Постанова

Іменем України

26 квітня 2018 р.

м. Київ

справа № 265/3837/16-к

провадження № 51-2948км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника цивільного позивача ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000796, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполя Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останнього разу 27 червня 2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого 07 жовтня 2015 року умовно-достроково на строк 7 місяців 24 дня,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Маріуполя Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Маріуполя Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 лютого 2017 року визнано винуватими і засуджено:
ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 червня 2014 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців;
ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України;
ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Цим вироком задоволено цивільний позов ПАТ «Укртелеком» та ухвалено стягнути на користь товариства матеріальну шкоду:
- солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 5478,99 грн;
- солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 18301,95 грн;
- з ОСОБА_7 20048,37 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в частині задоволення цивільного позову ПАТ «Укртелеком» змінено. Ухвалено стягнути солідарно на користь ПАТ «Укртелеком»:
- з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 2589,09 грн;
- з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 9486,83 грн;
- з ОСОБА_7 19845,45 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України вирішено питання про зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.
В решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

В ніч з 20 на 21 березня 2016 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , через відчинені двері шляхом вільного доступу, потрапивши до підвалу, розташованого в четвертому під`їзді будинку №60 по Морському бульвару м. Маріуполя, повторно викрали майно, що належить ПАТ «Укртелеком», на суму 875,40 грн.
В ніч з 05 на 06 квітня 2016 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , через відчинені двері шляхом вільного доступу, потрапивши до підвалу, розташованого в першому під`їзді будинку АДРЕСА_5 , повторно викрали майно, що належить ПАТ «Укртелеком», на суму 3123,20 грн.
В ніч з 10 на 11 квітня 2016 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 через відчинені двері шляхом вільного доступу, потрапивши до підвалу, розташованого в четвертому під`їзді будинку АДРЕСА_6 повторно викрав майно, що належить ПАТ «Укртелеком», на суму 15988,12 грн.
В ніч з 14 на 15 квітня 2016 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через відчинені двері шляхом вільного доступу, потрапивши до підвалу, розташованого в першому під`їзді будинку АДРЕСА_5 повторно викрали майно, що належить ПАТ «Укртелеком», на суму 192,48 грн.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі представник цивільного позивача стверджує про незаконність ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , яку просить скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд апеляційної інстанції докази в провадженні не досліджував, проте надав їм іншу оцінку та прийняв рішення у частині зміни цивільного позову, який ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 був визнаний повністю у зв`язку з чим місцевим судом із урахуванням того, що учасниками судового розгляду обставини провадження не оскаржувалися, докази, у тому числі в частині цивільного позову, досліджувалися у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 вважала, що касаційна скарга є необґрунтованою та просила залишити її без задовольнити.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до положень ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
При цьому ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У свою чергу положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо ці докази не було досліджено при апеляційному перегляді вироку.

З матеріалів провадження вбачається, що відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з`ясувавши думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, у тому числі у частині цивільного позову, який включав в себе вимогу відшкодування упущеної вигоди. При цьому суд належно зясував, чи правильно розуміють зазначені учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, не погоджуючись із постановленим вироком, прокурор звернувся з апеляційною скаргою на це судове рішення, оскаржуючи законність задоволення цивільного позову ПАТ «Укртелеком» у частині стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 суми упущеної вигоди, що настала в результаті вчинення злочину (т. 1 а.п.189-192).

В свою чергу, апеляційний суд, приймаючи рішення про необхідність зміни вироку місцевого суду щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в частині задоволення цивільного позову ПАТ «Укртелеком» указав про передчасність висновку та необґрунтованість стягнення з обвинувачених на користь ПАТ «Укртелеком» суми упущеної вигоди.

Однак, як правильно вказує представник цивільного позивача у касаційній скарзі, апеляційний суд дійшов такого висновку безпосередньо не дослідивши в судовому засіданні всіх доказів, які підтверджують заявлені позовні вимоги, включаючи упущену вигоду, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, ухвала суду апеляційної інстанції є такою, що не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції в частині вирішення цивільного позову.

При новому апеляційному розгляді суду належить перевірити всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку, з урахуванням усіх обставин прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у належно мотивованому процесуальному документі згідно з вимогами закону.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, п. 15 «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), Суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу представника цивільного позивача ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3