Справа №639/5335/17
Провадження №1-кп/639/139/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001130 від 05.06.2017 у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно працюючого по цивільно-правовому договору в ТОВ «Гранд-Інжиніринг», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вчинили умисний злочин проти здоров`я особи, за наступних обставин.

Так, 24.03.2017 року приблизно о 03 год. 15 хв. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та малознайомою їм ОСОБА_6 , перебуваючи на задньому сидінні в салоні автомобіля таксі «Deo Lanos», та рухалися по вул. Полтавський шлях м. Харкова у напрямку станції метро «Холодна гора».

Саме в той час між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 почалася сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. При цьому у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , спочатку діючи самостійно, зі злочинним умислом, відчуваючи зневагу до ОСОБА_6 , застосовуючи фізичну силу, ліктем правої руки наніс один удар у лівий бік тулуба потерпілої, яка сиділа поруч з ним з правої сторони. Надалі у зв`язку з тим, що водій таксі, особу якого в ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, був змушений зупинити автомобіль навпроти багатоповерхового житлового будинку №177 по вул. Полтавський Шлях, а ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, почав силою виштовхувати руками ОСОБА_6 із салону автомобіля у відчинені ОСОБА_11 двері з правого боку пасажирського сидіння.

При цьому ОСОБА_9 , без попередньої змови із ОСОБА_8 , вирішила долучитись до побиття останнім потерпілої ОСОБА_6 , та спричинити їй тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , стоячи на відстані витягнутої руки від ОСОБА_6 , діючи зі злочинним умислом, без попередньої змови із ОСОБА_8 , відчуваючи зневагу до потерпілої, завдала декілька ударів кулаками рук в ділянку голови та шиї потерпілої, а потім, продовжуючи насильницькі дії, схопила її за волосся та силою потягнула на себе. В результаті зазначених насильницьких дій ОСОБА_6 впала колінами на землю. Потім, коли ОСОБА_6 намагалась встати з колін, ОСОБА_8 , діючи зі злочинним умислом, без попередньої змови із ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу, схопив потерпілу руками за кисті її рук та почав стискати і викручувати пальці, а потім наніс їй два удари кулаком правої руки в ділянку голови. Від отриманих ударів ОСОБА_6 впала на землю, а ОСОБА_8 разом із ОСОБА_11 нанесли їй ще близько п`яти ударів ногами в ділянку тулуба.

Після цього, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , вважаючи виконаними до кінця всі свої злочинні дії, припинили побиття потерпілої та з місця скоєння злочину зникли.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи без попередньої змови між собою, спричинили потерпілій ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма 5-го пальця лівої кісті у вигляді часткового розриву сухожилля довгого розгинача і посттравматичного теносіновіта сухожилля згинача 5-го пальця лівої кисті із наявністю синця та тілі припухлості м`яких тканин в ділянці проміжної фаланги 5-го пальця, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів (21 дня); ділянка відсутності волосся на голові, садна на правій бічній поверхні шиї, синці на гомілках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №3507-ая/17 від 08.06.2017 року.

