Справа № 136/1575/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 28.05.2015 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.396 КК України,
за участі сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в період з 18.05.2015 по 28.05.2015, під час спільного вживання алкогольних напоїв дізнався від ОСОБА_5 про факт вчинення ним в ніч на 17.05.2015 крадіжки з підсобного приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_6 насоса водяного торгової марки «EUROMATIC SVX 1100» та насоса водяного торгової марки «Водолєй бв-0.16.40У5», тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

У подальшому, розуміючи протизаконний характер дій ОСОБА_5 , діючи умисно, на ґрунті особистих дружніх відносин, з метою приховування злочинних дій останнього, ОСОБА_3 не повідомив про вчинене кримінальне правопорушення уповноважених працівників правоохоронних органів, тим самим приховавши від компетентних органів злочинну діяльність ОСОБА_5 ..

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст.396 КК України, заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, а саме: заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, одружений, на утриманні має малолітню дитину, працюючий зварювальником ТОВ «Шана-М», на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67, 75, 76 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.396 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1(один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1