Справа №127/7000/17
Провадження №1-кп/127/847/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001695 від 02.03.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянину України, уродженця м. Черкаси, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , на даний час відбуваючого покарання у Вінницькій виправній колонії № 86 за адресою: м. Вінниці, вул. Привокзальна, 26, раніше судимого:

22.12.2000 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст.ст. 42, 46 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 461 КК України (в редакції 1960 року) з відстрочкою виконання вироку строком на 2 роки, зі сплатою штрафу в розмірі 680 грн.;

14.06.2001 року Жовтневим районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

27.09.2007 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в розмірі 1000 грн.; 21.07.2009 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

15.01.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 25.12.2014 року, близько 09 год. 35 хв., перебуваючи у Вінницькій виправної колонії № 86 за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 26, використовуючи заздалегідь придбані засоби зв`язку (мобільні телефони), сім-картки оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_1 , здійснив телефонний дзвінок на сім-картку оператора зв`язку ПрАТ «МТС Україна» номер НОМЕР_2 , слухавку підняла раніше невідома йому ОСОБА_7 , якій він видав себе за лікаря, та в телефонній розмові повідомив, що її син ОСОБА_10 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої постраждала жінка.
Після цього, впевнившись, що ОСОБА_7 , до якої він телефонував сприймали таку інформацію як правдиву, повідомляв, що передає слухавку чоловікові постраждалої жінки в дорожньо-транспортній пригоді, а сам змінюючи свій голос, пропонував за те, що він не буде мати претензій до її сина, передати йому кошти.
Будучи введеною в оману та впевненою у вигідності передачі коштів внаслідок сприйняття як правдивих відомостей про здійснення дорожньо-транспортної пригоди її сином, ОСОБА_7 погодилась на пропозицію ОСОБА_4 .
Отримавши згоду ОСОБА_7 про передачу коштів, ОСОБА_4 в телефонній розмові продиктував їй номер картки «Приватбанку» № НОМЕР_3 та повідомив щоб вона перерахувала гроші в сумі 23000 гривень, а після зарахування на картку вищевказаної суми грошей ОСОБА_4 використовував їх на власні потреби, чим в свою чергу завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 23000 гривень.
ОСОБА_4 20.06.2015 року, близько 02 год. 00 хв., перебуваючи у Вінницькій виправної колонії № 86 за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 26, використовуючи заздалегідь придбані засоби зв`язку (мобільні телефони), сім-картки оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_4 , здійснив телефонний дзвінок на сім-картку оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_5 , слухавку підняла раніше невідома йому ОСОБА_8 , якій він видав себе за працівника міліції ОСОБА_11 , та в телефонній розмові повідомив, що її син ОСОБА_12 , був затриманий працівниками міліції з наркотичними засобами.
Після цього, впевнившись, що ОСОБА_8 , до якої він телефонував сприймали таку інформацію як правдиву, повідомляв, що передає слухавку її сину та змінюючи свій голос, говорив останній про те, що потрібні гроші для того, щоб його випустили із міліції.
Будучи введеною в оману та впевненою у вигідності передачі коштів внаслідок сприйняття як правдивих відомостей про затримання працівниками міліції її сина, ОСОБА_8 , погодилась на пропозицію ОСОБА_4 .
Отримавши згоду ОСОБА_8 про передачу коштів, ОСОБА_4 в телефонній розмові продиктував їй номер мобільного телефону на який вона перерахувала гроші в сумі 7240 гривень (номер телефону на, який ОСОБА_8 перерахувала кошти остання не пам`ятає), а після зарахування на рахунок вищевказаної суми грошей ОСОБА_4 використовував їх на власні потреби, чим в свою чергу завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 7240 гривень.
Крім того, 25.01.2016, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у Вінницькій виправної колонії № 86 за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 26, використовуючи заздалегідь придбані засоби зв`язку (мобільні телефони), сім-картки оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_6 , здійснив телефонний дзвінок на сім-картку оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_7 , слухавку підняла раніше невідома йому ОСОБА_13 , якій він видав себе за працівника міліції та в телефонній розмові повідомив, що її син ОСОБА_14 , був затриманий працівниками міліції.
Після цього, впевнившись, що ОСОБА_13 до якої він телефонував сприймали таку інформацію як правдиву, повідомляв, що передає слухавку її сину та змінюючи свій голос, говорив останній про те, що потрібні гроші для того, щоб його звільнили із міліції.
Будучи введеною в оману та впевненою у вигідності передачі коштів внаслідок сприйняття як правдивих відомостей про затримання працівниками міліції її сина, ОСОБА_13 , погодилась на пропозицію ОСОБА_4 .
Отримавши згоду ОСОБА_13 про передачу коштів, ОСОБА_4 в телефонній розмові продиктував їй номер мобільного телефону НОМЕР_6 та повідомив щоб вона перерахувала гроші в сумі 2500 гривень, а після зарахування на рахунок вищевказаної суми грошей ОСОБА_4 використовував їх на власні потреби, чим в свою чергу завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 2500 гривень.
