Кримінальне провадження № 194/1525/18
Номер провадження № 1-кп/194/27/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2018 року за № 0000403 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, пенсіонера, з професійно-технічною освітою, працюючого слюсарем в КП «ТЖКП», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7
розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 14 липня 2018 року приблизно о 09-00 год. знаходився на ділянці місцевості, що прилягає з лівої сторони до території його домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в цей час до нього підійшов сусід ОСОБА_6 . В ході бесіди між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, щоб уникнути подальшого конфлікту, ОСОБА_6 повернувся спиною до ОСОБА_3 і пішов у напрямку дороги, що проходить між домоволодінням АДРЕСА_2 , в цей час ОСОБА_3 на ґрунті неприязних особистих відносин, що виникли в ході сварки, по раптово виниклому умислу, направленому на умисне спричинення тілесних ушкоджень підняв з землі металевий прут, та наблизившись до ОСОБА_6 , наніс йому металевим прутом, який тримав обома руками, удар в область лівої частини спини, від удару ОСОБА_6 впав навколішки на землю. Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними злочинними діями, які виразилися в нанесенні удару металевим прутом по спині, направленими на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, 14 липня 2018 року приблизно о 09-00 год., заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому 8-го ребра зліва, садна підборіддя ліворуч та грудної клітини ліворуч в області перелому ребра, які утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету чи при ударі об такий.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе не визнав, та пояснив, що вранці приблизно о 08.00 год. - 08.20 год. 14 липня 2018 року він натягував сітку біля свого домоволодіння АДРЕСА_1 . Так, у цей час до нього підійшов потерпілий, який вів себе агресивно, та з яким у нього виник словесний конфлікт, який продовжувався хвилини три, внаслідок того, що останній випиляв усі дерева, при цьому ніхто не був присутній. Внаслідок конфлікту він відштовхнув у плечі потерпілого. Після чого потерпілий пішов до себе додому, а він залишився доробляти свою роботу. Після цього конфлікту він побачив свідка ОСОБА_8 , який зайшов додому до потерпілого. Пізніше хвилин через сорок приїхали швидка та працівники поліції. Він розписувався на якомусь чистому аркуші, однак в матеріалах справи не має даного аркуша паперу. Пізніше зазначив, що при конфлікті з ним поблизу була його співмешканка ОСОБА_9 . Також, зазначив, що місце де був конфлікт проглядається з вулиці. Йому відомо зі слів співмешканки потерпілого, що за три-чотири дні до конфлікту потерпілий вживав спиртні напої, і тілесні ушкодження у потерпілого виникли, оскільки він "кувиркався". Свідчення потерпілого є наклепом. Позовні вимоги не визнає.
Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що на вулиці біля домоволодіння №56 по вул. Приточилівка в м. Тернівка, приблизно о 09.00 годині 14 липня 2018 року у нього з обвинуваченим виникла словесна сварка через спиляні дерева. Так, після словесної сварки коли він повернувся до обвинуваченого спиною, останній вдарив його один раз краєм металевого лому (пруту) у тулуб в лівий бік, руку не задів. Внаслідок удару він впав на землю на коліна та руки, свідомість не втратив, однак з рота пішла кров. Інших ушкоджень, окрім переламаних 2 ребер не отримував. Раніше в 2008 році він не ламав ребра. Він бачив, що ОСОБА_10 вдарив його металевим ломом (прутом) довжиною більше метра, яким натягував сітку, оскільки після удару він одразу обернувся до нього. Обвинувачений закинув лом на свій город. ОСОБА_8 йшов з боку вул. Інтернаціональна. При цьому, ОСОБА_8 став бігти до нього та кричати " ОСОБА_11 що ти робиш". Після чого, ОСОБА_8 підійшов до нього взяв його під руки та відвів до калитки до додому, а потім викликав швидку. При цій події нікого окрім ОСОБА_8 він не бачив, співмешканка ОСОБА_12 не була присутня при цих подіях, вона вийшла пізніше коли приїхала поліція. Потім приїхала швидка та коли його забирали до лікарні приїхала поліція. В лікарні він провів десь годину, там йому пропонували стаціонарне лікування, однак він відмовився, оскільки у нього є господарство. Після цього за допомогою ОСОБА_13 він дійшов додому. Так, оскільки обвинувачений через працівників поліції зазначив, що бажає примиритися, тому він не збирав квитанції від медикаментів. Він лікувався у хірурга приблизно однин місяць, тривалий час відчував біль, дискомфорт, не міг в повній мірі поратися по господарству, внаслідок чого йому спричинена моральна шкода. Він особисто надавав експерту амбулаторну картку та рентгенівські знімки. Позов свій підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, з покаранням, яке запропонував прокурор обвинуваченому у виді позбавлення волі з іспитовим строком згоден.