Справа № 445/474/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Золочів Золочівського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , одруженої, із середньо-спеціальною освітою, громадянки України, українки, старшої медичної сестри гінекологічного відділення Золочівської ЦРЛ, не військовозобов`язаної, раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,-
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у серпні 2015 року, будучи службовою особою - старшою медичною сестрою гінекологічного відділення Золочівської центральної районної лікарні, умисно, шляхом внесення неправдивої інформації та завірення документа своїм особистим підписом, підробила офіційний документ - "табель обліку використання робочого часу за серпень 2015 року гінекологічного відділення Золочівської ЦРЛ", а саме внесла неправдиву інформацію про те, що ОСОБА_5 знаходилася на робочому місці та працювала на посаді молодшої медичної сестри гінекологічного відділення Золочівської центральної районної лікарні в період з 14.08.2015 по 31.08.2015, хоча у вищевказаний період, згідно бази даних ВІС "ШЛЮЗ-МВС АРКАН", ОСОБА_5 знаходилася за кордоном та не могла виконувати своїх функціональних обов`язків молодшої медичної сестри гінекологічного відділення Золочівської центральної районної лікарні.
Окрім цього, встановлено, що у вересні 2015 року ОСОБА_4 , будучи службовою особою - старшою медичною сестрою гінекологічного відділення Золочівської центральної районної лікарні, умисно, шляхом внесення неправдивої інформації та завірення документа своїм особистим підписом, підробила офіційний документ - "табель обліку використання робочого часу за вересень 2015 року гінекологічного відділення Золочівської ЦРЛ", а саме внесла неправдиву інформацію про те, що ОСОБА_5 знаходилася на робочому місці та працювала на посаді молодшої медичної сестри гінекологічного відділення Золочівської центральної районної лікарні в період з 01.09.2015 по 19.09.2015, хоча у вищевказаний період, згідно бази даних ВІС "ШЛЮЗ-МВС АРКАН", ОСОБА_5 знаходилася за кордоном та не могла виконувати своїх функціональних обов`язків молодшої медичної сестри гінекологічного відділення Золочівської центральної районної лікарні.
Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст. 366 КК України, як внесення до офіційного документа завідомо неправдиві відомості.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальних актах визнала у повному обсязі, щиро розкаялася, подала до суду клопотання в якому просить застосувати щодо неї п. "ґ" ч. 1 Закону України " Про амністію у 2016 році", оскільки вона являється особою, яка досягла пенсійного віку.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої та матеріали щодо речових доказів, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а її дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.366 КК України як службове підроблення, тобто внесення до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченої суд бере до уваги, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку з приводу психіатричного та наркологічного захворювання не знаходиться.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої у відповідності до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою повторно.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченій необхідно призначити в межах санкції ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для її виправлення, попередження скоєння ним нових злочинів та відповідає загальним засадам призначення покарання.
В судовому засіданні обвинувачена подала клопотання в якому просить застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році», покликаючись на те, що вона являється особою яка досягла пенсійного віку.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо застосування амністії до обвинуваченої.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину.
Згідно з положеннями ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 р. питання про застосування амністії суд вирішує, зокрема за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Статтею 13 вказаного Закону визначено, що його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом. Особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону.
У відповідності до пункту «ґ» статті першої Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 р. звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_4 , 1950 року народження, 08.02.2005 року видано пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 .
Відтак, беручи до уваги, що ОСОБА_4 вчинила злочин, передбаченний ч. 1 ст. 366 КК України який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є людиною пенсійного віку, враховуючи відсутність, визначених статтею 9 вказаного Закону та статтею 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні"підстав за яких амністія до неї не може бути застосована, а також те, що обвинувачена дала свою згоду суду на застосування амністії, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення про застосування амністії до ОСОБА_4 на підставі пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 р.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальних витрат у справі не має.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 р.,
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. ( три тисячі чотириста гривень).
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. ( три тисячі чотириста гривень) на підставі пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» .
Речові докази: табель обліку використання робочого часу працівників гінекологічного відділення Золочівської ЦРЛ за липень 2015 року на 1 аркуші, графік роботи працівників гінекологічного відділення Золочівської ЦРЛ за липень 2015 року на 1 аркуші, табель обліку використання робочого часу працівників гінекологічного відділення Золочівської ЦРЛ за серпень 2015 року на 1 аркуші, графік роботи працівників гінекологічного відділення Золочівської ЦРЛ за серпень 2015 року на 1 аркуші, табель обліку використання робочого часу працівників гінекологічного відділення Золочівської ЦРЛ за вересень 2015 року на 1 аркуші, графік роботи працівників гінекологічного відділення Золочівської ЦРЛ за вересень 2015 року на 1 аркуші, табель обліку використання робочого часу працівників гінекологічного відділення Золочівської ЦРЛ за жовтень 2015 року на 1 аркуші, графік роботи працівників гінекологічного відділення Золочівської ЦРЛ за жовтень 2015 року на 1 аркуші - повернути до Золочівської центральної районної лікарні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1