А також, 26.01.2016 року, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у Вінницькій виправної колонії № 86 за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 26, використовуючи заздалегідь придбані засоби зв`язку (мобільні телефони), сім-картки оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_6 , здійснив телефонний дзвінок на сім-картку оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_8 , слухавку підняла раніше невідома йому ОСОБА_6 , якій він видав себе за працівника міліції та в телефонній розмові повідомив, що її син ОСОБА_15 , був затриманий працівниками міліції.
Після цього, впевнившись, що ОСОБА_6 , до якої він телефонував сприймали таку інформацію як правдиву, повідомляв, що передає слухавку її сину та змінюючи свій голос, говорив останній про те, що потрібні гроші для того, щоб його звільнили із міліції. Будучи введеною в оману та впевненою у вигідності передачі коштів внаслідок сприйняття як правдивих відомостей про затримання працівниками міліції її сина, ОСОБА_6 , погодилась на пропозицію ОСОБА_4 .
Отримавши згоду ОСОБА_6 про передачу коштів, ОСОБА_4 в телефонній розмові продиктував їй номер мобільного телефону НОМЕР_6 та повідомив щоб вона перерахувала гроші в сумі 1800 гривень, а після зарахування на рахунок вищевказаної суми грошей ОСОБА_4 використовував їх на власні потреби, чим в свою чергу завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1800 гривень.
Крім того, 11.02.2016 року близько 10 год. 45 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у Вінницькій виправної колонії № 86 за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 26, використовуючи заздалегідь придбані засоби зв`язку (мобільні телефони), сім-картки оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , здійснив телефонний дзвінок на сім-картку оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_11 слухавку підняла раніше не знайома йому ОСОБА_16 , якій він видав себе за працівника міліції та в телефонній розмові повідомив, що її син, був затриманий працівниками міліції.
Після цього, впевнившись, що ОСОБА_16 до якої він телефонував сприймали таку інформацію як правдиву, повідомляв, що передає слухавку її сину та змінюючи свій голос, говорив останній про те, що потрібні гроші для того, щоб його звільнили із міліції.
Будучи введеною в оману та впевненою у вигідності передачі коштів внаслідок сприйняття як правдивих відомостей про затримання працівниками міліції її сина, ОСОБА_16 погодилась на пропозицію ОСОБА_4 .
Отримавши згоду ОСОБА_16 про передачу коштів, ОСОБА_4 в телефонній розмові продиктував їй номер мобільного телефону НОМЕР_12 та повідомив щоб вона перерахувала гроші в сумі 4500 гривень, а після зарахування на рахунок вищевказаної суми грошей ОСОБА_4 використовував їх на власні потреби, чим в свою чергу завдав потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди на суму 4500 гривень.
Крім того, 06.06.2016 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у Вінницькій виправної колонії № 86 за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 26, використовуючи заздалегідь придбані засоби зв`язку (мобільні телефони), сім-картки оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_13 , здійснив телефонний дзвінок на сім-картку оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_14 підняв слухавку раніше не знайомий йому ОСОБА_9 , якому він видав себе за працівника Служби безпеки України та в телефонній розмові повідомив, що з його банківського рахунку хочуть зняти грошові кошти.
Після цього, впевнившись, що ОСОБА_9 до якого він телефонував сприймає таку інформацію як правдиву, повідомляв, що останньому потрібно змінити пароль від банківської картки «Приватбанку» НОМЕР_15 , яка йому належить та провести деякі операції із терміналом. Після чого ОСОБА_9 зняв із банківської картки грошові кошти в сумі 8000 гривень, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що йому потрібно їх перерахувати на рахунок мобільного телефону НОМЕР_13 , що останній і зробив будучи впевненим що дані кошти будуть повернені назад на його банківський рахунок.
Наступного дня, а саме 07.06.2016 року ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння шахрайським шляхом грошових коштів ОСОБА_9 , знав що на його банківській картці знаходиться ще 11000 гривень, знову зателефонував до нього та в телефонній розмові представився працівником Служби безпеки України, при цьому повідомив, що операція із збереження грошових коштів не була доведена до кінця та для того, щоб усі кошти повернулися на рахунок потрібно зняти залишок грошей та перерахувати їх на рахунок мобільного телефону НОМЕР_16 , що ОСОБА_9 зробив, а після зарахування на рахунок вищевказаної суми грошей ОСОБА_4 використовував їх на власні потреби, чим в свою чергу завдав потерпому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 17000 гривень.