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що в середині липня 2018 року приблизно о 09.00 год. він, коли спускався з вулиці Інтернаціональна в бік вул. Приточилівка, бачив як ОСОБА_15 та ОСОБА_10 стояли один біля одного. Після того, як потерпілий повернувся до обвинуваченого спиною, обвинувачений взяв лом, та тримаючи лом обома руками, один раз вдарив потерпілого по спині, в яку частину тулуба не звернув уваги. Після чого, потерпілий впав на коліна на землю, а потім на "карачки". Де взяв лом обвинувачений він не бачив, після удару обвинувачений кинув лом до себе на город. Від місця події ОСОБА_14 був приблизно біля 30 метрів. Лом був металевий довжиною більше одного метру. Після чого, він підійшов до потерпілого, у якого із рота текла кров, а до цього крикнув "Що ти робиш ОСОБА_11 ". Він взяв його під руки та відвів додому. Після чого, викликав швидку, яка приїхала та забрала потерпілого до лікарні, а він поїхав до лікарні на своєму велосипеді, щоб дізнатися щодо стану потерпілого. З лікарні коли вийшов ОСОБА_15 вони пішли до нього додому. Коли прийшли додому до потерпілого приїхали працівники поліції. Біля одного місяця ОСОБА_15 лікувався, при цьому потерпілий скаржився на біль в ребрах та зазначав, що вони переламані. В той день, він їхав до потерпілого за своїми справами. Інших очевидців при даній події не бачив.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 суду показав, що він двічі відносно потерпілого проводив експертизу. Так, експертизу він проводив на підставі амбулаторної картки, рентгенівських знімків, які добровільно надав потерпілий та з участю потерпілого, а також зі слів потерпілого. На рентгенограму потерпілого він не направляв. На рентгенівському знімку ним було встановлено подвійний перелом 8 ребра зліва, про перелом інших ребер не було встановлено даних. При першому дослідженні та при другому проведенні експертизи був присутній потерпілий. В амбулаторній картці потерпілого лікарем хірургом зазначено тільки припущення щодо перелому 9,10 ребер. При одному ударі можливо нанести подвійний перелом ребра та забої ребер предметом, який зазначив потерпілий як металевий прут.
Допитаний в судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_17 суду показав, що зазначене в досудовій доповіді вживання наркотичних засобів та втрата роботи щодо обвинуваченого є припущенням, які складаються на підставі методичних рекомендацій.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показав, що з 2015-2016 років по дійсний час він є квартальним по вул. Приточилівка в м. Тернівка. Про збирання наркоманів в його кварталі йому нічого не відомо та мешканці до нього з цих підстав не звертались. Відносно ОСОБА_12 він складав характеристику та обставини викладені в ній він підтверджує. ОСОБА_15 є людиною не конфліктною.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показала, що у суботу 14 липня 2018 року біля домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_10 натягував сітку дерев`яною паличкою довжиною 20 см. В цей час, вона сиділа за столом, де росте горіх за 4-5 метрів від ОСОБА_3 . Так, приблизно о 07.00 год. ОСОБА_15 підійшов до ОСОБА_12 та зазначив, що спиляє горіх, внаслідок чого у них виникла словесна сварка. Внаслідок словесної сварки ОСОБА_15 штовхнув ОСОБА_12 , а ОСОБА_10 вдарив кулаком ОСОБА_6 в обличчя по підборіддю та відштовхнув його від себе, внаслідок чого останній впав на землю. Після удару потерпілий піднявся та пішов додому. Після цих подій вони сиділи за столиком, а потім пішли додому, де протягом 03.20 годин там і знаходились. Хвилин через сорок, коли вони пішли додому, приїхала швидка, а о 10.20 год. приїхали працівники поліції, які намагалися їх примирити. Вона нікого не бачила, щоб хтось був свідком даних подій. По приїзду швидкої потерпілий повідомив, що у нього переламані ребра. Інших сварок в цей день між ними не було.
