У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2018 Справа №607/5822/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі клопотання у кримінальному провадженні №0000631 про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2018 року о 14:44 год. ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Слівенська,3 в м.Тернополі поблизу торгового центру «Обнова», діючи умисно, достовірно знаючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив дзвінок із номеру телефону НОМЕР_1 на спеціальний номер «102» та завідомо неправдиво повідомив оперативного чергового ГУНП в Тернопільській області про замінування автомобілів біля Кафедрального собору Віри, Надії Любові і матері Софії, який розміщений за адресою: м.Тернопіль вул. Коновальця,1, що призвело до відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Прокурор в судовому засіданні прокурор клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підтримав, просить суд до ОСОБА_3 застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Захисник ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_6 підтримують позицію прокурора щодо застосування примусового заходу медичного характеру - поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо стосовно ОСОБА_3 .

Особа, відносно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у відповідності до ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу, участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Разом з тим, суд приходить до переконання про те, що ОСОБА_3 своїми діями вчинила суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, оскільки наведене повністю доводиться сукупністю доказів, що були зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, які були проаналізовані та оцінені судом у судовому засіданні:

- рапортом інспектора чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 04.03.2018р., відповідно до якого 04.03.2018 року о 14:44 год. в чергову частину ТВП ГУНП в Тернопільській області телефоном надійшло повідомлення від невідомого чоловіка про замінування автомобілів поблизу церкви, розташованої по вул. Коновальція,1 в м.Тернополі;

- протоколом огляду місця події разом із таблицею ілюстрацій до нього від 04.03.2018 року, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення суспільно-небезпечного діяння та зафіксовано обстановку;

- актом перевірки об`єкта (території) на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів, згідно якого вибухових пристроїв та вибухових речовин не виявлено;

- постановою від 29.01.2018 року про визнання лазерного диску, на якому збережений запис телефонної розмови про замінування собору «Віри, Надії, Любові» речовим доказом;

- постановою від 15.03.2018 року про відібрання зразків голосу у ОСОБА_3 для проведення фоноскопічної експертизи;

Згідно висновку експерта №7-121/18 від 27.03.2018 року судової експертизи відео-, звукозапису, відповідно до якого голос і мовлення, зафіксовані у фонограмі з назвою «.23006.mp3», що міститься на оптичному диску RІDATA CD-R 70 0 МВ 52х 80 min із наявними навколо центрального отвору номером: RFD80M-81043 належить громадянину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Кахетинці Білогірського району Хмельницької області.

Таким чином, суд всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що у кримінальному провадженні достатньо даних, які вказують на те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, тобто, завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.

Проте, згідно висновку судово-психіатричного експерта №122 від 19.03.2018 року ОСОБА_3 на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, а також на момент експертизи страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного перебігу, стабільного дефекту по змішаному типу, тому він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, наявність зазначеного психічного захворювання є підставою застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом (Буданівська ПЛ).

Так, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановленим Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність у стані неосудності.

Зважаючи на наведені обставини, а також враховуючи характер і тяжкість захворювання ОСОБА_3 , з урахуванням ступеня небезпечності психічнохворого для себе або інших осіб, що за станом свого психічного здоров`я він потребує госпіталізації до психіатричного закладу, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 92-94 КК України за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України примусовий захід медичного характеру у виді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі ч. 4 ст. 95 КК України в разі видужання ОСОБА_3 на адресу Тернопільського міськрайонного суду слід направити висновок комісії лікарів-психіатрів для вирішення питання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру та відновлення розгляду кримінального провадження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: лазерний диск, на якому збережений запис телефонної розмови про замінування собору, що заходиться в матеріалах кримінального провадження слід залишити там же.

Згідно вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати можуть бути стягнуті лише з обвинуваченого у разі ухвалення щодо нього обвинувального вироку. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, процесуальні витрати за проведення судової експертизи відео-, звукозапису від 27.03.2018 року №7-121/18 в сумі 1001 грн. слід віднести на рахунок держави.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 512, 513, 516, п.2 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, ст.ст. 92-94 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України примусові заходи медичного характеру у виді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В разі видужання ОСОБА_3 на адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області направити висновок комісії лікарів-психіатрів для вирішення питання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру та відновлення розгляду кримінального провадження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: лазерний диск, на якому збережений запис телефонної розмови про замінування собору, що заходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити там же.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відео-, звукозапису від 27.03.2018 року №7-121/18 в сумі 1001 (тисяча одна ) грн. - віднести на рахунок держави.

Копію ухвали після набрання законної сили надіслати для виконання до закладу охорони здоров`я, який надає психіатричну допомогу за місцем проживання ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1