ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________
Справа № 636/4840/18
Провадження № 1-кс/636/1300/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року м.Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гераськівка Марківського району Луганської область, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проходив військову службу за контрактом на посаді кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону, у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

встановив:
14 листопада 2018 року до суду надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання старший слідчий зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, проходячи, військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді: кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільної небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 08 лютого 2018 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував за місцем своєї реєстрації та мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де власні службові обов`язки не виконував, а час, що з`явився, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби до 02 листопада 2018 року, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
07 листопада 2018 року ОСОБА_5 , на підставі ст.278 К1ІК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України доводиться зібраними в ході досудового розслідування доказами:витягом з наказу про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 , показами свідка ОСОБА_7 , показами свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, а також те, що останній, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби, переховувався від органу досудового розслідування та суду, маючи реальну можливість як найшвидше припинити вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 407 Кримінального Кодексу України, слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.
У зв`язку з існуванням вищезазначеного ризику, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а також покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки обставини кримінального правопорушення та особа підозрюваного свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом незастосування жодного запобіжного заходу.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор під час розгляду клопотання зазначив, що наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, немає, однак, спрогнозувавши на майбутнє, вони можуть існувати, оскільки особа раніше притягалася до кримінальної відповідальності, за місцем служби характеризується негативно.

Слідчий в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, даних про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, під час досудового розслідування не встановлено.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що свою вину визнає, під час досудового розслідування за першої вимоги з`являвся до органів досудового розслідування та прокуратури.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, вислухавши думку всіх осіб, що беруть участь у справі, прихожу до наступного.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або; суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця/ проживання та/або місця роботи.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0001639.

У даному кримінальному провадженні 07.11.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

При розгляді клопотання слідчим доведено обґрунтованість підозри, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: витягом з наказу про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 , показами свідка ОСОБА_7 , показами свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, однак у будь-якому разі сама по собі тяжкість покарання не може бути визначальною та слугувати підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає невстановленим існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, на який посилається слідчий в клопотанні.

Так, досліджені матеріали досудового розслідування не містять будь-яких об`єктивних даних, які б давали підстави вважати те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, як то повідомлення про виклик, на які підозрюваний не з`являвся, оголошення його у розшук, наявність інформації про придбання проїзних документів, а навпаки ОСОБА_5 з`являвся на першу вимогу до органів досудового розслідування, про що зазначив під час розгляду клопотання, з чим погодився слідчий та прокурор.
Частина 2 статті 177 КПК України прямо забороняє слідчому, прокурору ініціювати перед слідчим суддею застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу за відсутності, в тому числі, передбачених законом ризиків порушення належної поведінки підозрюваного.
Отже, слідчий суддя зазначає, що діючий кримінально -процесуальний закон дозволяє обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у разі наявності двох підстав, а саме, обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на який вказує слідчий, прокурор, оскільки під час розгляду клопотання наявність існування ризику, передбаченого п.1.ч.1 ст.177 КПК України, на який вказує слідчий, прокурор не встановлено, то в розумінні ч.5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
В задоволенні клопотання старшого слідчого Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1