У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна
в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна звернувся ОСОБА_3 , в обгрунтування якої зазначає, що 29.08.2018 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку в приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний обшук проведено в межах кримінального провадження, досудове розслідування якого здійснюється ГСУ СБ України та стосується розтрати коштів Концерну РРТ, а зазначена квартира підлягала обшуку, оскільки в ній проживає гр. ОСОБА_5 . Зазначає, що він не має жодного стосунку до кримінального провадження, не є його учасником, не має жодного іншого статусу у кримінальному провадженні, а є лише мешканцем квартири в якій проводився обшук. Під час обшуку було виявлено та вилучено його особисті речі, а саме: два ноутбуки та системний блок, хоча дозволу на вилучення відповідних речей ухвала слідчого судді не передбачала. Зазначає, що він є адвокатом, майно використовується ним у здійсненні своєї професійної діяльності, вилучене майно не було арештованим, а тому неправомірно утримується органом досудового розслідування.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив таку задовольнити, надав пояснення аналогічні її доводам.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Заслухавши доводи представника скаржника, дослідивши надані документи та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 11.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2018 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, такий дозвіл надано в зв`язку із розслідуванням фактів неправомірного заволодіння коштами Концерну РРТ, у вказаній квартирі проживає гр. ОСОБА_5 у якої ймовірно можуть перебувати речі та документи, що мають стосунок до кримінального провадження.

Згідно протоколу обшуку, такий було проведено 06.09.2018 року, в ході проведення обшуку виявлено та вилучено два ноутбуки та системний блок.

При цьому, як вбачається із ухвали слідчого судді від 26.08.2018 дозвіл на вилучення коп`ютерної техніки не надавався.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, з поміж іншого, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Так, ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, навіть тимчасове вилучення об`єктів власності є позбавленням володільця майна можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення та утримання у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправними.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Так, за положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відтак, оскільки ухвала слідчого судді від 26.08.2018 року не передбачала дозвіл на вилучення коп`ютерної техніки, така вважається тимчасово вилученим майном.

За положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено , в тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відомості про те, що майно було арештованим відсутні, слідчому судді така інформація не надавалась.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлена скарга є підставною та підлягає до задоволення, а майно відповідно - поверненню його володільцю.

Керуючись ст. 2, 7-9,16,167, 171, 234, 303, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 та/або інших слідчих, що входять до складу групи слідчих у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 11.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, невідкладно повернути ОСОБА_3 речі вилучені 06.09.2018 року під обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук ACER TRAVEL MATE 6595 чорного кольору, серійний номер LXV4B5A02000; ноутбук Lenovo 20354 серійний номер 4 чорного кольору, системний блок чорного кольору з надписом на CD-приводі «LC».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1