02.11.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 533/971/18
Провадження № 1-кп/533/120 /18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2018 року селище Козельщина
Козельщинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта повна середня, одруженого , не судимого, паспорт НОМЕР_1 , виданий 24.03.1997 року Козельщинським РВ УМВС України в Полтавській області,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.263 КК України, -
Згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: у серпні 2005 року у своєму домоволодіння по АДРЕСА_1 придбав у ОСОБА_6 вогнепальну зброю - обріз двохствольної гладкоствольної рушниці марки «ТОЗ» моделі «Б/БМ», серійний номер « НОМЕР_2 » на шарнірі цівки, 16 калібру, виготовлений шляхом переробки мисливської рушниці промислового виготовлення, що виразилось в укорочуванні стволів до залишкової довжини 410мм та вкороченні прикладу до шийки ложі, придатний для стрільби, який зберігав у господарському приміщенні за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 .
29.07.2018 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 останній добровільно видав обріз мисливської рушниці, який зберігав без передбаченого законом дозволу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ст.263 ч.1 КК України, як придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження, у з`ясуванні всіх обставин вчиненого правопорушення, виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.263 ч.1 КК України у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі. Відповідно до. ст. 75 КК України сторони погодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.263 ч.1 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Вина ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні передбаченому ст.263 ч.1 КК України у повному обсязі доведена наступними доказами: протоколом обшуку домоволодіння від 29.07.2018 року, в ході якого вилучено обріз рушниці, висновком судово-балістичної експертизи № 1563 від 16.08.2018 року.
Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 29.08.2018 року відповідає вимогам ст.472 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.263 ч.1 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушенні визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання, а також щодо звільнення від відбування призначеного покарання, обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом в підготовчій частині розгляду кримінального провадження, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Частиною. 1 ст. 475 КПК України передбачено, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем та призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Також, суд вважає відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 75 КК України за необхідне визначити обвинуваченому строк звільнення від відбування покарання протягом одного року, та покласти на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.1 та 2 ст. 76 КК України, оскільки визначене угодою покарання та вищезазначений строк буде достатнім для виховання і перевиховання обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
При цьому враховує , що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та сприяння досудовому слідству у встановлені істини у справі.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Судові витрати підлягають відшкодуванню державі обвинуваченим.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 472, 474, 475, 476 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
В порядку ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ч.ч.1 та 2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки повідомляти уповноважений орган прробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу прробації, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган прробації.
Захід забезпечення провадження ОСОБА_5 до набуття вироком законної сили не застосовувати.
Речовий доказ обріз вогнепальної гладкоствольної рушниці передати на склад зброї ГУНП в Полтавській області.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 24.03.1997 року Козельщинським РВ УМВС України в Полтавській області на користь держави судові витрати за проведення судово-балістичної експертизи в сумі 572грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області з підстав, передбачених ч. 4 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити обвинуваченому, що він має право подати клопотання про помилування, всі учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання та подання на них письмових зауважень.

Суддя ОСОБА_1