Провадження № 1-кп/537/104/2018
Справа № 537/902/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2018 р.Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду у м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0002176 від 13 грудня 2017року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.12.2006 року Крюківським РС м. Кременчука Полтавської області за ст.185 ч.2,3 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування 2 роки;

- 26.03.2007 року Автозаводським РС м. Кременчука Полтавської області за ст.186 ч.2, 70, 75, 104 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування 2 роки;

- 07.06.2007 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст.15 ч.3, ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування 1 рік;

- 09.04.2009 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 10.07.2009 року Крюківським РС м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 289, ст. 304 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, постановою Ленінського РС м. Полтави від 06.09.2012 року звільнений умовно-достроково на невідбутний строк 1 рік 7 місяців 5 днів;

- 13.09.2013 року Крюківським РС м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднати 6 місяців позбавлення волі по вироку Крюківського РС від 10.07.2009 р., остаточно вважати засудженим до 4 років позбавлення волі.

-12.08.2016 року звільнився з виправної колонії №69 по відбуттю строку покарання;

- 07.11.2018року Крюківським районним судом м.Кременчука за ст..185 ч. КК України до 5 років позбавлення волі, ст.75КК України звільнений з іспитовим строком на 3р.;

- Ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 27 березня 2018року до 5років позбавлення волі;

- 20 квітня 2018року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі;

у вчиненні злочинів , передбачених ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин:

Епізод №1

13.12.2017 близько 01.30 год., громадянин ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та непогашену судимість, перебуваючи поряд з будинком № 51 по вул. Шевченка у м. Кременчуці, шляхом пошкодження пластикового вікна, проник до офісного приміщення № 5, яке розташоване на першому поверсі де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно здійснив крадіжку наступних речей, а саме: ноутбуку марки «MSI» M670X s/n M670X - 025UAK вартістю 7875 грн., мобільний телефон марки «HTC One» SVTS 43945 вартістю 628 грн., які належать потерпілому ОСОБА_7 , 1978 р. н., чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 8 503 грн.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Епізод №2

29.12.2017 близько 01.50 год., громадянин ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та непогашену судимість, перебуваючи у підвальному приміщенні будинку № 28/4 по вул. Шевченка у м. Кременчуці, шляхом пошкодження стіни, проник до сервісного центру «USB», який розташований на першому поверсі де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, повторно, таємно здійснив крадіжку наступних речей, а саме: ноутбуків «Acer 7520» s/n CX580X-032AK07670015 вартістю 4899 грн., «Acer 7520» s/n CX580X-032AK01532-075 вартістю 4899 грн., «Lenovo» G 505 s/n 594305 вартістю 4423 грн., «HP Pavilion» DV 6700 s/n XR235EA вартістю 6079 грн., «HP Pavilion» DV 6700 s/n WS350EA вартістю 6079 грн., «HP Compaq» CQ 56 s/n XM665EA вартістю 2124 грн., відео-реєстратор фірми «Globex» GU 217 s/n G217160324 вартістю 1226 грн., мобільний телефон марки «Nokia 130» Dual Black s/n НОМЕР_1 вартістю 183 грн., накопичувач SSD 120 Gb Goodram CX 300 s/n GQO091141 вартістю 1219 грн. , які належать потерпілому ОСОБА_5 , 1983 р. н., чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 31131 грн.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Епізод №3

13.01.2018 близько 06.30 год., громадянин ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та непогашену судимість, перебуваючи у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження стіни проник до приміщення магазину «Літіція», де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 2 100 грн., ноутбуку марки « Lenovo 570» s/n WB 02670892 вартістю 6381 грн., які належать потерпілій ОСОБА_8 , 1960 р. н., чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 8481 грн.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Епізод №4
13.01.2018 точний час досудовим розслідуванням не встановлено, години ОСОБА_4 , будучи судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, перебуваючи у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження дверей, проник до приміщення ПП «ГРАД - ІНВЕСТ», де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно здійснив крадіжку зварювального апарату марки ВД 306 вартістю 9227 грн., чим спричинив ПП «ГРАД - ІНВЕСТ» матеріального збитку на вказану суму.
З місця вчинення злочину ОСОБА_4 , зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Епізод №5

13.02.2018 близько 01.15 год., громадянин ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та непогашену судимість, перебуваючи поряд з будинку АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження пластикового вікна, проник до приміщення центру комплексної косметології «Mona Me», де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 625 грн., які належать потерпілій ОСОБА_9 , 1980 р. н., чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 625 грн.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, що дійсно вчиняв дані злочини, викрадав з метою для подальшого продажу, кошти витрачав на власні потреби.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті , та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений , правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз*яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст.349 КПК України , суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ст. 185 ч.3 КК України/епізод 1,2,3,4,5/, як таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникнення до іншого приміщення.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочинів, вину визнав повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України , є рецидив злочину.

В силу ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.
По справі потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов.

Як вбачається із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі та цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди обвинувачений визнав в повному обсязі, то суд приходить до висновку, що позов, щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 55 390 грн. 00 коп. задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року вказує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

П.9 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховує характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіювач шкоди тощо)

Беручи до уваги те, що моральна (немайнова) шкода була завдана потерпілому ОСОБА_5 внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд знаходить можливим частково задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди і вважає за потрібним стягнути на користь позивача 5000 (п*ять тисяч) гривень моральної (немайнової) шкоди.

При призначенні покарання, судом враховано характер і ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та психіатричному диспансері не перебуває, щире каяття, сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування шкоди, завданої потерпілим.

Призначаючи покарання, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, необхідно до покарання за даним вироком частково приєднати покарання за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20.04.2018 року. Підстав для застосування ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.
Речові докази по справі , відповідно до ст.100 КПК України, повернути власникам.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання

- за ст. 185 ч.3 КК України /епізод 1,2,3,4,5/ у виді позбавлення волі строком на 5 ( п*ять) років.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання покарання за даним вироком та вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20.04.2018 року остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п*ять) років 5 місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 16 лютого 2018року.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 55 390/п*ятдесят п*ять тисяч триста дев*яносто/грн.00коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п*ять тисяч )грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Речові докази по справі , відповідно до ст.100 КПК України, а саме грошові кошти в сумі 625грн. залишити власнику ОСОБА_9 .

Речові докази по справі , відповідно до ст.100 КПК України, а саме ноутбук марки «Lenovo» В 570, серійний №В02670892 залишити власнику ОСОБА_8 .

Речові докази по справі , відповідно до ст.100 КПК України, а саме зварювальний апарат фірми ВД 306, залишити власнику.

Речові докази по справі , відповідно до ст.100 КПК України, а саме експертний пакет №0755097 парою кросівок, які знаходяться в камері зберігання речових доказів при ВП №1 Кременчуцького ВП повернути власнику ОСОБА_4 ..

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом 30днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1