Як вбачається з заяви ОСОБА_6 від 14 серпня 2018 року про відкриття кримінального провадження, він 14 липня 2018 року близько 09-00 год. проходив по АДРЕСА_1 , біля якого стояв ОСОБА_3 та він порадив ОСОБА_3 спиляти горіх, який росте за його двором, бо під ним збираються наркомани. ОСОБА_3 нічого не відповів, але потім наздогнав та наніс удар металевим ломом у ліву частину грудної клітини, він впав на землю. Свідок ОСОБА_14 викликав швидку допомогу (а.с. 85).
Як вбачається з висновку спеціалісту № 197 від 15 серпня 2018 року: згідно наданої медичної документації та рентгенівського знімку ОГП №1 від 14 липня 2018 року потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді подвійного перелому 8-го ребра зліва, садна підборіддя ліворуч та грудної клітини ліворуч в області перелому ребра. Дані тілесні ушкодження утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі). Подвійний перелом 8-го ребра зліва за своїм характером відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше ніж як 21 день). Час спричинення тілесних ушкоджень не суперечить терміну їх утворення вказаному потерпілим та в медичній документації на його ім`я, тобто 14 липня 2018 року (а.с. 86).
Як вбачається з висновку експерта № 209 від 04 вересня 2018 року: згідно наданої медичної документації та рентгенівського знімку ОГП №1 від 14 липня 2018 року потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді подвійного перелому 8-го ребра зліва, садна підборіддя ліворуч та грудної клітини ліворуч в області перелому ребра. Подвійний перелом 8-го ребра зліва за своїм характером відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше ніж як 21 день). Дані тілесні ушкодження утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі). Час спричинення тілесних ушкоджень не суперечить терміну їх утворення вказаному в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи та в медичній документації на його ім`я, тобто 14 липня 2018 року. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень та ступінь ознак його заживлення, а саме подвійний перелом 8-го ребра зліва утворився по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі), не виключена можливість, що вони утворилися від удару металевим прутом на який вказує потерпілий, а саме одного удару металевим прутом по тулубу ліворуч (а.с. 87).
Суд критично ставиться до свідчень обвинуваченого ОСОБА_3 і вважає їх як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з наступних підстав.
Так, вони повністю суперечать даними в судовому засіданні показанням потерпілого ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_14 , які є послідовними з зазначенням конкретних фактичних обставин та між собою не суперечать один одному. Окрім того, свідчення обвинуваченого у тому числі суперечать іншим дослідженим у судовому засіданні доказам: показанням експерта ОСОБА_16 та висновку експерта № 209 від 04 вересня 2018 року. Також, його деякі покази суперечать у тому числі показам свідка ОСОБА_19 .
Так, потерпілий ОСОБА_20 та свідок ОСОБА_14 показали, що подія сталася приблизно о 09.00 годині 14 липня 2018 року, та після сварки коли потерпілий повернувся спиною до обвинуваченого, останній наніс йому удар металевим ломом (прутом), після чого потерпілий впав на руки та коліна, та із рота пішла кров. Інших свідків при даній події не було. При цьому, обидва посилаються на звертання свідка до обвинуваченого. При цьому, судом враховано, що свідок ОСОБА_14 , не є близькою особою потерпілого, та при допиті в якості свідка попереджався про кримінальну відповідальність.