Під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнали повністю та надали показання, що вони не спричиняли ніяких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 не визнають у повному обсязі.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 надав показання, що 23.03.2017 року вони святкували день народження знайомого ОСОБА_12 . Під час святкування дня народження він спиртні напої не вживав, ОСОБА_9 знаходилась в стані легкого сп`яніння. Приблизно о 23 годині він викликав таксі, щоб разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_13 їхати додому. Коли приїхав автомобіль таксі, ОСОБА_12 попросив їх підвезти із собою ОСОБА_6 , остання перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння. Далі вони поїхали на автомобілі зі сторони сел. Пісочин в напрямку «Холодної гори». В салоні автомобіля ОСОБА_6 почала вести себе неадекватно, вона виражалась нецензурною лайкою та почала махати руками, почала кидати їжу, яку вона взяла із собою. Він просив ОСОБА_6 заспокоїтись, фізично її не чіпав та тілесні ушкодження їй не спричиняв. У відповідь на це ОСОБА_6 не заспокоїлась, а тільки почала вести себе ще більш неадекватно. Далі він попросив водія таксі зупинитись в районі танкового інституту, неподалік будинку №190 по вул. Полтавський Шлях. Коли автомобіль зупинився, він відкрив двері та попросив ОСОБА_6 вийти із салону автомобіля. Він попросив ОСОБА_9 , щоб вона вийшла із автомобіля та з іншої сторони допомогла ОСОБА_6 вийти з машини. Коли він сам вийшов із автомобіля то побачив, що ОСОБА_6 стоїть та однією рукою тримає ОСОБА_9 за волосся, а другою рукою наносить їй удари по голові. Він відразу підбіг до ОСОБА_6 , схопив її за руку, якою вона наносила удари, та одним рухом відштовхнув її від ОСОБА_9 . При цьому він зачепив волосся ОСОБА_6 . Від поштовху ОСОБА_6 шатнулась та можливо впала на землю, цього він не бачив. Потім він попросив ОСОБА_13 залишитись разом із ОСОБА_6 , щоб він прослідкував, що із нею все добре. Далі він забрав ОСОБА_9 та вони на таксі поїхали додому. Під час цієї сварки він та ОСОБА_9 жодних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 не спричиняли, удари по голові та тулубу потерпілій не наносили. Через декілька годин вони разом із ОСОБА_9 повернулись на вказане місце та викликали працівників поліції, оскільки у ОСОБА_9 пропав золотий браслет та останній також були спричинені тілесні ушкодження.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 надала показання, що 23.03.2017 року вони разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та малознайомою ОСОБА_6 , їхали додому на таксі. Коли вони всі разом їхали в автомобілі таксі, ОСОБА_6 почала щось розповідати про свого чоловіка, на що ОСОБА_9 попросила її припинити цю розмову. Після цього ОСОБА_6 розпочала сварку та конфлікт, під час якого вона почала ображала присутніх та почала висловлюватись нецензурною лайкою. Далі вони попросили ОСОБА_6 вийти із автомобіля. Коли водій зупинив автомобіль, вона вийшла із машини, щоб допомогти ОСОБА_6 вийти з іншої сторони, оскільки остання була в стані сильного алкогольного сп`яніння. Потім вона вийшла та підійшла до ОСОБА_6 , остання схватила її за волосся та почала бити. В цей момент до них підбіг ОСОБА_8 , він схватив ОСОБА_6 за кисті рук та відштовхнув ОСОБА_6 від неї в сторону. При цьому ОСОБА_8 зачепив рукою волосся ОСОБА_6 . Під час цієї сварки вона разом із ОСОБА_8 ніяких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 не спричиняла. Далі вони сіли в машину та поїхали додому, а ОСОБА_13 залишився разом із ОСОБА_6 для того, щоб у разі необхідності надати їй допомогу.

З показань обвинуваченої ОСОБА_9 , під час цього конфлікту ОСОБА_6 спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді гематом та синців на голові, однак до медичних закладів вона не зверталась та судово-медичну експертизу не проходила.

Незважаючи на фактичне невизнання обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 своєї вини, їх винність у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю зібраних доказів по кримінальному провадженню, показаннями потерпілої та свідків сторони обвинувачення, які були безпосередньо допитані під час судового розгляду, дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами та висновками судово-медичної експертизи по даному кримінальному провадженню.
Під час допиту у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала показання, що 23.03.2017 року вона знаходилась на дні народження у свого кума ОСОБА_12 . Приблизно о 22 годині на день народження приїхали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Раніше із ОСОБА_8 вона була знайома приблизно 10 років, однак відносини не підтримували та не спілкувались, із ОСОБА_9 до цього вона знайома не була. Приблизно о 03 годині ночі вони викликали таксі, після чого вона разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 поїхали разом на «Холодну гору». Коли вони їхали в автомобілі, ОСОБА_9 почала її ображати та виражатись нецензурною лайкою. Конфлікт виник на ґрунті того, що ОСОБА_9 не сподобалось, як вона на дні народження розмовляла із ОСОБА_12 . Після того, як вона відповіла ОСОБА_9 на її висловлювання, ОСОБА_8 , який сидів поруч, вдарив її ліктем в передпліччя лівої руки. Від цього удару вона впустила тарілку та розсипала їжу в салоні автомобіля. Водій таксі відразу зупинив автомобіль та попросив їх заспокоїтись. В цей час ОСОБА_8 грубо виштовхнув її із салону автомобіля. Далі ОСОБА_9 вибігла із машини, підбігла до неї та почала хаотично бити її обома руками по шиї та голові. Потім ОСОБА_9 схватила її за волосся та потягнула на себе, від чого вона впала на землю на коліна. Далі вона намагалась встати із колін, для чого схватила ОСОБА_9 за одяг. В цей момент ОСОБА_8 підбіг по них, схопив її за кісті обох рук та почав викручувати їй пальці на руках. Потім ОСОБА_8 наніс їй два удари кулаком по голові, від чого вона впала на землю. В цей час ОСОБА_13 , який знаходився поруч, впав на неї зверху для того, щоб закрити її собою. Далі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжили наносити їй удари ногами по ногам та по тулубу. Потім ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 сіли в автомобіль таксі та від`їхали приблизно на 50 метрів. ОСОБА_13 допоміг їй піднятись та зібрати речі, після чого він також сів в автомобіль таксі та вони поїхали. Після цього до неї підійшла малознайома жінка ОСОБА_14 , яка в момент конфлікту гуляла неподалік із своєю собакою. Вона сказала, що бачила всі обставини її побиття. На вказаному місці було добре освітлення та все було видно. Після цього вона викликала поліцію та її госпіталізували до КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. О.І. Мещанінова», де їй надали медичну допомогу, потім вона знаходилась вдома на лікарняному.

