Справа № 466/4698/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/688/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02 липня 2018 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:

цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання начальника установи арештного дому ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання. Крім того, просить зарахувати строк перебування у СІЗО м. Києва з 29.10.2014 року по 18.03.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що він працевлаштований в установі, за час відбування покарання отримав 5 заохочень. Догани, що застосовувались до нього не вважає суворим порушенням режиму утримання.

Заслухавши доповідача,думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.10.2013 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.03.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15.01.2013 року по 22.12.2013 року.

На момент подачі клопотання, засуджений ОСОБА_6 відбув три чверті призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Проте, судом першої інстанції встановлено, що на ОСОБА_6 за час відбування покарання три рази накладались стягнення за порушення режиму утримання: 04.09.2014 року Сувора догана Виявлено та вилучено мобільний телефон. Начальником установи погашено; 23.04.2015 року Сувора догана - Виявлено та вилучено мобільний телефон. Начальником установи - погашено; 19.05.2017 року - Догана Прибув на адміністративну комісію без нагрудного знаку. Начальником установи достроково знято від 12.07.2017 року.
Крім того, 14.04.2016 року адміністративною комісією Львівської ВК (№30) відмовлено у застосуванні ст. ст. 100, 101 КВК України, як небажаючому (протокол № 7); 13.10.2016 року адміністративною комісією Львівської ВК (№30) відмовлено у застосуванні заохочувальної норми ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 19); 12.05.2017 року адміністрацією Львівської ВК (№30) відмовлено у задоволенні заохочувальної норми ст. 81 КК України, як такому, що не довів виправлення (протокол № 9).
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_9 вчинив замах на умисний особливо тяжкий злочин; на час розгляду справи шкода не відшкодована; своєю поведінкою та ставленням до праці повним чином не довів своє виправлення, колегія суддів, вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання є обґрунтованим і таким що відповідає фактичним обставинам справи.
Твердження ОСОБА_9 , про необхідність зарахування йому строку перебування у СІЗО м. Києва з 29.10.2014 року по 18.03.2015 року для розгляду його касаційної скарги у строк покарання колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки на цей момент вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.10.2013 року набрав законної сили і перебування у слідчому ізоляторі не може вважатися попереднім ув`язненням.
Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.03.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 вже зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15.01.2013 року по 22.12.2013 року.
На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 405, 407, 411, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

у задоволенні апеляційної скарги з доповненнями засудженого ОСОБА_9 відмовити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02 липня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання начальника установи арештного дому ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4