Судовий експерт ОСОБА_16 показав, що експертизу він проводив на підставі амбулаторної картки, рентгенівських знімків, які надав потерпілий та з участю потерпілого, а також зі слів потерпілого. При одному ударі можливо нанести подвійний перелом ребра та забої ребер предметом, який зазначив потерпілий як металевий прут.
Так, як вбачається з висновку експерта № 209 від 04 вересня 2018 року: згідно наданої медичної документації та рентгенівського знімку ОГП №1 від 14 липня 2018 року потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді подвійного перелому 8-го ребра зліва, садна підборіддя ліворуч та грудної клітини ліворуч в області перелому ребра. Час спричинення тілесних ушкоджень 14 липня 2018 року. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень та ступінь ознак його заживлення, не виключена можливість, що вони утворилися від удару металевим прутом на який вказує потерпілий, а саме одного удару металевим прутом по тулубу ліворуч.
Отже, тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_20 утворилися 14 липня 2018 року та не виключена можливість, що вони утворилися від удару металевим прутом, на який вказує потерпілий, а саме одного удару металевим прутом по тулубу ліворуч. Це спростовує свідчення обвинуваченого в частині того, що зі слів співмешканки потерпілого, за три-чотири дні до конфлікту потерпілий вживав спиртні напої, і тілесні ушкодження у потерпілого виникли, оскільки він "кувиркався". Також, судом враховано той факт, що ці покази є показами з чужих слів та вони є недопустимими доказами, оскільки вони не підтверджуються іншими доказами, які є допустимими та про допит даного свідка стороною захисту клопотання не заявлялось.
Окрім того, судом враховано, що обвинувачений плутався в своїх свідченнях, спершу суду показав, що свідків події не було, в подальшому зазначив, що була при події його співмешканка. Суд критично ставиться до свідчень свідка ОСОБА_19 з наступних підстав.
Так, вони повністю суперечать даними в судовому засіданні показанням потерпілого ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_14 , які є послідовними та між собою не суперечать один одному. Окрім того, показання даного свідка у тому числі суперечать іншим дослідженим у судовому засіданні доказам: показанням експерта ОСОБА_16 та висновку експерта № 209 від 04 вересня 2018 року.
Так, потерпілий ОСОБА_20 та свідок ОСОБА_14 зазначили час, дату та конкретні обставини події. Також, обидва зазначили, що інших свідків при даній події не було та при цьому, обидва посилаються на звертання свідка до обвинуваченого. При цьому, судом враховано, що свідок ОСОБА_14 , не є близькою особою потерпілого, та при допиті в якості свідка попереджався про кримінальну відповідальність.
Судовий експерт ОСОБА_16 показав, що експертизу він проводив на підставі амбулаторної картки, рентгенівських знімків, які надав потерпілий та з участю потерпілого, а також зі слів потерпілого. При одному ударі можливо нанести подвійний перелом ребра та забої ребер предметом, який зазначив потерпілий як металевий прут.
Також, судом приймається до уваги, що свідчення свідка ОСОБА_19 в деяких випадках суперечать свідченням обвинуваченого.
Так, свідок ОСОБА_19 суду показала, що о 07.00 год. ОСОБА_15 підійшов до ОСОБА_12 та зазначив, що спиляє горіх, внаслідок чого у них виникла сварка. Внаслідок сварки ОСОБА_15 штовхнув ОСОБА_12 , а ОСОБА_10 вдарив кулаком ОСОБА_6 в обличчя по підборіддю та відштовхнув його від себе, внаслідок чого потерпілий впав на землю.
При цьому обвинувачений суду показав, що вранці приблизно о 08.00 год. - 08.20 год. 14 липня 2018 року він натягував сітку біля свого домоволодіння. Так, до нього підійшов потерпілий, який вів себе агресивно, та з яким у нього виник словесний конфлікт, який продовжувався хвилини три, внаслідок того, що останній випиляв усі дерева, при цьому при конфлікті присутніх не було, а в подальшому зазначає про знаходження біля них своєї співмешканки. Внаслідок конфлікту він відштовхнув у плечі потерпілого.
