ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/360/18 Справа № 183/1680/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою заступника прокурора області ОСОБА_8 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року по кримінальному проваджененю № 0000244 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області,громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, який мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.10.2012 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки,
- 03.06.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень,
- 27.01.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
- звільненого 03.11.2017 року за відбуттям строку покарання,
засуджено ОСОБА_9 ч.1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_9 від 03.06.2014 року, виконувати самостійно.
Вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_9 засуджено за те, що він, приблизно о 09 годині, 01 лютого 2018 поблизу сміттєзвалища, розташованого навпроти вул. Польова, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, землі знайшов споряджений корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, поклав його до карману, та став зберігати при собі, без передбаченого Законом дозволу, а потім переніс його на АДРЕСА_2 , де став зберігати.
Близько 15 години 30 хвилин 01 лютого 2018 року ОСОБА_9 в присутності понятих видав слідчому споряджений корпус ручної гранати Ф-1, яка відноситься до категорії вибухових предметів.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить вирок, в частині призначення покарання змінити, виключити з вироку застосування ст. 71 КК України, вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. В іншій частині вирок залишити без змін.
Вважає, що вирок суду у цьому провадженні підлягає зміні в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним, на його думку, застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Зазначає, що на час ухвалення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2018 року строк давності виконання вироку Новомосковського міськрайонного суду від 03.06.2014, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, закінчився.
Проте, як вбачається із резолютивної частини оскаржуваного вироку, ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2014, яке суд зазначив виконувати самостійно, що призвело до неправильного, на думку апелянта, тлумачення судом першої інстанції закону, яке суперечить його точному змісту, а саме щодо застосування ст.71 КК України.

Заслухавши суддюдоповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, думку прокурора, яка підтримала апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просила їх задовольнити в повному обсязі, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Але районний суд в повному обсязі вказаних вимог Закону не дотримався.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку, ОСОБА_9 раніше судимий за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень. Із копії вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.08.2015 видно, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, яке ОСОБА_9 вчинив 02.08.2014. Тобто, строк давності виконання вироку від 03.06.2014 перервався і почав обчислюватися з 02 серпня 2014 року.
Таким чином, на час ухвалення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2018 строк давності виконання вироку Новомосковського міськрайонного суду від 03.06.2014, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, закінчився.
Проте, як вбачається із резолютивної частини оскаржуваного вироку, ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2014, яке вирішено виконувати самостійно. Таке рішення призвело до неправильного тлумачення судом першої інстанції закону, яке суперечить його точному змісту, а саме щодо застосування ст. 71 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну вироку, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора щодо зміни вироку відносно ОСОБА_9 , та про необхідність виключення з вироку посилання суду на застосування ст 71 КК України.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,409,411,419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора області ОСОБА_10 ,- задовольнити.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року відносно, ОСОБА_9 в частині призначення покарання, змінити.
Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Виключити з резолютивної частини вироку посилання на застосування ст. 71 КК України.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: