Номер провадження: 11-сс/785/775/18
Номер справи місцевого суду: 523/5753/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

особи, що звернулась з заявою

про взяття на поруки ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000195 від 31 січня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2018 року було задоволено клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 червня 2018 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить надати належну оцінку обґрунтованості підозри ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не містить висновків про те, чому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України; підозрюваному ОСОБА_8 під час розгляду клопотання слідчого не було забезпечено право на отримання безоплатної допомоги перекладача, що призвело до порушення належної правової процедури та права на захист.

Крім того, до початку апеляційного розгляду на адресу апеляційного суду від народного депутата України ОСОБА_12 та голови громадської організації «Світле майбутнє України» ОСОБА_10 надійшли заяви про взяття на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_8 в порядку ст.180 КПК України.

Заслухавши захисника ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_8 , особи, що звернулася з клопотанням про взяття на поруки ОСОБА_8 - голови громадської організації «Світле майбутнє України» ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме в тому, що він 22 грудня 2017 року о 08 годині 30 хвилин він за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , проник у квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживав потерпілий ОСОБА_15 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме вогнепальної зброї, в результаті чого заволоділи належними вказаному потерпілому грошовими коштами в сумі 39400 гривень та мобільним телефоном марки «Філіпс», а також належними потерпілому ОСОБА_16 мобільними телефонами марки «Нокіа 6303», «Самсунг Гелексі S3» та потерпілому ОСОБА_17 мобільним телефоном марки «LeEco LE 3 Pro».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами огляду місця події, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколами допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколом обшуку ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , під час якого було вилучено майно потерпілих, іншими доказами у даному кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що на етапі досудового розслідування, під час якого до підозрюваного обирався запобіжний захід, цих доказів було достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Таким чином, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі доведеності його вини існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінального переслідування.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується і тією обставиною, що ОСОБА_8 є громадянином Російської Федерації, на території України не зареєстрований, власного житла та родини на території України не має, до затримання проживав в м.Київ в тимчасових помешканнях, в той час як кримінальне провадження на теперішній час вже направлено до Суворовського районного суду м.Одеси, а підготовче судове засідання вже призначене.

Про існування зазначеного ризику свідчить і той факт, що у підозрюваного взагалі відсутні міцні соціальній зв`язки, він не одружений, не має сім`ї та утриманців, ніде не працює.

Аналізуючи характер та обставини злочину, який інкримінується ОСОБА_8 та був вчинений групою осіб і із застосуванням фізичного насильства до потерпілих, апеляційний суд вважає, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавлення волі останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи.

Крім того апеляційний суд враховую дані про особу ОСОБА_8 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності на території Російської Федерації, на теперішній час знаходиться у розшуку у чотирьох областях України за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Викладені обставини характеризують особу ОСОБА_8 виключно з негативної сторони і свідчать про наявність ризику, передбачено п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що він перебуваючи на свободі може продовжувати вчиняти нові злочини.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_8 який у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу цілком ймовірно вдасться до спроб залишити територію м.Одеси та Одеської області та уникнути кримінального переслідування.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про безпідставність задоволення клопотання слідчого про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, який керуючись положеннями п.2 ч.4 ст.183 КК України при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки злочин, що інкримінується ОСОБА_8 був вчинений із застосуванням фізичного насильства до потерпілих.

Розглянувши заяви народного депутата України ОСОБА_12 та голови громадської організації «Світле майбутнє України» ОСОБА_10 про взяття підозрюваного ОСОБА_8 на особисту поруку, апеляційний суд дійшов висновку, що вказані заяви не підлягають задоволенню, оскільки запобіжний захід у виді особистої поруки в рамках вказаного кримінального провадження не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 та 5 ч.5 ст.177 КПК України, які були встановлені під час апеляційного розгляду.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяви народного депутата України ОСОБА_12 та голови громадської організації «Світле майбутнє України» ОСОБА_10 про взяття підозрюваного ОСОБА_8 на особисту поруку залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 червня 2018 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3