кафе-бару «Краван», здійснюючи рух з суттєвим перевищенням допустимої швидкості руху та перевозячи в автомобілі двох дорослих пасажирів і двох малолітніх дітей, своїми діями створювала небезпеку для інших учасників дорожнього руху, чим виявила злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховувала на їх відвернення.

Так, отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразилися у появі попереду на проїзній частині небезпеки у русі, у вигляді пішохода ОСОБА_9 , яка почала перетинати проїзну частину у невстановленому місці, рухаючись від вказаних торгівельних лотків у напрямку автомобіля «FORD TRASIT», р/н НОМЕР_2 , тобто з лівого боку праворуч за ходом руху автомобіля та зупинилася на зустрічній половині проїзної частини, водій ОСОБА_7 заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, не вжила, невірно оцінила дорожню обстановку, що склалася, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшила швидкість руху керованого транспортного засобу для безпечного проїзду повз пішохода, через значне перевищення швидкості руху не впоралась з керуванням, виїхала на зустрічну половину проїзної частини, де допустила наїзд передньою правою частиною автомобіля «МERCEDES E320 CDI», р/н НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_9 , під час якого відбулося закидання тіла пішохода на капот і переднє вітрове скло, з наступним падінням потерпілої на дорожнє покриття, після чого водій ОСОБА_7 виїхала за межі проїзної частини на ліве узбіччя, де з`їхала на автомобілі у кювет, з подальшим наїздом на перешкоду придорожні дерева.

В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_9 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з її смертю на місці пригоди, а саме:

а) три садна обличчя, забійна рана лобової ділянки зліва, крововилив у м`які тканини лобової ділянки зліва;

б) закрита травма грудної клітки і живота: множинні садна грудної клітки і живота, крововилив у м`які тканини спини справа, повні поперечні переломи 3-6-го правих ребер по середньоключичній лінії, повний поперечний перелом 12-го правого ребра по колохребцевій лінії, повні поперечні переломи 2-8-го лівих ребер по передній пахвовій лінії, повний поперечний перелом 2-го лівого ребра по лопатковій лінії, повний поперечний перелом 1-го лівого ребра по колохребцевій лінії, розриви пристінкової плеври в проекції переломів всіх правих ребер, крововиливи під пристінкову плевру в проекції вищевказаних переломів ребер та анатомічних ліній, повний розрив диску між 2-м і 3-м поперековими хребцями з крововиливом у навколишні м`які тканини, повний розрив спинного мозку в проекції розриву міжхребцевого диску з крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки, забої та розриви легенів, розриви грудного відділу низхідної аорти, розриви печінки, розміжчення селезінки, крововиливи у плевральні порожнини (у лівій плевральній порожнині 300 мл, у правій - 500 мл крові);

в) закрита травма таза: множинні садна зовнішньої поверхні в ділянці крила лівої клубової кістки, повний вертикальний перелом крила лівої клубової кістки з крововиливом у навколишні м`які тканини;

г) травма кінцівок: множинні садна правої верхньої кінцівки, синець правої кисті, забійно-рвана рана лівих передпліччя, зап`ястку та кисті, шість синців лівого стегна, рвана рана зовнішньої поверхні лівої гомілки в середній третині, синець правого стегна, множинні садна правих гомілки та стопи, забійна рана переднє-зовнішньої поверхні правої гомілки, забійна рана тильної поверхні правої стопи, повна травматична ампутація правої нижньої кінцівки на рівні верхньої і середньої третин гомілки з розривами та розміжченням м`яких тканин, судин і нервових волокон, і осколковими переломами кісток верхньої та середньої третин гомілки, крововилив у м`які тканини переднє-внутрішньої поверхні лівої гомілки практично по всій довжині, циркулярне відшарування підшкірно-жирової клітковини правого стегна по всій довжині, циркулярне відшарування підшкірно-жирової клітковини лівої гомілки по всій довжині, відкриті осколкові переломи кісток лівого передпліччя в нижній третині з крововиливами у навколишні м`які тканини, відкритий осколковий перелом правої малогомілкової кістки в нижній третині з крововиливом у навколишні м`які тканини, відкриті осколкові переломи кісток лівої гомілки в середній та нижній третині з крововиливами у навколишні м`які тканини.

