Справа № 162/170/19
Провадження № 1-кп/162/27/2019
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 квітня 2019 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за частиною другою статті 248 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яке внесено у Єдиний реєстр досудових розслідувань 18 вересня 2017 року під № 0000246,

встановив:

У ході підготовчого судового засідання захисником ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 заявлено клопотання про скасування арешту майна, що накладений ухвалами слідчих суддів Камінь-Каширського районного суду Волинської області.

Захисник просить скасувати арешт на належні ОСОБА_6 одноствольну мисливську рушницю «ИЖ-МР18-ЕМ-М», двоствольну мисливську рушницю «ТОЗ», сім гільз та один патрон до мисливської рушниці 16 калібру; на мисливську рушницю «ИЖ-54», яка належить ОСОБА_8 ; на двоствольну мисливську рушницю «ТОЗ-34», патронташ з матерчатого матеріалу з 14-ма мисливськими патронами 12 калібру, 56 мисливських патронів 12 калібру; 154 мисливські гільзи 12 калібру, дріб, пижі, кулі, один патрон без маркувальних позначень, які належать ОСОБА_9 ; на двоствольну мисливську рушницю «ТОЗ-16», шкіряний патронташ з 15 мисливськими патронами 16 калібру, пневматичну гвинтівку марки «Magtech» з оптичним прицілом «Leapers», оптичний приціл марки «Cenr Poin», мачете (ніж) марки «Тramontia», які були вилучені у ОСОБА_10 .

Клопотання умотивовано тим, що у ході досудового розслідування після вилучення та накладення арешту на вказане вище майно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 будь-яких дій з ним не проводилось, експертизи не призначались. Стороною обвинувачення не встановлено, що вказане майно використовувалось обвинуваченими під час вчинення інкримінованих їм дій. Отже, це майно не може бути доказом їх винуватості, а потреба в його арешті і обмеженні прав обвинувачених відпала.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти клопотання сторони захисту заперечив, вказавши, що вилучена зброя та мисливське спорядження обвинувачених за версією державного обвинувачення є знаряддям вчинення злочину. Про використання вказаного майна обвинуваченими під час незаконного полювання буде доводитись у ході судового розгляду.

Вивчивши клопотання, проаналізувавши законодавство, суд доходить наступних висновків.

У ході досудового розслідування ухвалами слідчих суддів Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17 жовтня та 30 листопада 2017 року накладено арешт на мисливську зброю, боєприпаси, ножі та інше мисливське спорядження обвинувачених.

Згідно з частиною першою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності з пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з частиною першою статті 96-1 Кримінального кодексу України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159 1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209 1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212 1, частиною першою статей 222, 229, 239 1, 239 2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363 1, 364 1, 365 2 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Не вирішуючи наперед питання обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, необхідно констатувати, що зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ставиться у вину вчиненні незаконного полювання за попередньою змовою групою осіб.
Прокурор у судовому засіданні повідомив, що мисливська зброя та мисливське спорядження обвинувачених за версією державного обвинувачення є знаряддям вчинення злочину.

Отже, у випадку підтвердження версії обвинувачення вказане майно підлягає спеціальній конфіскації.

З огляду на викладене суд вважає, що скасування арешту майна на стадії підготовчого судового засідання до вирішення питання про обґрунтованість пред`явленого обвинувачення є передчасним та не відповідатиме завданням кримінального провадження, а потреба у подальшому застосуванні арешту не відпала.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 170-174 КПК, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1