АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000977 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.11.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2017 покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді 50 (пятдесят) годин громадських робіт,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2016 року згідно якого ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2017 покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді 50 (п`ятдесят) годин громадських робіт, ухвалено виконувати самостійно.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1 587 грн. 72 коп. процесуальних витрат.
Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_5 11.10.2016 року приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована неподалік станції метро «Лісова» КП «Київський метрополітен», на асфальті знайшов та підібрав два поліетиленові крафт-пакети, які містять порошкоподібну речовину білого кольору, а саме психотропну речовину амфетамін, тим самим умисно повторно незаконно придбав його для особистого вживання без мети збуту. Вказані два поліетиленові крафт-пакети з психотропною речовиною амфетамін ОСОБА_5 поклав до правої кишені одягнених на ньому джинсових штанів, де почав незаконно зберігати їх при собі.
В подальшому, 11.10.2016 року ОСОБА_5 , продовжуючи повторно незаконно зберігати при собі вказану психотропну речовину, переніс її до станції метро «Лісова» КП «Київський метрополітен», звідки електропотягом незаконно перевіз психотропну речовину до станції метро «Академмістечко» КП «Київський метрополітен». В цей же день, тобто 11.10.2016 приблизно о 23 год. 00 хв. в вестибюлі станції метро «Академмістечко» ОСОБА_5 був зупинений працівником поліції, та в присутності двох понятих під час проведення поверхневого огляду одягу та речей ОСОБА_5 працівник поліції виявив та вилучив із правої кишені одягнених на ОСОБА_5 джинсових штанів, два поліетиленові крафт-пакети, що містять порошкоподібну речовину білого кольору, а саме психотропну речовину амфетамін, яку останній за вищевказаних обставин повторно незаконно придбав, зберігав та перевозив при собі для власного вживання без мети збуту. Загальна маса амфетаміну становить 0,274 г.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 просить змінити оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та застосувати стосовно ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України, встановивши максимальний випробувальний строк.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_5 не врахував належним чином обставини, які пом`якшують його покарання, зокрема щире каяття, на утриманні має бабусю, яка потребує його догляду та піклування, працював, що в сукупності, на думку захисника може слугувати для призначення його підзахисному більш м`якого покарання, не пов`язаного з триманням під вартою, та звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляційну скаргу захисника, думку прокурора, який заперечував щодо поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
За змістом положень ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та учасники судового провадження у такому випадку позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції про призначене ОСОБА_5 покарання.
Дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.309 КК України кваліфіковані відповідно до встановлених судом фактичних обставин по справі та пред`явленого обвинувачення, що ніким із учасників судового розгляду під сумнів не ставиться.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, зокрема за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, не одружений, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Також при призначенні ОСОБА_5 покарання судом враховано обставину, яка пом`якшує йогопокарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, його особу, який будучи раніше судимий в тому числі за аналогічний злочин, знов вчинив умисне, кваліфіковане кримінальне правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений, як особа представляє суспільну небезпеку, а його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, - відсутні.
Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
В даному випадку, суд призначив ОСОБА_5 покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.309 КК України, яке є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, законних підстав для застосування стосовно обвинуваченого положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів не вбачає.
Твердження апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про те, що при призначенні міри покарання його підзахисному, не достатньою мірою враховано обставини, які пом`якшують покарання є безпідставними, констатуються з формальних підстав та належно, повно враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому, про що змістовно та обґрунтовано зазначено в оскаржуваному вироку.
З урахуванням вищевикладеного, підстав для зміни законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_5 за ч.2 ст.309 КК України, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Судді:

___________ ____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження № 11-кп/796/833/2018
Категорія: ч.2 ст. 309 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1