Заявлений цивільний позов потерпіла ОСОБА_6 підтримує у повному обсязі, оскільки внаслідок цих подій вона протягом більше 1,5 місяця знаходилась на лікарняному та проходила курс фізіотерапевтичного лікування з приводу закритого часткового розриву сухожилля згинача 5 пальця лівої кисті, несла моральні переживання, пов`язані з ушкодженням її здоров`я, приниженням честі та гідності.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_12 надав показання, що 23.03.2017 року у нього був день народження, на якому були присутні ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також інші друзі та знайомі. Під час святкування він не бачив як ОСОБА_8 вживав алкогольні напої, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 випивали, при цьому він не може сказати скільки саме вони випили алкоголю. За фактом спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 він надати показання не може, оскільки очевидцем цих подій не був.
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав показання, що 24.03.2017 року він разом з раніше йому знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 їхали на таксі додому із дня народження ОСОБА_12 . Ввечері під час святкування для народження ОСОБА_8 алкогольні напої не вживав, тоді як ОСОБА_9 та ОСОБА_6 випивали та знаходились в стані сильного алкогольного сп`яніння. Коли вони їхали на таксі додому, він знаходився на передньому пасажирському сидінні, на задньому сидінні сиділи ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . По дорозі вони дуже голосно розмовляли, про що саме він не чув, оскільки в машині гучно грала музика. Йому не відомі причини конфлікту, який розпочався між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Потім водій таксі зупинив автомобіль, першою із машини вийшла ОСОБА_9 , надалі вона підійшла до двері зі сторони ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_6 також вийшла із автомобіля. Потім із автомобіля вийшов ОСОБА_8 . Він не бачив, щоб хтось когось виштовхував із салону автомобіля. Далі на вулиці продовжився конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Коли він вийшов із автомобіля то побачив, як ОСОБА_8 лівою рукою відштовхнув ОСОБА_6 від ОСОБА_9 . Він не бачив, щоб хтось із присутніх спричиняв ОСОБА_6 удари чи тілесні ушкодженні. Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сіли у автомобіль таксі та поїхали, а він ( ОСОБА_13 ) залишився біля ОСОБА_6 . Остання стояла на ногах та просила у нього води, у зв`язку з чим він відлучився від неї приблизно на 10 хвилин, а коли повернувся, то ОСОБА_6 на тому місці вже не було та вона кудись пішла. Після цього він поїхав додому, по обставинам події більше йому нічого не відомо.

