Справа № 214/2694/16-к
1-кп/214/84/18
У Х В А Л А

26 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши відкрите судове засідання в залі суду в режимі відеоконференції по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001010 від 10.04.2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні просив суд продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики, визначені ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала з приводу продовження строку тримання під вартою її підзахисному, посилаючись на те, що ризики зазначені прокурором на час розгляду цього питання перестали існувати, враховуючи тривалий розгляд кримінального провадження. А отже враховуючи практику Європейського суду з прав людини, просила змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 з приводу заміни запобіжного заходу підзахисним на не пов`язаний з триманням під вартою та просив змінити його підзахисному запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , кожен окремо, заперечували з приводу продовження строку тримання під вартою та підтримали позиції своїх захисників.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та відмову в задоволенні клопотань захисників про зміну запобіжного заходу, та доцільність продовження строку тримання обвинувачених під вартою, виходячи з наступних підстав.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту під час досудового розслідування відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою суду від 04.06.2018 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, строком на два місяці, тобто до 02.08.2018 року.

Однак, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під вартою, визначеного ухвалою суду від 04.06.2018 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, прокурор повинен довести суду, що заявлений раніше ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, при цьому навести обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачується, відноситься до категорії тяжких злочинів, який вчинений відносно неповнолітньої потерпілої. Крім того, останній шість разів притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про його негативну репутацію, не має постійного місця роботи, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, не зареєстрований за місцем постійного мешкання в м. Кривому Розі, що дає підстави вважати, що раніше встановлені ризики, а саме, можливість останнього ухилятися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на два місяці.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, також, вважає, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого останній обвинувачується, відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинений відносно неповнолітньої потерпілої. Крім того, останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, не має постійного місця роботи, що дає підстави вважати, що раніше встановлені ризики, а саме, можливість останнього ухилятися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на два місяці.

Приймаючи вказане вище рішення, суд не враховує доводи та заперечення обвинувачених та їх захисників з приводу відсутності підстав вважати, що ризики заявлені прокурором перестали існувати, оскільки такі доводи є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами.

Крім того, суд не приймає посилання захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на не врахування судом вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування якої констатовано в рішеннях Європейського суду з прав людини, оскільки при прийнятті вказаного вище рішення, суд врахував не тільки тяжкість злочину у вчинені якого обвинувачуються їх підзахисні, а також попередню поведінку останніх, неодноразове притягнення їх до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, що дає підстави для очікувань про відсутність у них наміру зупинятись у своїх злочинних діях, отже небезпека в такому випадку є явною, а обраний запобіжний захід є необхідним та достатнім для запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення у світлі обставин справи, зокрема біографії та характеристики цих осіб.

Отже враховуючи вищезазначене, в задоволенні клопотань захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, строком на два місяці, тобто до 23 вересня 2018 року.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України строком на два місяці, тобто до 23 вересня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1