06.12.2018 Справа № 756/3833/17
Унікальний № 756/3833/17
Порядковий № 1-кп/756/216/18
В И Р О К
Іменем України

06 грудня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 Ю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.04.2015 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

-13.12.2016 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 15.11.2016 приблизно о 17:58 годині, перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину «АТБ», що розташований по вул. Тимошенка, 29-Б у м. Києві, у зв`язку із відсутністю грошових коштів та скрутним матеріальним становищем, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «АТБ-маркет».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за чужий рахунок, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до стелажів з товаром, звідки повторно таємно викрав розчинну каву «Jacobs Monarch», вагою 400 г, 1 упаковку вартістю 197 гривень 84 копійки (без урахування ПДВ), розчинну каву «Jacobs Monarch», вагою 280 г, 4 упаковки, вартість однієї становила 145 гривень 56 копійок (без урахування ПДВ), загальною вартістю 582 гривні 24 копійки (без урахування ПДВ), яка належить ТОВ «АТБ-маркет».
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 поклав вищевказаний товар до пакету та направився до виходу із магазину «АТБ», перетнувши лінію кас, умисно не розрахувавшись за нього, після чого був зупинений працівниками служби охорони ТОВ «АТБ-маркет» на виході із магазину.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_5 міг спричинити ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 780 гривень 08 копійок (без урахування ПДВ).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище щодо місця, часу, способу, спрямованості умислу виду, асортименту та вартості майна, замах на крадіжку якого він вчинив, підтвердив і корисливу мету злочину: він намагався вкрасти каву, щоб потім її продати та таким чином отримати кошти на свої потреби.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на повторне, таємне, викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

За місцем реєстрації ОСОБА_5 характеризується формально позитивно, офіційно не працевлаштований, одружений, дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, злочин вчинив, маючи статус обвинуваченого у іншому кримінальному провадженні, яке на той час перебувало на розгляді Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України. Наразі ОСОБА_5 є судимим вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2016 за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Вказаний вирок він не починав відбувати, оскільки після оголошення вироку під варту взятим не був і у подальшому не затримувався.

Таким чином при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з врахуванням положень ст. 68 КК України, вважаючи, що його перевиховання та виправлення наразі не можливі без ізоляції від суспільства. Суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Оскільки після постановлення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2016 встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тобто 15.11.2016, то відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України суд за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України, суд визначає остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши обвинуваченому при цьому в строк покарання, визначеного за сукупністю злочинів, його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 09.11.2018 до дня ухвалення вироку, відповідно до співвідношення, визначеного ч.5 ст. 72 КК України.
Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, врахувавши вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2016, - у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 06 грудня 2018 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк покарання, як відбуте, його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 09 листопада 2018 року по 06 грудня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1