Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1826/18
Провадження № 1-кп/723/2322/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2018 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №0000216 від 07.03.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ропча, Сторожинецького р-ну, Чернівецької обл., румуна, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_8 , -

встановив
04 березня 2018 року близько 18-00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на автобусній зупинці за адресою: м.Сторожинець, вул.Хмельницького, під час суперечки, яка виникла на грунті особистих неприязних відносин між ним та ОСОБА_6 , умисно завдав удар кулаком правої руки по обличчю останнього,внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому потиличної кістки справа з переходом на основу черепа, забій головного мозку важкого ступеня, множинні забої м`яких тканин обличчя, забій м`яких тканин орбіти, підшкірні гематоми повік, субкон`юнктивальні крововиливи, які згідно висновку експерта №74-Е-ст від 16.04.2018 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, і його дії за цією статтею кваліфіковані вірно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, однак, надаючи показання та виступаючи в судових дебатах та з останнім словом, визнав нанесення ним удару потерпілому, але не погоджується з кваліфікацією діяння. Пояснив, що 04.03.2018 року стояв на зупинці, що по вул.Хмельницького в м.Сторожинець, що навпроти бару «Теща». До нього підійшов потерпілий, від якого було чути алкоголем, почав сварку через ревнощі, в ході якої вдарив його в праве око, потекла кров, він почав протирати око снігом. Потерпілий відступив до машини, яка була приблизно за два метри, зняв куртку, кинув її в машину, розвернувся до нього. Побачивши це, він підійшов до потерпілого і кулаком правої руки наніс один удар в обличчя, від якого останній впав на спину на заледенілий сніг тротуару. В подальшому він попросив присутніх там людей викликати швидку і поліцію. Удар наніс як самозахист, будучи в стані афекту, так як потерпілий зняв куртку, повертався в його сторону і він подумав, що останній буде продовжувати бійку. Удар наніс без наміру на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, не передбачав їх настання. Про вчинене шкодує. В подальшому з потерпілим помирилися, він відшкодував потерпілому збитки. Просив призначити покарання менш суворе, від запропонованого прокурором.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина доводиться показаннями потерпілого, свідків, документами кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання про те, що 4 березня цього року в період 17-18 год. він знаходився на зупинці навпроти бару «Теща», туди повинен був під`їхати Кушнір, щоб забрати його додому. На зупинці також був ОСОБА_9 , якого він вдарив. В цей момент під`їхав на автомобілі Кушнір. Він відійшов до машини, знімав куртку, розвертався в сторону ОСОБА_9 і останній в цей момент вдарив його кулаком в область правої щоки. Він не втримався на ногах, послизнувся і впав, втратив свідомість. Коли опритомнів, то сидів на лавочці. Після того як він вдарив обвинуваченого, отримав удар від останнього через декілька секунд. Він не пам`ятає, чому знімав куртку. З обвинуваченим вони помирилися, претензій до останнього немає.

Свідок ОСОБА_10 в суді дала показання про те, що в день конфлікту вона була в барі «Теща», який навпроти зупинки. Почула крики, вийшла і побачила, як ОСОБА_11 і ОСОБА_12 сперечалися. ОСОБА_12 наніс удар ОСОБА_11 , відвернувся, направлявся до машини, яка була за 2-3 кроки від них. ОСОБА_11 наніс один удар потерпілому збоку. Це було через декілька секунд після отримання ним удару. Потерпілий від отриманого удару впав спочатку на машину, а потім на землю. В подальшому приїхала швидка.

Свідок ОСОБА_13 в суді дав показання про те, що він бачив, що ОСОБА_12 переходив дорогу і підійшов до ОСОБА_11 , між ними розпочалася словесна перепалка, штовханина. В подальшому він бачив, як ОСОБА_11 йшов в його сторону, тримаючись за око. А ОСОБА_12 зняв куртку, кинув її в машину. ОСОБА_11 вернувся до ОСОБА_12 і коли той був напівобернений обличчям до ОСОБА_11 , останній наніс удар в щелепу. ОСОБА_12 втратив рівновагу, впав спочатку боком на капот машини, потім на землю. Жінка і чоловік підняли ОСОБА_12 , витирали обличчя снігом, поклали на лавочку. Від ОСОБА_12 був запах спиртного.

Свідок ОСОБА_14 в суді дав показання про те, що під час конфлікту знаходився на протилежній стороні і бачив, як ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_11 в обличчя, кричав, відійшов на 2-3 кроки. ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_15 в обличчя, коли той був біля автомобіля. Від удару ОСОБА_15 впав плечем до машини, після - на землю. Обвинувачений більше ударів не наносив. Потерпілого повели до лавочки. ОСОБА_11 пішов до бару, де дівчата витирали його від крові. Потім приїхала поліція і швидка. допомога. Він чув, як потерпілий говорив лікарям, що допомоги не потребує, після цього син потерпілого забрав його в машину і вони поїхали. Від ОСОБА_15 був запах алкоголю. З ним проводився слідчий експеримент, під час якого він показував, як ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_11 . Про удар ОСОБА_11 у нього не запитували, тому він його не показав, до проведення слідчого експерименту розповідав про обидва удари. Йому в подальшому телефонували, щоб він прийшов і показав другий удар, але він більше не приходив в поліцію.

Свідок ОСОБА_16 в суді дала показання про те, що вона працює лікарем швидкої допомоги Сторожинецької ЦРЛ. 04.03.18 року приїхали на виклик і побачила чоловіка, який лежав на лавочці, він нього був запах алкоголю, в області чола зліва були ссадини. Він був при свідомості, пояснював, що він вдарив таксиста в обличчя і таксист теж його вдарив кулаком в обличчя. Вони його оглянули, запропонували поїхати в лікарню, він відмовився і родич забрав його додому. У потерпілого не було ссаден на тильній стороні та слідів крові в області ротової порожнини. На обличчя в області чола була капілярна кровотеча.