Отже, є суперечності щодо часу подій та удару обвинуваченого в обличчя потерпілого, а також падіння на землю обвинуваченого. Також є суперечності у тому числі і щодо приїзду працівників поліції, свідок ОСОБА_19 суду показала, що хвилин через сорок після події, коли вони пішли додому, приїхала швидка, а о 10.20 год. приїхали працівники поліції, при цьому обвинувачений суду показав, що пізніше хвилин через сорок після події приїхали швидка та працівники поліції.
Отже, суд вважає, що свідок ОСОБА_19 своїми свідченнями намагається допомогти своєму співмешканцю - обвинуваченому ОСОБА_3 .
З цих самих підстав суд критично ставиться до посилання захисника, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України.
При цьому, суд, вважає, не обґрунтованими доводи сторони обвинувачення, що ним не були відкриті свідчення свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , оскільки клопотання про допит зазначених свідків було заявлено захисником ОСОБА_5 , який обґрунтував своє клопотання тим, що він не представляв інтереси свого підзахисного на досудовому слідстві, а отже про існування цього свідка захисник дізнався вже на стадії судового розгляду, у зв`язку з чим відкрити відповідний доказ на стадії досудового розслідування не було можливості, а зазначені свідки були допитані безпосередньо у судовому засіданні та усі учасники кримінального провадження мали можливість задати їм свої запитання.
Про це також йдеться у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 19 лютого 2019 року № 236/1798/16-к.
Також, і у правових висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 16 березня 2017 року № 5-364кс16, від 12 жовтня 2017 року № 5-237кс(15)17, та від 13 листопада 2018 року № 394/1497/14-к де зазначено, що чинний КПК України не містить заборони для сторін кримінального провадження представляти в суді матеріали, не відкриті одна одній. Заборону адресовано суду, який згідно з ч. 12 ст. 290 КПК України, не має права допустити наявні в них відомості як докази, які існували на момент звернення до суду з обвинувальним актом, але не були відкриті сторонам.
Також судом не приймаються до уваги посилання захисника, що судова медична експертиза є не допустимим доказом, оскільки стороні захисту не відкриті рентгенівські знімки та амбулаторна картка потерпілого з наступних підстав.
Так, рентгенівські знімки та амбулаторна картка потерпілого ОСОБА_20 не є доказами по справі, а лише були надані за добровільною згодою потерпілого ОСОБА_20 експерту ОСОБА_16 для проведення судової медичної експертизи. Дана експертиза була відкрита як доказ обвинуваченому ОСОБА_3 , в якій зазначені у тому числі фактичні дані з амбулаторної картки та рентгенівських знімків потерпілого ОСОБА_20 , з якими був ознайомлений обвинувачений (а.с. 98). При цьому зауважень щодо неї обвинувачений при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження відповідно до ст. 290 КПК України не висловлював. Клопотань про ознайомлення з цими речами або про їх суперечність висновкам експерта сторона захисту до суду не заявляла та не подавала, клопотань про повторну експертизу також не заявляла. Отже, порушень вимог ст. 290 КПК України судом не встановлено. Також, судом враховано, що зазначені речі не визнавались доказами по даному кримінальному провадженні. Крім того, судом враховується, те що за клопотанням сторони захисту до матеріалів кримінального провадження було залучено, довідку КЗ "Тернівська центральна міська лікарня" ДОР" за вих.№1404 від 22 листопада 2018 року, в якій зазначено, усі обставини викладені у висновку експерта з посиланням на амбулаторну картку потерпілого: попередній діагноз: перелом Х ребра, перелом ІХ ребра, забій м`яких тканин обличчя, остаточний діагноз: перелом подвійний 8-го ребра зліва.
Посилання сторони захисту на свідчення свідка ОСОБА_18 щодо того, що наркомани не збирались під деревом, ніяким чином не спростовують та не підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_3 .
