Справа № 175/4254/18
Провадження № 1-п/175/271/18
Ухвала

Іменем України

29 січня 2019 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бровченко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у кримінальному провадженні № 0000781 відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Маньківка Черкаської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

25 січня 2019 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 від 24.01.2019 року про забезпечення позову у вищевказаному кримінальному провадженні, у якій заявниця просить: зобов`язати ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» надати повну інформацію щодо страхування пасажирів, надіслати поліси та договори, які були укладені на період 20.08.2018 року щодо автобуса «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також всіх наявних страхових договорів і полісів; зобов`язати ТОВ «Транспортно-експедиційна компанія «Модус Драйв» надати всі наявні страхові договори та поліси; розглянути терміново та донести до відома ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» і ТОВ «Транспортно-експедиційна компанія «Модус Драйв» пропозицію та можливі варіанти надання матеріальної допомоги постраждалим пасажирам, які саме на сьогоднішній день проходять лікування та потребують матеріальної допомоги. Видом забезпечення позову вказує витребування інформації.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи…

У зв`язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви.

Дослідивши вказану заяву, приходжу до наступного.

За приписом ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням… завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до… обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями… обвинуваченого…

Частина 5 цієї статті передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

13 грудня 2018 року у підготовчому судовому засіданні цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 залишений без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки поданий з порушенням п.4 ст.177 ЦПК України, так як зміст позовних вимог не містить вимог щодо кожного відповідача. 03 січня 2019 року ОСОБА_3 надала до канцелярії заяву про усунення недоліків від 31.12.2018 року разом з копіями цивільних позовів.

Відповідно до частин 1 і 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині 1 статті 150 ДПК України зазначено конкретний перелік видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення і заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом б зазначеної Постанови передбачено, що, ^розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За приписом частини 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 7 цієї ж статті передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмету позову, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у недобросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

Згідно з ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

З огляду на викладене, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, оскільки, по-перше, заявниця не надала суду жодних доказів щодо самостійного звернення із запитами про надання інформації щодо страхових договорів і полісів; по-друге, заява не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист її прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; по-третє, заява містить вимоги, зокрема витребування інформації, які знаходяться поза межами ст.150 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, ст.369 КПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 від 24 січня 2019 року про забезпечення позову залишити без задоволення.

Роз`яснюю ОСОБА_1 , що відмова у задоволенні заяви не позбавляє права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому законодавством.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Бровченко