н/п 1-кс/640/4905/18
УХВАЛА
"15" травня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

- квартира, 2-х кімнатна, загальною площею 71,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/2;
- житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 136,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , частка власності 21/100;
- нежитлові приміщення напівпідвалу №3-1, 3-2, 3-2а, 3-3, 3-4, 3-5, 3-5а, 3-5б, загальною площею 50,9 кв.м., в літ. «А-1» об`єкту житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_4 , розмір частки 1;
- нежитлові приміщення цокольного поверху №1-4 загальною площею 37,0 кв.м., в літ. А-1 об`єкту житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_4 , розмір частки 1;
- нежитлові приміщення 1-го поверху №10-1-:-10-6 загальною площею 136,8 кв.м., в літ. «А-5» об`єкту житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_5 , розмір частки 1/1;
- нежитлові приміщення 1-го поверху №31-1-:-31-4 загальною площею 84,6 кв.м., в житловому будинку літ. «А-5», за адресою: АДРЕСА_6 , розмір частки 1;
- нежитлова будівля, загальною площею 86,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_7 , частка власності 69/100.
Так, ОСОБА_12 , як директор ТОВ «Паритет Агро», серед іншого: користувався правом повного господарського ведення; вирішував усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції зборів учасників; приймав рішення з питань діяльності товариства, не віднесеним до виключної компетенції зборів учасників товариства; діяв від імені товариства в межах, встановлених діючим законодавством України, а також іншими законодавчими актами України, та установчими документами; мав право без довіреності діяти від імені товариства, представляти його на всіх підприємствах, установах та організаціях, розпоряджатися майном товариства, укладати договори, видавати довіреності, відкривати банківські рахунки; видавав накази та давав вказівки, обов`язкові для всіх робітників, затверджував функціональні обов`язки робітників товариства; здійснював інші повноваження, покладені на нього власниками товариства.
Таким чином, ОСОБА_12 володів організаційно-розпорядчими обов`язками, тобто являвся службовою особою. Як керівник підприємства, поєднуючи дану посаду з посадою головного бухгалтера, ОСОБА_12 був особою, відповідальною за нарахування та сплату ТОВ «Паритет-Агро» податків, зборів, обов`язкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.
Так, ОСОБА_12 , в березні, травні червні 2017 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, будучи директором ТОВ «Паритет Агро», службовою особою, використав товар «замінник молочного жиру, сир плавлений, сир твердий» в операціях, що не в господарською діяльністю ТОВ «Паритет Агро», а саме їх фактичної реалізації за неконтрольовані Державою готівкові розрахунки.
Пунктом 198.5 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування та скласти і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зведену податкову накладну за товарами придбаними з податком на додану вартість, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
На розрахунковий рахунок ТОВ «Паритет-Агро» від ТОВ «Слобідський Хліб» та ТОВ «Слобідські Лани» надходили грошові кошти у вигляді сплати (передплати) за товар «замінник молочного жиру, сир плавлений, сир твердий», фактично товар в адресу даних підприємств не постачався. Товар за який ТОВ «Паритет-Агро» отримало від ТОВ «Слобідський Хліб» та ТОВ «Слобідські Лани» грошові кошти, було придбано у підприємств реального сектору економіки за 6 688 399,35 грн., у тому числі ПДВ 1 114 733,23 грн.
Відповідно до податкової звітності, за березень, травень червень 2017 року, загальний обсяг операцій з постачання ТОВ «Паритет-Агро» з врахуванням ПДВ становить 97 336 709 грн., з яких для сплати до державного бюджету задекларовано 129 596 грн. податку на додану вартість.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, висновком спеціаліста бухгалтера від 10.04.2018, висновком судової економічної експертизи від 23.04.2018 №113 встановлено, що сума податку на додану вартість прихованого ОСОБА_12 від сплати до державного бюджету у вказаний період становить 1 114 733 грн.
Отже, ОСОБА_12 використав товар «замінник молочного жиру, сир плавлений, сир твердий» в операціях, що не є господарською діяльністю підприємства, а саме реалізувавши їх за неконтрольовані Державою готівкові розрахунки, враховуючи що вказаний товар в адресу ТОВ «Слобідські Лани», ТОВ «Слобідський Хліб» фактично не реалізовувався та станом на кінець податкового (звітного) періоду їх придбання був відсутній в ТОВ «Паритет-Агро», при цьому ОСОБА_12 умисно не нарахував податкові зобов`язання, не склав та не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних зведену податкову накладну за вказаними товарами, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у вигляді податку на додану вартість, за період березень, травень червень 2017, в сумі 1 114 733 грн.
28.03.2018 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - службове підроблення, тобто складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей
07.05.2018 ОСОБА_12 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та додатково повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України - умисне ухилення від сплати податків, вчинене службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у значних розмірах.
08.05.2018 прокурором в інтересах держави пред`явлено цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_14 на суму 1 114 733 грн.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_15 належить наступне майно:
- квартира, 2-х кімнатна, загальною площею 71,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/2;
- житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 136,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , частка власності 21/100;
- нежитлові приміщення напівпідвалу №3-1, 3-2, 3-2а, 3-3, 3-4, 3-5, 3-5а, 3-5б, загальною площею 50,9 кв.м., в літ. «А-1» об`єкту житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_4 , розмір частки 1;
- нежитлові приміщення цокольного поверху №1-4 загальною площею 37,0 кв.м., в літ. А-1 об`єкту житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_4 , розмір частки 1;
- нежитлові приміщення 1-го поверху №10-1-:-10-6 загальною площею 136,8 кв.м., в літ. «А-5» об`єкту житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_5 , розмір частки 1/1;
- нежитлові приміщення 1-го поверху №31-1-:-31-4 загальною площею 84,6 кв.м., в житловому будинку літ. «А-5», за адресою: АДРЕСА_6 , розмір частки 1;
- нежитлова будівля, загальною площею 86,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_7 , частка власності 69/100.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд поданого ним клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_12 у судове засідання не викликався, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як зазначено слідчим, у поданому клопотанні він просить накласти арешт на належне ОСОБА_12 нерухоме майно з метою забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням; в обґрунтування клопотання до нього додано цивільний позов (у порядку ст. 128 КПК України) до підозрюваного ОСОБА_14 на суму 1 114 733 грн.
Згідно з ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Однак, матеріали, що додані слідчим до клопотання, не містять оцінки ринкової вартості переліченого в ньому нерухомого майна, що позбавляє суд можливості, враховуючи принцип співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, дійти висновку щодо накладення арешту на все зазначене у клопотанні належне підозрюваному ОСОБА_12 нерухоме майно або на один чи декілька об`єктів нерухомості. Крім того, санкціями ч. 1 ст. 212 та ч. 1 ст. 366 КК України не передбачено конфіскацію майна, на яку посилається слідчий в обгрунтування свого клопотання. Враховуючи викладене, клопотання задоволенню не підлягає. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею за відсутності осіб відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1