Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/2026/18
У Х В А Л А
"18" лютого 2019 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Літина клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 09.04.2014 року вироком Корольовським районним судом м. Житомир за ст. 186 ч.2 ст. 76, ст. 76 КК України до чотирьох років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В :

До Літинського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому звільнити його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання мотивуючи тим, що він став на шлях виправлення, працює .

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав і просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки засуджений за період відбуття покарання не довів своє виправлення.

Із пояснень представника колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується негативно, заохочень не має, не працевлаштований з власних переконань.

Із копії вироку Корольовського районного суду м. Житомир вбачається, що 09.04.2014 р. ОСОБА_5 засуджено за ст. 186 ч.2 ст. 76, ст. 76 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

15.02.2016 р. Вінницьким районним судом Вінницької області ОСОБА_5 скасовано звільнення від відбування покарання призначене вироком Корольовського районного суду м. Житомир 09.04.2014 р. Ухвала набрала законної сили 23.02.2016 р.

Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що під дію ст. 81 КК України останній підпадає по відбуттю 2/3 частини строку призначеного йому покарання (17.06.2018 р.) однак відповідно до витягів із протоколів № 21 від 08.11.2017 р. та № 12 від 27.06.2018 р. комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_5 у застосуванні до нього ст.ст. 81, 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів, що став на шлях виправлення.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах особової справи, останній за час перебування у Літинській ВК № 123 характеризується негативно. По прибуттю в установу працевлаштований не був з власних переконань. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 14.12.2018 р., виданої начальником відділення СПС Літинської ВК 123 ОСОБА_4 у засудженого ОСОБА_5 за весь період перебування в установі відбування покарання заохочення відсутні.

Оскільки на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення не підлягає до задоволення.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи на засудженого, заслухавши думку засудженого, прокурора та представника колонії, суд вважає, що в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання необхідно відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 характеризується негативно, заохочень не має, не працевлаштований, тим самим не довів своє виправлення, а тому його неможливо звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.377, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд протягом 7 діб.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
С Суддя: ОСОБА_1