У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1025/19

№ 1-кс/183/409/19

20 лютого 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту,

встановив:

14.02.2019 р. до Новомосковського ВП надійшла інформація, про виявлення на території Піщанської ОТГ Новомосковського району, а саме на трасі «Знамянка-Луганськ- Ізварине» 235 км. не передбаченого законом збройного формування.

14.02.2019 р. СВ Новомосковського ВП внесено відомості до ЄРДР за № 0000309 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Встановлено, що приймали участь в вказаному збройному формуванні наступні особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

14 лютого 2019 р. вищевказані особи затримані в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

14 лютого 2019 р. в ході огляду місця події, а саме ділянки місцевості розташованої на трасі «Знамянка-Луганськ-Ізварине» 235 км. виявлено та вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG» та ноутбук марки «Prestegio».

14 лютого 2019 р. вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання в її відсутність підтримавши клопотання.
Суд дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, вважає клопотання обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню.

Слідчим Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 14 лютого 2019 р. винесено постанову про визнання речовим доказом мобільний телефон марки «SAMSUNG» та ноутбук марки « Prestegio».
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина. Такою істотною причиною суд вважає можливість проведення інших дій пов`язаних з незаконним проведенням робіт працівниками господарства на земельній ділянці, що не належить господарству.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вказані речові докази підтверджують наявність самого кримінального правопорушення.

Суд вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що згідно ст. 170 КПК України накладення арешту на виявлене майно, яке визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, є необхідною умовою для забезпечення збереження речових доказів і у разі не накладення арешту на вказане майно, можуть бути втрачені сліди кримінального правопорушення, що може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на майно, заборони його використання володільцем, може бути виконане завдання щодо забезпечення збереження слідів кримінального правопорушення та для забезпечення проведення відповідних експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд
постановив :

накласти арешт на речові докази : мобільний телефон марки «SAMSUNG» та ноутбук марки « Prestegio».
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1