УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/2060/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
27 вересня 2018 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підзахисного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року про обрання запобіжного заходу, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не судимого, працюючого оператором маніпулятора в TOB «Форесттехнолоджі» - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Строк тримання під вартою обчислено з часу затримання - 16 вересня 2018 року з 02 години 40 хвилин до 14 листопада 2018 року 02 години 40 хвилин включно.
Копію ухвали вручено підозрюваному ОСОБА_7 .
В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 15.09.2018 року близько 22 години в АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
У подальшому ОСОБА_7 , використовуючи малозначний привід, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, протиставляючи себе суспільству та загальноприйнятим нормам моралі, виражаючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, демонструючи протиправну вседозволеність, прагнучи самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, вирішив умисно вбити ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство трьох осіб, ОСОБА_7 дістав з кишені верхнього одягу свій розкладний ніж, наблизився до ОСОБА_10 та, діючи зухвало, із достатньою силою наніс йому клинком ножа два удари в область живота, тобто в область розташування життєво-важливих органів. Своїми діями підозрюваний спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани черевної порожнини з пошкодженням шлунку та різаної рани тулубу бокової стінки живота зліва, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_12 , з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, умисно наніс йому один удар клинком ножа в область живота, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани
бокової ділянки живота зліва без ознак проникнення в черевну порожнину.
Після того ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_11 та наніс йому один удар ножем в область сідниці, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої сідниці.
У ході вчинення протиправних дій, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг його довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, а саме в силу того, що його злочинні дії були припиненні, а потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 була надана невідкладна медична допомога.
16.09.2018 року відповідно до ст.208 КПК України ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.1,7 ч.2 ст.115 КК України.
16.09.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.1,7 ч.2 ст.115 КК України.
17.09.2018 року заступник начальника СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Життомирській області майор поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та ухвалити нову ухвалу, обравши щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Посилається на те, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не взято до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання та офіційне місце роботи. Жоден ризик, передбачений статтею 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному ОСОБА_7 не має сенсу переховуватись від органів слідства. Так, останній розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі. В ухвалі суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказано, що поведінка підозрюваного та тяжкість вчиненого злочину свідчить про те, що ОСОБА_7 , може переховуватися від органів досудового слідства, незаконно впливати на потерпілих, свідків і вчинити інше кримінальне правопорушення, що не відповідає дійсності, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 дає визнавальні покази, активно сприяє розкриттю злочину та має намір відшкодувати завдану шкоду і тому такі висновки суду не відповідають обставинам справи та є неналежним чином обґрунтованими.
Відтак в ухвалі суду присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку з необгрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу без визначення розмір застави. Таким чином, прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вважаю вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).
Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
Як вбачається з матеріалів провадження, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується рядом зібраних доказів, оформлених протоколами процесуальних дій, зокрема огляду місця події від 16.09.2018 року, допитів потерпілих та свідків, проведення слідчого експерименту від 17.09.2018 року.
Тому, ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.
При цьому те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання та офіційне місце роботи, не зменшує ризики можливого впливу підозрюваного на потерпілих, свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину. Слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України. Слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором можливих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_13 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання та офіційне місце роботи, враховуючи всі обставини провадження не можуть бути в даному випадку безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу та не впливають на правильність рішення слідчого судді, оскільки вказані обставини слідчим суддею були враховані при вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу
Не знайшли свого підтвердження також і доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_7 дає визнавальні покази, активно сприяє розкриттю злочину та має намір відшкодувати завдану шкоду, оскільки згідно протоколу допиту підозрюваний надав покази, згідно яких він лише захищався від дій інших осіб і тілесні ушкодження завдав саме з метою захисту, але ці покази суперечать показам потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Зазначені обставини не можуть бути в даному випадку, враховуючи всі обставини провадження, безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того слід також зазначити, що один з потерпілих є сусідом підозрюваного, і враховуючи ту обставину, що підозрюваний в своїх поясненнях викладає свою версію обставин вчинення злочину, не в повному обсязі визнаючи свою вину в повідомленій підозрі, існує значний ризик можливого впливу з його боку на потерпілих та свідків, у разі перебування не в умовах попереднього ув`язнення.
Необгрунтованим є твердження в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 з приводу істотного порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку з необгрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу без визначення розміру застави, оскільки як вірно та обґрунтовано послався слідчий суддя суду першої інстанції, що дії ОСОБА_7 пов`язані із застосуванням фізичного насильства щодо трьох осіб, а у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Доводи захисника, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними та спростовуються матеріалами, наданими до клопотання слідчого.
Колегія суддів, погоджуючись з слідчим суддею, вважає, що тільки такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження, враховуючи наведені вище обставини, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , і таке істотне обмеження його прав та свобод як тримання під вартою, на даний час є виправданим.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з мотивів наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підзахисного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: