Справа № 203/64/16-к
Провадження № 1-кп/0203/34/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001005 від 03.11.2015 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого директором ТОВ «Техносоюз», не судимого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

в с т а н о в и в:

02.11.2015 року, близько 15.30, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес Бенц 320Е», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , рухаючись по проспекту Кірова м. Дніпропетровська з боку вулиці Тітова в напрямку вулиці Вакуленчука, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, в порушення п.12.3 Правил безпеки дорожнього руху, «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода малолітньої ОСОБА_8 , яка перетинала проїжджу частину справа наліво за напрямком руху автомобіля, заходів до своєчасного зниження швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду не прийняв, і в районі електроопори № 171, передньою частиною вищевказаного автомобілю скоїв на неї наїзд, в наслідок чого потерпілій ОСОБА_8 завдано тілесних ушкодження у вигляді: закритої травми живота, внутрішньо-черевного розриву сечового міхура, закритого перелому 1-ї п`ясної кістки правої кисті без зміщення відламків, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Порушення п.12.3 Правил безпеки дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та суду пояснив, що 02.11.2015 року, біля 16 години, він рухався по проспекту Кірова з боку вул.Тітова в напрямку вул.Гавриленко м.Дніпро зі швидкістю близько 50км/г. Коли він під`їжджав до зупинки громадського транспорту «Славутич», то побачив, що на зупинці, посередині між першою та другою смугою для руху, стоїть тролейбус. Коли він порівнявся з передньою частиною тролейбусу, він почув удар в передню праву частину автомобіля, а потім по правому дзеркалу заднього виду. Відразу він не зрозумів що сталося, зупинився, вийшов з автомобіля та побачив, що на проїзній частині лежала дівчина, яка потім піднялася та перейшла на другу сторону дороги в бік металевої огорожі. Він відразу викликав швидку допомогу та міліцію. Також він добровільно відшкодував завдану дитині шкоду та надав допомогу на операцію.

Крім повного визнання, вина ОСОБА_6 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується:

?Показаннями представника потерпілої ОСОБА_8 , - ОСОБА_9 , який суду пояснив, що про ситуацію ДТП знає зі слів дочки, яка йому розповіла, що 02.11.2015 року вона мала намір перейти пр.Кірова з боку парку Писаржевського в бік магазина ОСОБА_10 . На зупинці громадського транспорту стояв тролейбус. Дочка обійшла тролейбус та почала перебігати дорогу перед ним десь за два метра від його передньої частини. Коли вона майже перебігла дорогу на неї здійснив наїзд автомобіль Мерседес під керуванням ОСОБА_7 .. Була викликана швидка допомога. В подальшому ОСОБА_6 повністю відшкодував завдану шкоду, допоміг коштами на операцію. Будь-яких матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_6 не має.

?Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що 22.11.2015 року сіла до маршрутки 113, яка почала рух вниз по пр. Кірова. На зупинці парку Писаржевського, коли маршрутка почала об`їжджати тролейбус, вона побачила свого товариша ОСОБА_12 , який знаходився поряд із своєю машиною. Вона одразу зателефонували своєму чоловікові, оскільки не зрозуміла, що відбулося. Мужу зателефонувала, щоб він з`ясував, що сталося. Тролейбус стояв між першою та другою смугою, десь посередині. Вона сиділа з лівої сторони по ходу руху маршрутки. Водій маршрутного таксі об`їхав тролейбус по третій смузі. Перед та за зупинкою в правій полосі стояли припарковані автомобілі. При такому розташуванні автомобілів тролейбус не мав можливості заїхати повністю до правої полоси. Тролейбус стояв перед входом до підземного переходу. Коли проїжджали, то на той час не бачила ані швидкої, ані поліції.

?Показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що він проходив по алеї від магазину «АТБ» прямував в сторону магазину «Варус» до універмагу Ставутич. Обходив клумбу та став за підземним переходом (зі сторони розвилки), а саме по ходу руху автомобілів вниз. Став свідком того, як рухався автомобіль та в цей час дівчинка почала попереду тролейбуса перебігати дорогу, та вдарилася об автомобіль «Мерседес» білого кольору. Водій одразу вийшов з машини, здійснював дзвінки по телефону. Дівчина шкутильгала та сіла. Автомобіль обвинуваченого рухався зі швидкістю 50-60 км/год. Дівчина на його думку, вийшла із тролейбуса та почала оббігала тролейбус та хотіла проскочити по прямій. Чи звертала дівчина увагу на дорогу, він не може сказати. Тролейбус стояв от бардюра 1-1,5м. Перед та за підземним переходом стояли автомобілі. Дівчина вдарилась в праву сторону автомобіля та її відкинуло праворуч. Перед тролейбусною зупинкою, а саме де знаходиться підземний перехід, було близько 5 машин. Чи мав змогу тролейбус при такому розташуванні автомобілів зайняти крайню праву полосу, не може сказати, але тролейбус зупинився не на зупинці. Він перебував до приїзду швидкої, яка забрала дівчину, та приїзду міліції. Обвинувачений постійно був на місці.

?Показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що у другій половині дня їхав по пр. Кірова, побачив тролейбус, який зупинився та почав висаджувати пасажирів. Попереду тролейбуса вибігла дівчина та потрапила під автомобіль ОСОБА_15 . Він їхав позаду автомобіля обвинуваченого зі швидкістю 60 км/год, дотримувався дистанції, тому допускає, що швидкість автомобіля ОСОБА_15 була така ж. Водій, який здійснив наїзд, одразу зупинився, він також вийшов з автомобіля. При цьому ОСОБА_16 йому повідомив, що викликав швидку. Він дочекався приїзду швидкої та потім поїхав. На пр. Кірова - 3 смуги руху, він рухався в середньому ряду. Дівчина вибігла перед передньої частини тролейбуса, якщо б вона була позаду тролейбуса, обвинувачений не збив її. Тролейбус стояв із правої сторони, але як саме, не пам`ятає. Дівчина перебігала дорогу в середньому темпі з правої сторони дороги і удар автомобілю прийшовся в праву передню частину. Після зіткнення дівчина впала по праву сторону автомобілю, в неї був шоковий стан, дівчина встала і пішла на обочину з лівої сторони. Потім люди почали допомагати потерпілій. Швидку ОСОБА_16 викликав неодноразово, особисто він запитував у ОСОБА_15 , чи виклав той швидку, та оскільки швидкої довго не було, він особисто говорив обвинуваченому повторно телефонувати в швидку. Дівчина перебігала у невстановленому місці, оскільки пішохідного переходу та зебри у вказаному місці немає. Обвинуваченому залишив свій номер телефону.

?Протоколом огляду місця події від 02.11.2015 року зі схемою та фототаблицею(т.1 а.с.5-11)

?Висновками експерта № 5547е від 09.12.2015 року та № 668е від 19.02.2016 року, відповідно до яких у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота, внутрішньо-черевного розриву сечового міхура, закритого перелому 1-ї п`ясної кістки правої кисті без зміщення відламків, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючи частини рухаючогося авто засобу, з можливим послідуючим падінням на тверде дорожнє покриття, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.(т.1 а.с.32-34)

?Протоколами проведення слідчих експериментів з ОСОБА_6 (т.1 а.с.35-40, т.2 а.с.131-140), свідком ОСОБА_17 (т.1 а.с.49-60,155-156, т.2 а.с.145-151), потерпілою ОСОБА_8 (т.2 а.с.153-159), відповідно до яких вказані особи відтворили обставини ДТП

?Висновками експерта № 70/27-197 від 29.12.2015 року, № 5/10.1-138 від 17.02.2016 року, № 5/10.1/117 від 06.04.2018, № 5/10.1/562 від 23.08.2018, відповідно до яких в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Мерседес Бенц 320Е» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду та мав об`єктивну можливість виявити пішохода до моменту наїзду, тобто сам момент виникнення небезпеки для руху. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «Мерседес Бенц 320Е» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з даною ДТП (т.1, а.с.70-71, 169-171, т.2 а.с.193-195, т.2 а.с.218-220)

Оцінюючи всі надані по справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доказана повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є наявність на утриманні малолітньої дитини, повне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги поведінку потерпілої, яка, перетинаючи проїзду частину у невстановленому для цього місці, також порушила Правила дорожнього руху.

Вивчивши всі вказані обставини, суд вважає, що ОСОБА_6 можливо призначити мінімальне покарання, визначене санкцією ч.2 ст.286 КК України.

Окрім того, суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами, яке застосовується у випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з грубим або повторним порушенням порядку користування таким правом.

Суд враховує, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності за скоєння необережного злочину, даних про те, що останній будь-коли скоював адміністративні правопорушення, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу, відсутні, обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, однак, приймаючи до уваги тяжкість злочину, суд вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся із заявою, в якій просить застосувати до нього п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, посилаючись на те, що на час набрання чинності вказаним законом він мав на утриманні малолітню дочку.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, відповідно до ч.4 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, у зв`язку із чим ОСОБА_6 підпадає під дію п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. Окрім того, ст. 15 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом
За таких обставин, суд вважає, що заява обвинуваченого підлягає задоволенню, а ОСОБА_6 звільненню від призначеного як основного так і додаткового покарання, оскільки останній має на утриманні малолітню доньку, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлявся батьківських прав.

Судові витрати в розмірі 3515 гривень 60 копійок за проведення судово-автотехнічних експертиз, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

ОСОБА_6 звільнити від призначеного основного та додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралася.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 3515(три тисячі п`ятсот п`ятнадцять) гривень 60 копійок.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1