Крім того, 14.03.2015 року близько 14 год., 34 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у Вінницькій виправної колонії № 86 за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 26, використовуючи заздалегідь придбані засоби зв`язку (мобільні телефони), сім-картки оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_17 , здійснив телефонний дзвінок на сім-картку оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_18 підняла слухавку раніше не знайома йому ОСОБА_17 , якій він видав себе за працівника Служби безпеки «ПриватБанку» та в телефонній розмові повідомив, що з її банківського рахунку № НОМЕР_19 хочуть зняти грошові кошти.
Після цього, впевнившись, що ОСОБА_17 до якої він телефонував сприймає таку інформацію як правдиву, повідомляв, що банківську картку потрібно заблокувати. Отримавши згоду від ОСОБА_17 назвав їй 7 цифер зі зворотноього боку картки та попросив її продиктувати, ще три останні цифри, які ОСОБА_17 назвала ОСОБА_4 .
Після чого ОСОБА_4 почувши вказані цифри, повідомив ОСОБА_17 що їй на телефон прийде СМС-повідомлення із кодом який необхідний для того, щоб успішно завершити операцію по заблокуванню вищевказаного карткового рахунку.
14.03.2016 року близько 15:39 год., на мобільний телефон ОСОБА_17 прийшло СМС-повідомлення із восьмизначним кодом, який остання продиктувала ОСОБА_4 в результаті чого у неї з рахунку зникли гроші в сумі 3135 гривень, які ОСОБА_4 використовував на власні потреби, чим в свою чергу завдав потерпілій ОСОБА_17 матеріальної шкоди на суму 3135 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, у вчиненому розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочини за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: відбуваючи покарання у ВК № 86, телефонував людям на мобільний номер телефону та шляхом обману заволодівав їхніми коштами. Зокрема заволодів коштами ОСОБА_7 на суму 23 000 грн., ОСОБА_8 на суму 7 240 грн., ОСОБА_13 на суму 2500 грн., ОСОБА_6 на суму 1800 грн., ОСОБА_16 на суму 4500 грн., ОСОБА_9 на суму 17 000 грн., ОСОБА_17 на суму 3135 грн. Гроші просив перевести на банківський рахунок який належить ОСОБА_18 або мобільні номера телефонів, останній знімав кошти з банківського рахунку та купував товари які він просив, а потім приносив йому в тюрму. ОСОБА_18 не знав що гроші зароблені нечесним шляхом. Цивільні позови заявлені потерпілими визнав у повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 26 січня 2016 року близько 09:00 год. їй зателефонувала особа, яка представилася начальником поліції ОСОБА_19 та повідомила, що її син затриманий з наркотиками і треба сплати певну суму коштів на, що вона погодилась. У відділенні Приватбанку перерахувала на рахунок кошти в сумі 1800 гривень. Весь час вона була на зв`язку та телефон не вимикала, тому дзвінок тривав біля 2 годин, з слухавки періодично питали чи вона була на зв`язку.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 25.12.2014 року біля 09.30 годині їй зателефонувала особа та представилася лікарем, повідомила ніби її син скоїв ДТП і терміново потрібні кошти на операцію потерпілої. Їй також повідомили, що син теж постраждав. Після розмови вона одразу зателефонувала сину, однак той не брав трубку. Кошти вона перерахувала на рахунок, номер якого їй повідомили по телефону. Вона говорила з ОСОБА_20 , який їй повідомив, що його дружині була потрібна операція. На аудіо записах, які їй слідчий представляв для прослуховування вона впізнала голос ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , голос ОСОБА_21 їй схожий на лікаря, який їй дзвонив. ОСОБА_20 повернув їй кошти в сумі 6000 гривень, казав, що родичка ОСОБА_4 передає їй кошти.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що їй зателефонували та сказали, що сина зловили з наркотиками і потрібно заплатити 7300 гривень. На її прохання їй давали можливість поспілкуватися з сином, голос ніби був схожий. Вона взяла кошти та поїхали з чоловіком в місто. Чоловік пішов у відділок поліції, а вона поїхала на вокзал до терміналу та надіслала кошти на картку. Слідчий давав прослуховувати аудіо запис, голос вона впізнала, то був ОСОБА_4 . Після слідчої дії підписувала протоколи.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що 06.06.2016 року йому подзвонив невідомий йому на той час чоловік, представився співробітником СБУ та повідомив, що з його банківського рахунку намагались зняти кошти і сказав зняти залишок коштів з рахунку та перевести їх на рахунок номеру мобільного зв`язку Київстар, а на наступний день їх повернуть йому на рахунок. На наступний день близько 17:00 год. йому зателефонували з того ж номеру мобільного телефону і представились працівником «Приват Банку», повідомили, що на його рахунок повернуто 8 000 грн., однак йому потрібно ще раз перевести усі гроші на номер мобільного зв`язку Київстар, що він і зробив. Загалом він перевів 17 600 грн.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого та потерпілих, дослідження матеріалів справи, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованих злочинів.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який є раніше неодноразово судимим, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем відбування покарання.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає визнання вини.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає рецидив злочину.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, кількість епізодів злочинів, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду міста Київ від 15.01.2010 року.

При цьому суд враховує позицію Верховного суду України викладену в Постанові Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно п. 26 якої при вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2017 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою (т. 1 а.с. 51-57), а тому невідбута частина покарання за вироком Оболонського районного суду міста Київ від 15.01.2010 року складає з 27.03.2017 року по 16.04.2017 року, тобто 21 день.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 01.06.2018 року.

Керуючись ч. 3 ст. 3 та ч. 1 ст. 5 КК України суд приходить до переконання про можливість застосування відносно ОСОБА_4 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIІІ від 26.11.2015 року), зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 27.03.2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою.

Вирішуючи в порядку, передбаченому ст. 129 КПК України цивільні позови, заявлені в кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь 46977 грн. 48 коп. у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та потерпілою ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь 2565 грн. у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, які визнані обвинуваченим ОСОБА_4 в повному обсязі, суд враховуючи положення ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підтверджуються чеками наданими потерпілими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Обговорюючи позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди які вона обґрунтовує психічною травмою та душевними хвилюваннями, завданими її внаслідок скоєного злочину, суд виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, вважає що цивільний позов в цій частині, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати на проїзд та проживання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , оскільки ці витрати були пов`язані з розглядом справи в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67 КК України, ст. ст. 124, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України,ст. 141 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного складання покарання призначеного за цим вироком та невідбутої частини покарання призначеного за вироком Оболонського районного суду міста Київ від 15.01.2010 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців 21 дня позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 01.06.2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 27.03.2017 року до набуття вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 46977 грн. 48 коп. у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 6 706 грн. 21 коп. у відшкодування процесуальних витрат.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2330 грн. у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5 000 грн. у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 235 грн. у відшкодування процесуальних витрат.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: