Справа № 478/1788/17
Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/317/2018
У Х В А Л А

09 серпня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербове Казанківського району Миколаївської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 310, ч.2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До теперішнього часу судове слідство по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 310, ч.2 ст. 309 КК України, не закінчено.

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою закінчується 23.08.2018 року.
Прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до двох місяців.

Захисник заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що ризики прокурором не доведені, а є її припущеннями, на даний час вина обвинуваченого не доведена, обвинувачений довгий час перебуває під вартою, буде з`являтись до суду.

Вислухавши думку захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що в клопотанні захисника необхідно відмовити, а клопотання прокурора підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.9 КПК України, суд приймає до уваги висновки викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема у рішеннях "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 р., "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 р., виходячи з яких наявність ризиків переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів оцінюється не тільки залежно від суворості можливого покарання та тяжкості злочину. Їх треба визначати з врахуванням низки інших ревалентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою

ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочину середньої тяжкості, двох тяжких злочинів та двох особливо тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, раніше притягався до кримінальної відповідальності, має не погашену та не зняту у встановленому порядку судимість, не має постійного джерела доходів та заробітку, соціальних зв`язків, а отже ризики, які було враховано при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме вчинення іншого злочину та переховування від суду - не зменшилися. Таким чином, суд вважає, що інший менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжити до 07.10.2018 року.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2