621/1520/18 1-кп/621/58/19
У Х В А Л А

11 березня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані в одне кримінальні провадження №0000259, №0000393 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лиман Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має незакінчену вищу освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сівероморськ Мурманської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, розлучений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Зміївського районного суду Харківської області від 06.07.2017 за сукупністю злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України, та за сукупністю вироків до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, 12.01.2018 звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 19.12.2017 в силу пункту "в" статті 1 Закону України Про амністію у 2016 році",

у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акта №0000259 від 20.06.2018 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у двох епізодах таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло та інше сховище, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, згідно обвинувального акта №0000393 від 29.09.2018 ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло та інше сховище, вчиненому повторно.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" на строк до 17 серпня 2018 року, з визначенням розміру застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який в подальшому був тричі продовжений, і на даний час його дію встановлено до 16 березня 2019 року.

Судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , яке мотивоване тим, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та відсутні підстави для зміни чи скасування застосованого запобіжного заходу.

Потерпілий ОСОБА_4 проти клопотання не заперечував.

Захисник ОСОБА_8 заперечувала проти клопотання прокурора, просила розглянути можливість пом`якшення запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 будь-яких доводів щодо заявленого прокурором клопотання не висловили.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 судом було враховано ризики вчинення нових злочинів, а також переховування від суду.

Суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово судимий за злочини проти власності, передбачені частиною 1 статті 186, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, востаннє у 2017 році був засуджений до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. Після звільнення від відбування покарання на підставі пункту в) статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" знову обвинувачується у двох епізодах злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2018 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_6 у злочині, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, яке надійшло в провадження суду 01.10.2018, в проваджені Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000547 від 21.03.2018, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, що вказує на високий ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Сукупність відомостей щодо минулих судимостей, наявності обвинувачень в рамках двох кримінальних проваджень, які розглядаються судом, та підозри у вчиненні злочину в іншому кримінальному провадженні, вказують на актуальність ризиків вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, у поєднанні з відомостями, повідомленими обвинуваченим ОСОБА_6 під час допиту в суді 11.03.2019, щодо його від`їзду до м. Одеси відразу після подій, у зв`язку з якими він обвинувачується у двох крадіжках за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , вказують на наявність ризику переховування від суду.

Наведені вище обставини в сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу та на час продовження його строку не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, що не перешкоджає стороні захисту звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу за наявності обставин, які вказують про зниження чи припинення ризиків, що є підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, майнового та сімейного стану обвинуваченого, суд визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 96050 грн 00 к.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 182, 183, 197, 199, 201, 331, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 09 травня 2019 року.

Визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) грн 00 к., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із с. Лиман Зміївського району Харківської області без дозволу суду; повідомляти суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за викликом до суду.

У разі невиконання обов`язків ОСОБА_6 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1