У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1877/19

№ 1-кс/183/727/19

26 березня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Перещепинського відділення поліції Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Заплавка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, судимого:
- 22.12.2006 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 т. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 29.08.2013 р. Новомосковський міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. За постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.06.2014 р. іспитовий строк відмінено та направлено до виправної колонії строком на 4 роки;
- 30.07.2014 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний строк 2 роки 1 місяць за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.08.2013 р. до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 15.06.2015 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України дане покарання поглинути за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 р. до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений з СолонянськоїВК-21 Дніпропетровської області 03.03.2018р.;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він 09 березня 2019 р. приблизно о 13 год. 30 хв., знаходився за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я. Діючи умисно з корисливих мотивів ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 удари кулаками рук в область обличчя. Після чого ОСОБА_7 хотів взяти до рук свій мобільний телефон «Nokia model 206» з двома сім-картками мобільного оператора «vodafone», що знаходився поблизу дивану. Побачивши це, ОСОБА_4 , відштовхнувши потерпілого, вихопив вказаний мобільний телефон, відкрито заволодівши ним, після чого взяв до рук кухонний ніж, погрожуючи застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, приставивши вказаний ніж до горла ОСОБА_7 , почав вимагати повідомити місцезнаходження грошових коштів, після чого направив ніж в область грудної клітини потерпілого, який, захищаючись, схопив руками за лезо ножа, від чого утворились тілесні ушкодження у виді різаних ран на кистях.

Після чого, ОСОБА_4 наніс декілька ударів ногою в область правої гомілки потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у виді садна на правій гомілці. В подальшому, вищевказаним ножем ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 не менше п`яти ударів в область правої ноги, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді п`яти лінійних рубців на правому стегні, по передній та зовнішній поверхнях, зовнішній поверхні правого колінного суглобу. Продовжуючи скоєння злочину, ОСОБА_4 провів пошук грошових коштів у будинку, та, не знайшовши останніх, в кімнаті вищевказаного будинку знайшов зарядний пристрій до мобільного телефону «Nokia model 206» та відкрито заволодів ним. В подальшому ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та кулаками правої та лівої руки почав наносити удари в область голови останнього від чого він втратив свідомість. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном місце скоєння злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_4 , погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді синців навколо очей, крововилива на склері лівого ока, садна на правій гомілці, різаних ран на кистях, правому стегні, в області правого колінного суглобу, які у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості, заволодів мобільним телефоном «Nokia model 206» в якому знаходилось дві сім-картки оператора «vodafone» та зарядним пристроєм до нього, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.
Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що покладається на думку суду.

Захисник ОСОБА_6 вказала, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, буде своєчасно з`являтися до слідчого, кається в скоєному, тому можливо обрати запобіжний захід домашній арешт.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.
25 березня 2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій).
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років. Крім того відносно нього 28 вересня 2018 р. обвинувальний акт по кримінальному провадженню за ч.2 ст. 185 КК України направлено до Новомосковського міськрайонного суду. Вказані обставини свідчать про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.
Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 23 травня 2019 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1