Суд не приймає до уваги посилання захисника на ті обставини, що моральна шкода не доведена, так як не проведена експертиза, оскільки в даному випадку позивач звернувся до суду за вирішенням виниклого цивільного спору й суд правомочний самостійно встановити факт заподіяння моральної шкоди потерпілому.
Однак, суд приймає до уваги посилання захисника на ті обставини, що вартість ліків підтверджена належними доказами, а саме чеком на суму 226,55 грн.
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному злочині.
Даючи юридичну оцінку його діям, суд вважає, що він винний в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 Кримінального Кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, а також особи обвинуваченого, який за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, пенсіонер, працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Крім того, із досудової доповіді про обвинуваченого, підготовленої 27 листопада 2018 року Павлоградським міськрайонним відділом філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий 17 років назад, працює, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Суд приходить до висновку, що не має підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, який за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, пенсіонер, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, відсутності обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, думки потерпілого та його представника, які не наполягали на реальному відбутті покарання, та з урахуванням досудової доповіді про обвинуваченого, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, але не в максимальній межі, зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без відбуття покарання, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України. Призначене судом покарання з урахуванням особи обвинуваченого, який є пенсіонером, працює, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, та думки потерпілого та його представника, які не наполягали на реальному відбутті покарання в межах санкції статті обвинувачення з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень.
У справі заявлений цивільний позов потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_6 про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, 1107,30 грн., та в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, 15000,00 грн. До свого цивільного позову потерпілим ОСОБА_6 додано: копію товарного чека на суму 226,55 грн. з зазначенням ліків: локсидол 1 упаковка, дексалгін - 3 ампули та довідку КЗ "Тернівська центральна міська лікарня" ДОР" від 19.10.2018 року за вих. №1292, згідно якого ОСОБА_6 рекомендоване лікування: локсидол в/м 1,5 мл №6, електрофорез з новокаїном №10, клодифен гель - 1туб, дексалгін № НОМЕР_1 .
Також, у справі мається відзив цивільного відповідача ОСОБА_3 , в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки він не спричиняв тілесних ушкоджень цивільному позивачу ОСОБА_6 та спричинена шкода не доведена.
Стороною захисту надано довідку КЗ "Тернівська центральна міська лікарня" ДОР" за вих№1404 від 22 листопада 2018 року, в якій зазначено, - попередній діагноз: перелом Х ребра, перелом ІХ ребра, забій м`яких тканин обличчя, остаточний діагноз: перелом подвійний 8-го ребра зліва. Лікування: дексалгін - 1таб., амброксол - 1таб.х4р. в день, електрофарез з новакаїном №10, локсидол в/м 1,5 мл №6, клодифен-гель, десалгін №10.
Крім того, у справі мається відповідь на відзив цивільного позивача ОСОБА_6 , в якій він посилається на те, що спричинена шкода доведена доказами, які є у справі.
Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст.ст. 128,129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майновий збиток, заподіяний неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.
Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 Постанови, орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних та інших), яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди судом береться до уваги, що потерпілим підтверджено матеріальну шкоду належними та допустимими доказами, а саме товарним чеком на суму 226,55 грн., яка підлягає до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 . В іншій частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди суд вважає, що позивач належним чином не довів щодо спричинення йому матеріальних збитків, оскільки до своїх позовних вимог в цій частині не надав суду належних та допустимих доказів (чеки, квитанції). Отже в цій частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди на суму 880,75 грн. задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 позивачеві ОСОБА_6 спричинено моральну шкоду, так як мали місце моральні страждання, яких зазнав позивач, внаслідок спричинених тілесних пошкоджень, переніс душевні страждання, викликані сильним фізичним болем, було змінено звичний уклад його життя, не міг вільно рухатися, вести звичайний спосіб життя, внаслідок чого позивач переносив певні моральні страждання. Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких він зазнав, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з втратою майна, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування ОСОБА_6 моральної шкоди в сумі 15000 грн.
Судових витрат та речових доказів не має.
Клопотань щодо запобіжних заходів не заявлено.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання, якщо він протягом 1 (одного) року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 226 (двісті двадцять шість) грн. 55 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1