Cправа № 700/186/19
Провадження № 1-кп/700/45/19
"11" квітня 2019 р.Лисянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Рожична Іллінецького району Вінницької області, громадянки України, українки, жительки АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України,-
11 вересня 1999 року ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим слідством час, будучи службовою особою, перебуваючи на посаді секретаря сільської ради с.Виноград Лисянського району Черкаської області, діючи умисно, в інтересах ОСОБА_5 , а також з особистих спонукань, перебуваючи в приміщенні Виноградської сільської ради, що розташована за адресою с.Виноград Лисянського району Черкаської області по вул.Центральна,46а, склала завідомо неправдивий офіційний документ, а саме запис акта про одруження №7 від 11.09.1999 року, в якому в розділі №9 «документи, що посвідчують особу» внесла неправдиві відомості документ, що посвідчує особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 23.03.1997 виданого Лисянським РВ УМВС, який відповідно до довідки, що видана завідувачем Лисянського РС УДМС України в Черкаській області не видавався вказаній особі та в подальшому ОСОБА_4 його підписала та скріпила гербовою печаткою сільської ради, яке 11 вересня 1999 року видала для передачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України, як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складання і видача завідомо неправдивих документів.
В судовому засіданні обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України не заперечувала фактів, що викладені в обвинувальному акті, висловила каяття щодо вчиненого нею кримінального правопорушення та просила закрити кримінальне провадження за строками давності відповідно до ст.49 КК України, оскільки з дня вчинення злочину минуло майже 20 років.
Прокурор не заперечував щодо закриття кримінального провадження за строками давності, оскільки вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а з часу вчинення злочину минуло більше трьох років,обвинувачена ОСОБА_4 не ухилялася від слідства та суду, будь-яких інших злочинів не скоювала.
Відповідно до пункту другого ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
Положеннями ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Судом встановлено, що перебіг давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не переривався, остання не ухилялася від слідства, та до закінчення строків давності не вчинили нового злочину.
Дослідженими доказами підтверджуються обставини вчинення 11.09.1999 року обвинуваченою ОСОБА_4 вищезазначеного злочину, який є умисним злочином невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, а з часу його вчинення минуло більше трьох років. Будь-яких інших злочинів в даний період нею вчинено не було. У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала вину у вчиненному кримінальному правопорушені та розкаялася у вчиненому.
Згідно з ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин та з урахуванням думки прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України є обгрунтованим та підлягає задоволенню, а дане кримінальне провадження відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків давності.
На підставі ст. 49 КК України та керуючись п.1 ч.2 ст. 284, ст.323, п.1 ч.1 ст. 477 КПК України, суд,-
На підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1