Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/605/18
Номер провадження 1-кп/540/154/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 000158 від 04 червня 2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, безробітного, не депутата, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:

05.04.2018 р. Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом від 19.07.2018, під час досудового розслідування встановлено, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.04.2018 р. ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. 18.05.2018 р. ОСОБА_5 поставлено на облік у Машівському РС з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України та під підпис ознайомлено з правами, обов`язками, порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також про кримінальну відповідальність передбачену ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування такого покарання, про що в останнього відібрано розписку та направлено для відбування покарання до Кустолово-Суходільського старостату Машівського району Полтавської області, який розташований за адресою: с. Кустолово-Суходілка, вул. Центральна,138, де згідно графіку виходу на роботу повинен був виконувати громадські роботи у травні 2018 року в кількості 24 години та у червні 2018 року в кількості 76 годин, починаючи з 23.05.2018 р.

З метою ухилення від відбування громадських робіт, без поважних причин, ігноруючи обов`язки пов`язані із відбуттям призначеного покарання, згідно табелю виходу на роботу у травні 2018 року, 24,25,29 та 31 травня 2018 року, а також у червні 2018 року, 01,04, з 07 по 15, з 18 по 22, з 25 по 27 до Кустолово-Суходільського старостату Машівського району Полтавської області не з`явився, чим ухилився від їх відбування. Упродовж вказаного періоду ОСОБА_5 відбув 15 годин із 100 встановлених вироком суду, 85 годин залишились невідпрацьованими.

За фактами порушення порядку та умов відбування покарання ОСОБА_5 виносились офіційні застереження у виді письмових попереджень, факт отримання та ознайомлення з якими підтверджується його особистим підписом. Загалом ОСОБА_5 винесено два письмових попередження 29.05.2018 р. та 04.06.2018 р.

Так, дії ОСОБА_5 набули тривалого систематичного характеру і полягають у невиконані обов`язку щодо відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт та відповідно до ст.40 КВК України є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Отже, у травні-червні 2018 року під час перебування на обліку у Машівського РС з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань пробації Міністерства юстиції України, ОСОБА_5 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи письмово та неодноразово попередженим інспектором з питань пробації про наслідки не відбуття призначеного судом покарання у виді громадських робіт, систематично не виходив на відпрацювання громадських робіт та допустив прогули.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

19 липня 2018 року між прокурором Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої останній повністю визнав винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі повідомленої підозри в судовому провадженні; сприяти розслідуванню кримінального провадження, у з`ясуванні усіх обставин вчиненого правопорушення, виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання визначено: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину.

За таких обставин, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, з урахуванням характеру злочину, який класифікується як невеликої тяжкості, особи підозрюваного, який по місцю проживання характеризується позитивно, не працює, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, те, що він раніше судимий, сторони погодили покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді одного місяця арешту, на підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, призначити остаточне покарання у виді арешту строком на 1 місяць 10 діб.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, класифікується як невеликої тяжкості, за яким шкода завдана лише державним інтересам.

При цьому судом установлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та він повністю визнає винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України і просить суд затвердити угоду.

Захисник та прокурор вважають, що угода відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства та держави, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та ОСОБА_5 .

Заходи забезпечення в ході досудового розслідування не застосовувалися.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості від 19 липня 2018 року укладену між прокурором Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України і призначити узгоджене покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць.

Згідно вимог ст. 71 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць 10 (десять) діб.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Сторони кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1