З показань свідка ОСОБА_13 , він не бачив як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наносили удари чи спричиняли тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 . Він лише бачив як ОСОБА_8 відштовхнув ОСОБА_6 від ОСОБА_9 . Також поблизу цього місця він бачив незнайому жінку, яка прогулювалась неподалік із собакою, це точно була не велика собака, що він добре запам`ятав.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надала показання, що з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вона раніше незнайома, з потерпілою ОСОБА_6 вона проживає на одному мікрорайоні та вони раніше були знайомими, оскільки їх діти разом ходили до одного дитячого садка.
В ніч з 23.03.2017 на 24.03.2017 року приблизно з 02 до 03 години ночі вона гуляла зі своєю собакою породи Сенбернар, в районі будинку 175-177 по вул. Полтавський шлях м. Харкова. В цей час вона побачила як зупинився автомобіль таксі, далі із задньої пасажирської двері автомобіля вийшла жінка крупної статури, вона обійшла автомобіль та відрила задні двері за пасажирським сидінням, після чого почала витягувати із автомобіля іншу жінку, далі почала наносити їй удари по шиї та голові. Потім із заднього сидіння автомобіля вийшов чоловік, який також почав наносити тілесні ушкодження цій жінці. Побиття продовжувалось приблизно 10 хвилин. В цей час вона знаходилась на відстані приблизно 150 метрів. Далі з переднього пасажирського сидіння вийшов чоловік, який почав щось голосно кричати, а потім він почав прикривати цю жінку, яку били. Після цього чоловік та жінка, які били іншу жінку, сили в автомобіль таксі та від`їхали від цього місця. Потім другий чоловік також пішов до автомобіля таксі та вони поїхали. Коли вона підійшла до жінки, яку перед цим побили, одяг на ній був забруднений, на голові у неї було дуже заплутане волосся. Коли вона підійшла до потерпілої то побачила, що це ОСОБА_6 , із якою вони раніше проживали в одному мікрорайоні. Вона запропонувала потерпілій допомогу, на що ОСОБА_6 відмовилась та сказала, що вона сама викличе поліцію.

З показань свідка ОСОБА_14 , на стадії досудового розслідування за її участю проводилось пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками та вона впізнавала чоловіка та жінку, які в цей день побили потерпілу ОСОБА_6 .

Окрім показань потерпілої ОСОБА_6 та свідків події, які були допитані під час судового розгляду, судом досліджено письмові докази та висновки судово-медичної експертизи, якими підтверджується винність обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину.

Заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 02.06.2017 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_6 звернулась із заявою за фактом того, що 24.03.2017 року приблизно в 03 год. 15 хв. неподалік будинку АДРЕСА_3 шлях малознайомі на ім`я ОСОБА_15 та ОСОБА_16 спричинили їй тілесні ушкодження.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2017 підтверджується, що свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_9 як особу, яка 24.03.2017 року неподалік будинку АДРЕСА_3 спричинила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2017 підтверджується, що свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка 24.03.2017 року спричинила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 .

Висновком судово-медичної експертизи №3507-ая/17 від 08.06.2017 підтверджується, що у потерпілої ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма 5-го пальця лівої кисті, у вигляді часткового розриву сухожилля довгого розгинача і посттравматичного теносіновіта сухожилля згинача 5-го пальця лівої кисті і з наявністю синця на тлі припухлості м`яких тканин в ділянці проміжної фаланги 5-го пальця, яке належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня); ділянка відсутності волосся на голові, садна на правій бічній поверхні шиї, синці на голімках, що викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ці ушкодження утворились в результаті ударної травматичної дії тупих твердих предметів за винятком санен, які утворились за механізмом удар-тертя-ковзання; ділянка відсутності волосся на голові утворилась ймовірніше за все в результаті механічного видалення волосся (виривання) і могли бути отримані за 1-2 доби до моменту огляду. Цей висновок підтверджується видом, характером пошкоджень, а також стадією загоєння саден і кольором синців.

Довідкою КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №24» підтверджується, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно даних амбулаторної картки №2240 в період з 18.04.2017 до 28.04.2017 проходила курс фізіотерапевтичного лікування з приводу закритого часткового розриву сухожилля згинача 5 пальця лівої кисті.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій підсудних та визнання їх винуватості.

Відповідно до положень ст.ст.87, 89, абз.3 п.2 ч.3 ст.374 КПК України, при прийнятті рішення судом не враховується та визнається недопустимим доказом:
-протокол проведення слідчого експерименту від 06.06.2017 за участю потерпілої ОСОБА_6 , оскільки в цьому протоколі на стор. 3 - 4, де викладені показання потерпілої щодо обставин спричинення їй тілесних ушкоджень, взагалі відсутні підписи потерпілої ОСОБА_6 , а також підписи понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , тобто відсутні підписи осіб, що приймали участь у проведенні цієї слідчої дії.
При цьому, з урахуванням послідовності показань потерпілої ОСОБА_6 , які надані нею під час судового розгляду, які узгоджуються із дослідженим висновком судово-медичної експертизи, показання потерпілої визнаються судом достовірними та правдивими.

