Провадження № 1-кс/520/6491/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №00000766 від 31.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідування встановлено, що 31.10.2018 року о 00:30, у темний час доби, водій ОСОБА_5 , керуючи власним технічно справним автомобілем марки «Мерседес Е 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по другій смузі проїзної частини автодороги Київ-Одеса 450 км. + 500 м, яка має три смуги для руху транспортних засобів зустрічних напрямків, з боку м. Одеса в напрямку м. Київ, що в Біляївському районі Одеської області.
В цей час, на проїзну частину автодороги, а саме на нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками 5.35.1 і 5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України і дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») Правил дорожнього руху України, який розташований навпроти вагового центру, вийшов пішохід ОСОБА_6 , який став перетинати проїжджу частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля марки «Мерседес Е 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху по проїзній частині автодороги Київ-Одеса 450 км. + 500 м , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти приміщення вагового центру, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно виявити небезпеку для свого подальшого руху пішохода ОСОБА_6 , який по нерегульованому пішохідному переходу перетинав проїзну частину вказаної вулиці зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, водій ОСОБА_5 , діючи з необережності, не вжив належних і своєчасних заходів до зменшення швидкості свого руху до безпечної, аж до зупинки автомобіля, та не надав дорогу вказаному пішоходу, проявляючи злочинну самовпевненість, продовжив рух у зазначеному режимі, в результаті чого скоїв наїзд передньою частиною кузову керованого ним автомобіля марки «Мерседес Е 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_6 , який від отриманих травм загинув на місці події.

Прокурор та слідчий в судове засіданні не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується долученою до матеріалів клопотання телефонограмою. Разом з тим, від слідчого надійшла заява, в якій останній просив розгляд клопотання здійснювати за його та прокурора відсутності.

Встановити місцезнаходження та контактні дані власника майна, згідно долученого до матеріалів клопотання рапорту, не виявилося можливим.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучений транспортний засіб міг зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження тимчасово вилученого майна.

Викладене підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речовими доказами по кримінальному провадженні від 31.10.2018 року, згідно якої тимчасово вилучений автомобіль визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №00000766 від 31.10.2018 року.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучений транспортний засіб являється доказом у кримінальному провадженні, що в свою чергу обумовлює необхідність в забезпеченні його збереження. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, пошкодження, відчуження, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи наявні ризики можливого знищення, приховання, пошкодження, відчуження автомобілю марки «Мерседес Е 200», р/н НОМЕР_1 , що в подальшому ускладнить процес встановлення істини в рамках кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність накладення заборони на користування та розпорядження таким майном.

Згідно долученої до матеріалів клопотання копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Мерседес Е 200», р/н НОМЕР_1 є ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №00000766 від 31.10.2018 року задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Мерседес Е 200», болгарської реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , з забороною користування та розпорядженням таким майном.

Легковий автомобіль «Мерседес Е 200», болгарська реєстрація, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 від 10.12.2014 року належить ОСОБА_7 , залишити на зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів №1 в м. Одеса по вул. Академіка Вільямса, 89.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1