ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року. м.Полонне
Полонський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
її захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полонному кримінальне провадження №0000669 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Білецьке Полонського району, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, одруженої, непрацюючої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої;

за ст. 125 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2018 року близько 20.30 год. ОСОБА_7 біля подвір`я будинку АДРЕСА_2 , під час суперечки, будучи обуреною висловлюваннями та поведінкою ОСОБА_6 , з мотивів особистої неприязні, з метою спричинення тілесних ушкоджень, під час конфліктної ситуації, умисно, із прикладанням фізичної сили кулаком правої руки нанесла два удари по обличчю потерпілій, після чого нігтьовими пластинами пальців правої руки подряпала обличчя останньої в ділянці верхньої та нижньої губи, чим завдала потерпілій тілесних ушкоджень у вигляді синця в лівій вилично-скроневій ділянці голови, синця та садна в ділянці нижньої щелепи справа, два садна в ділянці нижньої щелепи справа, два садна на поверхні нижньої губи, садна на поверхні верхньої губи, які за характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у скоєному не визнала, пояснивши в суді, що 25 квітня 2018 року ввечері їй зателефонувала сестра ОСОБА_9 і попросила завезти її до матері. Коли вона прийшла до подвір`я, свекруха сиділа на лавці. Вона пішла до хати і в кімнаті давала для ОСОБА_9 ліки та розмовляли в кімнаті. Коли вийшла з хати і виходила з подвір`я, побачила що йдуть ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . ОСОБА_10 почала її обзивати. Вибігла баба і почала погано говорити про ОСОБА_7 . ОСОБА_6 вдарила в голову ОСОБА_9 , а вона їх розбороняла і зачепила рукою за губу і у ОСОБА_6 пішла кров.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченою, винність її у скоєному підтверджується наявними у справі та перевіреними судом доказами:

Показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка вказувала, що дійсно 25 квітня 2018 року о 20.30 год. вони з сестрою ОСОБА_10 прийшли до рідного брата. Сестра почала сваритися з ОСОБА_9 . Вони з сестрою відійшли до будинку ОСОБА_6 і знову поверталися до братового будинку, вона зайшла в будинок, а ОСОБА_10 її чекала біля подвір`я, ОСОБА_7 вже була там. В цей час ОСОБА_7 їх покликала і вони підійшли до подвір`я. ОСОБА_7 почала обзивати ОСОБА_10 , мати вийшла з будинку і ОСОБА_7 почала обзивати її. Потім почала бити її кулаками один раз в обличчя, один в скроню і поцарапала губи руками.

Факт фізичного контакту між потепілою та обвинуваченою підтвердили свідки:

- ОСОБА_10 , рідна сестра ОСОБА_6 , яка показала, що 25 квітня 2018 року о 20.30 год. вечора вона разом із ОСОБА_6 прийшли до свого брата ОСОБА_11 . Мати плакала і вона зробила зауваження для ОСОБА_9 . В цей час почалася сварка, брат випихав їх з хати і вони з ОСОБА_6 пішли. Потім ОСОБА_6 пішла туди знов, а вона її чекала. Коли ОСОБА_6 вийшла з подвір`я, ОСОБА_7 почала обзивати ОСОБА_10 . В цей час матір за неї почала захищатись, а потім ОСОБА_7 нанесла удар для ОСОБА_6 правою рукою в ліву сторону обличчя, потім другий удар в ліву сторону голови, а потім поцарапала губи;

- ОСОБА_9 , рідна сестра обвинуваченої, яка показала, що дійсно 25 квітня 2018 року біля 20 год. до її чоловіка прийшли його сестри ОСОБА_6 і ОСОБА_10 . Розмовляли в будинку, а коли вийшли на вулицю, розмовляли з матір`ю. Потім до неї зайшла ОСОБА_10 і почала кричати до неї і вийшла. В цей час чоловік виволік з хати ОСОБА_6 і бив її по голові. Вони пішли з подвір`я. Потім повернулися назад і обзивали ОСОБА_7 . ОСОБА_10 дуже сварилась, а ОСОБА_6 підбігла і вдарила ОСОБА_9 в лице. ОСОБА_7 їх розборонила, після чого у ОСОБА_6 була царапина на губі;

- ОСОБА_11 , рідний брат ОСОБА_6 , який показав, що ввечері до нього в будинок прийшли його рідні сестри - ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , просили гроші на пам`ятник батькові. Коли вони вийшли з кімнати, він почув, що його дружина в істериці. Взяв ОСОБА_6 за «барки» і випхав з кімнати і знову пішов ліг на ліжко. Приблизно через пів години почув як плаче дружина і вибіг з хати. Його зупинила ОСОБА_7 ОСОБА_6 і ОСОБА_10 стояли за хвірткою, в ОСОБА_6 була на губі кров.

За даними висновку експерта №187 від 27.04.2018 р. у ОСОБА_6 виявлено такі тілесні ушкодження: синець в лівій вилично-скроневій ділянці голови, синець та садно в ділянці нижньої щелепи справа, два садна на поверхні нижньої губи, садно на поверхні верхньої губи. Дані тілесні ушкодження утворились від щонайменше шести травмуючих дій тупих твердих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних у ухвалі та обстежуваною і відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.05.2018 р. з фототаблицями під час якого ОСОБА_7 показувала та розповідала про обставини сутички між нею та потерпілою 25 квітня 2018 року.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.05.2018 р. з фототаблицями під час якого ОСОБА_6 показувала та розповідала про обставини сутички між нею та обвинуваченою 25 квітня 2018 року.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.05.2018 р. з фототаблицями під час якого ОСОБА_10 показувала та розповідала про обставини сутички між обвинуваченою та потерпілою 25 квітня 2018 року.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та її дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Клопотання захисника обвинуваченої щодо визнання недопустимими та неналежними протоколів проведення слідчого експерименту від 11.05.2018 р. не може бути задоволено, оскільки доводи викладені у клопотанні є процесуально несуттєвими, спростовуються матеріалами справи, в поєднанні з іншими доказами свідчать про достовірні факти, що відбувалися між обвинуваченою та потерпілою в період сутички між ними та визнані судом достовірними.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її позитивну характеристику, матеріальний стан, перебування її на обліку в управлінні соціального захисту населення по догляду за особою з інвалідністю 1 групи, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Оцінюючи наведені обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, враховуючи висновок органу пробації, поведінку потерпілої до інциденту, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_7 без ізоляції її від суспільства та їй слід призначити покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винною за ст.125 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція протягом тридцяти діб до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полонський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1