Показанням обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що вони не спричиняли тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , суд надає критичну оцінку, оскільки зазначені показання спростовуються показання самої потерпілої ОСОБА_6 та показаннями свідка ОСОБА_14 , а також висновками судово-медичної експертизи №3507-ая/17 від 08.06.2017 року.
Посилання обвинуваченої ОСОБА_9 на те, що внаслідок цих подій їй самій були спричинені тілесні ушкодження, не підтверджуються належними та допустимими доказами по кримінальному провадженню, оскільки до медичних закладів ОСОБА_9 не зверталась та судово-медичну експертизу не проходила, стороною захисту не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

У зв`язку з викладеним, в цій частині показання обвинуваченої ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та оцінюються судом критично, як такі що надані з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Показання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також свідка ОСОБА_13 про те, що потерпіла ОСОБА_6 в цей день перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, спростовуються довідкою КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. О.І. Мещанінова» від 28.12.2017 року, згідно якої 24.03.2017 року о 04 год. 20 хв. ОСОБА_6 зверталась до медичного закладу в кабінет політравми, алкотест 0,77 ‰.
При цьому, факт попереднього знайомства потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_14 сам по собі не свідчить про недостовірність показань цих осіб, які вони надавали під час судового розгляду.

Щодо кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.29 КК України виконавець (співвиконавець) підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини КК України, яка передбачає вчинений ним злочин без посилання на ч.1 ст.27 та ч.1 ст.28 Загальної частини КК України.
Тобто співучасть, як одна із форм злочинної діяльності, не створює будь-яких особливих підстав кримінальної відповідальності, а кваліфікація повинна відповідати диспозиції спеціальної статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за певний злочин.
Таким чином, при кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , застосування ч.1 ст.28 КК України є зайвим, оскільки вчинене обвинуваченими діяння щодо спричинення потерпілій легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, в повному обсязі охоплюється диспозицією ч.2 ст.125 КК України.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням відомостей про особу ОСОБА_8 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з листопада 2010 року знаходиться на обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» з діагнозом «синдром залежності від опіоїдів», тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно працевлаштований по цивільно-правовому договору в ТОВ «Гранд-Інжиніринг», неодружений, дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Вивченням відомостей про особу ОСОБА_9 встановлено, що вона на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, незаміжня, офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо якої не позбавлена батьківських прав, раніше не судима.

Відповідно до ст.ст.66, 67 КК України обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_8 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Згідно статті 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 , є вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, наявність обтяжуючої покарання обставини у ОСОБА_9 , дані про особу винних, їх відношенні до скоєного злочину, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити їм покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.125 КК України.
Під час розгляду справи обвинувачена ОСОБА_9 звернулась до суду із письмовою заявою про застосування до неї амністії та звільнення її від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання у виді громадських робіт, оскільки обвинувачена має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо якої вона не позбавлена батьківських прав, що підтверджується листом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №564/0/202-18 від 27.02.2018 року.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_9 є суб`єктом та підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В частині позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступних обставин.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до вимог пункту 9 зазначеної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно листка непрацездатності Серія АГЦ №779950 від 25.03.2017 року, потерпіла ОСОБА_6 у період часу з 25.03.2017 по 18.04.2017 року знаходилась на лікарняному, а також з 18.04.2017 по 28.04.2017 року в КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №24» проходила курс фізіотерапевтичного лікування з приводу закритого часткового розриву сухожилля згинача 5 пальця лівої кисті.

Враховуючи вищевикладене судом враховується, що потерпілій ОСОБА_6 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, внаслідок чого вона несла моральні переживання у зв`язку з ушкодженням її здоров`я, тривалий час знаходилась на лікарняному та проходила курс фізіотерапевтичного лікування, внаслідок чого були обмежені її можливості щодо догляду за непонолітньою дитиною ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що знаходиться на її утриманні, тому враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що потерпілій ОСОБА_6 внаслідок вчинення кримінального правопорушення спричинена моральна шкода, розмір якої складає 25 000 грн.

В іншій частині заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов задоволенню не підлягає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не обирався та підстав для його обрання немає.

Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

ОСОБА_9 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинену моральну шкоду у розмірі 25 000 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1