Отже, водій автомобіля «МERCEDES E320 CDI», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , належним виконанням вимог пунктів: 2.3 б), 10.1.; 11.3.; 12.3.; 12.6. ґ) Правил дорожнього руху, мала технічну можливість запобігти ДТП і саме її фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з фактом настання події цієї пригоди.

За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 15.08.2018 розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що підозрювана вчинила тяжкий злочин, що призвів до смерті особи, не працює та не навчається, не має реєстрації на території України, на неодноразові виклики до органу досудового розслідування не з`являлася, хоча про виклики слідчим була повідомлена належним чином, чим перешкоджала кримінальному провадженню, може зникнути та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення в тому числі у сфері безпеки дорожнього руху, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та вказав, що підозрюваній направлялись повістки, однак вона писала, що не зможе явитись, потім вказувала, що з`являтись не бажає, неодноразово викликалась в телефонному режимі, але також повідомляла, що не бажає з`являтись, крім того на теперішній час потерпілій шкода не компенсована.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що підозрювана не має намір ухилятися, дійсно викликалась у якості свідка, однак від надання показів відмовилась, на підставі ст. 63 Конституції України, крім того підозрювана має активне бажання співпрацювати з органами досудового розслідування, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має на утриманні дитину. На підставі цього просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозрювана має на утриманні дитину, за станом здоров`я підозрюваній протипоказано тримання під вартою, остання позитивно характеризується, має місце реєстрації, не має намір ухилятися, не має намір вчиняти інше кримінальне правопорушення, а також впливати на свідків, ризики відсутні, провина не доведена, тяжкість злочину не є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також зазначив, що підозрювана намагалась зустрітися з потерпілими. На підставі цього просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрювана в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що має на утриманні малолітню дитина, неофіційно працює, утримує батьків.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 14.08.2018, схемою до нього, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , висновком автотехнічної експертизи № 952-А від 31.10.2018 року, висновком транспортно-трасологічної експертизи № 923-А від 23.10.2018 року, висновком фототехнічної та автотехнічної експертизи № 1342-А від 17.12.2018 року, висновком судово-медичної експертизи № 1339-2672/18 від 12.10.2018 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винної у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, те що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, а саме заподіяння численних тілесних ушкоджень пішоходу ОСОБА_9 , від яких настала смерть останньої на місці події, ту обставину, що підозрювана перевищила допустиму швидкість руху та не вжила заходів для її зменшення, крім того перевозячи в автомобілі двох дорослих пасажирів та двох малолітніх дітей, створила небезпеку для пасажирів автомобілю та інших учасників дорожньо-транспортного руху, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, те що підозрювана не працює, зареєстрована та проживає за межами м. Одеси, крім того, на неодноразові виклики слідчого не з`являлась, слідчий суддя приходить до переконання, що наявні ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Беручи до уваги також те, що підозрюваній відомі особи потерпілої та свідків дорожньо-транспортної пригоди, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді можливого незаконного впливу на потерпілу та свідків даного кримінального провадження, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що дорожньо-траснпортна пригода відбулась 14.08.2018 року, однак, відповідно до долученої до матеріалів клопотання заяви потерпілої, станом на 26.12.2018 року ОСОБА_7 не було вжито жодних заходів пов`язаних з вибаченням та відшкодуванням завданих збитків.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, суворості покарання, що загрожує останній у разі визнання її винною, даних про особу підозрюваної, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної в судовому засіданні встановлено не було.

Щодо стану здоров`я підозрюваної та тверджень захисника про те, що підозрюваній протипоказано тримання під вартою, слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не було надано підтверджень, зокрема, медичної довідки, того, що підозрювана не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення призвело до тяжких наслідків, а саме смерті пішохода, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області, строком до 27.02.2019 року, в межах строку досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1