Свідок ОСОБА_17 в суді дала показання про те, що вона з чоловіком під`їхали автомобілем біля бару «Теща», бо домовлялися забрати звідти потерпілого. Вона побачила, як потерпілий вдарив чоловіка, розвернувся, пішов до їх машини, яка зупинилася приблизно за 2 метри. Потерпілий зняв куртку, кинув її в машину, обертався в сторону обвинуваченого і той в цей час підійшов і вдарив потерпілого збоку в обличчя з правої сторони кулаком. Від удару потерпілий вдарився в машину лівою стороною, а потім впав на землю на спину, втратив свідомість. Вона з чоловіком поклали його на лавочку, в нього була несильна кровотеча з носа чи з рота. На вулиці була невелика ожеледиця.

Згідно висновку експерта №74-Е-ст від 16.04.2018 року ОСОБА_6 з 06.03.2018 р. по 04.04.2018 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» м.Чернівці з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку важкого ступеня, множинні забої м`яких тканин обличчя. при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження:

-лінійний перелом потиличної кістки справа з переходом на основу черепа;

-забій головного мозку важкого ступеня;

-множинні забої м`яких тканин обличчя;

-забій м`яких тканин орбіти;

-підшкірні гематоми повік;

-субкон`юнктивальні крововиливи.

Дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок одного травмо-патологічного процесу від дії твердих тупих предметів, або від ударів об такі, не виключено від ударів кулаками рук, по строку можуть відповідати вказаному в обставинах і в своїй сукупності за ознакою «небезпека для життя» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Водночас не виключено утворення вищезазначених тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню (14-15).

Суд вважає, що висновок експерта в частині того, що утворення тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не виключається внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню спростовується показаннями свідків, згідно яких обвинувачений наніс удар кулаком в праву сторону обличчя потерпілого, від якого потерпілий впав спочатку на машину, а потім на тротуар.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23.04.2018 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_18 , остання пояснила і показала механізм нанесення удару ОСОБА_4 . ОСОБА_6 , а саме, що після нанесеного ОСОБА_6 удару ОСОБА_4 потерпілий підійшов до їхнього автомобіля біля задніх пасажирських дверей з правої сторони, хотів їх відчинити, як в цей час підійшов ОСОБА_11 та кулаком правої руки вдарив ОСОБА_12 по обличчю. Підійшов ОСОБА_11 до ОСОБА_12 зі спини дещо справа від останнього. Від отриманого удару ОСОБА_12 впав на тротуар на спину та втратив свідомість (а.с.33-38).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 24.04.2018 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_14 , останній пояснив, що між ОСОБА_19 та ОСОБА_20 виник словесний конфлікт та штовханина, в ході якого ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_11 кулаком по обличчю і в останнього потекла кров. Після того, як ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_12 через декілька секунд, то ОСОБА_12 лежав на тротуарі без свідомості, люди допомагали йому підвестись та положили його на лавицю (а.с.41-46).

Згідно висновку експерта №75-Е від 12.03.2018 року при судово-медичній експертизі у ОСОБА_4 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець у правій параорбітальній ділянці, рана у правій параорбітальній ділянці, нижче нижньої повіки. Дані тілесні ушкодження виникли одне в слід за іншим, в результаті не менш як 1-разової дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, не виключено внаслідок нанесення ударів кулаками рук, по строку можуть відповідати вказаному в обставинах і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (а.с.12).

Суд вважає, що дослідженими доказами доведено, що тяжке тілесне ушкодження обвинуваченим ОСОБА_4 було спричинено внаслідок нанесення ним потерпілому удару кулаком в праву сторону обличчя, і таке діяння носило умисний характер, оскільки вдаривши обвинуваченого в обличчя, потерпілий ОСОБА_6 відійшов від нього, ОСОБА_4 витирав обличчя снігом, після чого підійшов до потерпілого, який знаходився біля машини і наніс удар. Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України.

Суд не погоджується з доводами сторони захисту про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, так як останній перебував в стані необхідної оборони відповідно до ст.36 КК України і його дії можуть бути перевищенням меж необхідної оборони, відповідальність за яке передбачена ст.124 КК України. На думку суду, в ході судового розгляду справи не здобуто доказів реальної загрози продовження посягання потерпілого, заподіяння шкоди. Суд вважає, що встановлені обставини свідчать, що обвинувачений міг правильно оцінити обстановку і в разі продовження посягання обрати адекватні засоби оборони.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст..12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно. З досудової доповіді органу пробації вбачається, що соціально-психологічна характеристика обвинуваченого є позитивною, за висновком ОСОБА_4 може виправитись без позбавлення або обмеження волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст..66 КК України суд визнає його каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст..67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає, що наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, його позитивна соціально-психологічна характеристика, що раніше не судимий, фактичне визнання вини щодо обставин злочину, позицію потерпілого, відповідно до якої просив суворо не карати обвинуваченого, суд вважає за можливе призначення покарання із застосуванням статті 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.121 КК України, тим самим погоджується з позицією прокурора щодо покарання.

Також, враховуючи обставини справи, в тому числі і поведінку потерпілого, який був ініціатором конфлікту і заподіяв обвинуваченому легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, а також поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який попросив викликати швидку допомогу і поліцію, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який притягується вперше до кримінальної відповідальності, відсутність у потерпілого будь-яких претензій, приймаючи до уваги висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_21 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_21 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_1