Справа № 646/6950/18
№ провадження 1-кс/646/6541/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.18 року м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова
ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Основ`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001799 від 11.09.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

В провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що в провадженні Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001799 від 11.09.2018 р. за фактом крадіжки невстановленою особою 10.09.2018 р. приблизно о 20 годині 15 хвилин грошових коштів та документів шляхом вільного доступу з автомобіля «Тойота Хайлендер» НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Малом`ясницька, буд. 3. 01.10.2018 р. в ході огляду місця полії за адресою м. Харків, просп. Гагаріна, буд. 76 слідчим СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області було вилучено наступні речі, які є тимчасово вилученими та підлягають арешту: оригінал паспорту громадянина України, на ім`я ОСОБА_4 , № НОМЕР_2 , виданий 22.11.2010 Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській обл.; оригінал посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_3 від 16.09.2015; оригінал свідоцтва про реєстрацію ТЗ «TOYOTA HIGHLANDER», номер кузову НОМЕР_4 , д.н.з.: НОМЕР_1 , номер посвідчення № НОМЕР_5 від 25.01.2012; оригінал свідоцтва про реєстрацію ТЗ «FIAT DOBLO», номер кузову НОМЕР_6 , д.н.з.: НОМЕР_7 , номер посвідчення № НОМЕР_8 від 14.11.2008; три фотознімки розміром 3x4 із зображенням ОСОБА_4 ; оригінал пропуску до гуртожитку НТУ «ХПІ» №152 на ім`я ОСОБА_4 ; оригінал пропуску до гуртожитку НТУ «ХПІ» №277 на ім`я ОСОБА_4 ; оригінал свідоцтва про приписку до призовної дільниці на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_9 від 08.02.2011 р., видане Полтавським районним військкоматом Полтавського району, Полтавської області; оригінал медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , серія 10ААД, № 441413, від 02.06.2015 р. від ТОВ медичний центр «Віталонг»; шкіряну візитницю, червоного кольору, з банківськими та дисконтними картками; записник-блокнот, коричневого кольору, штрих-код №777; оригінал повістки про виклик до призовної дільниці в військовий комісаріат Московського району м. Харкова, зв`язку з семи металевих ключів, та одного ключа від домофону; шкіряну сумку, чорного кольору, з емблемою «BRADFORD». Вищезазначені речі є предметом злочину і містять у собі сліди кримінального правопорушення, майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно. Крім того, просить місцем зберігання вилученого майна визначити місце реєстрації власника ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий та власник майна у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не повідомили суд про причини неявки. Їх неявка відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Встановлено, що 11.09.2018 р. відомості до ЄРДР внесено на підставі заяви ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України за фактом крадіжки невстановленою особою 10.09.2018 р. приблизно о 20 годині 15 хвилин грошових коштів та документів шляхом вільного доступу з автомобіля «Тойота Хайлендер» НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Малом`ясницька, буд. 3.
Під час огляду 01.10.2018 р. в службовому кабінеті № 16 Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 добровільно видав барсетку з документами на ім`я ОСОБА_4 , що вбачається з протоколу огляду місця події від 01.10.2018 р.

Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При зверненні слідчого з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, належне ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні слідчим не доведено необхідність накладення арешту на зазначене майно. Так, вказані предмети є документами, які засвідчують особу, при цьому, слідчим не враховано те, що зазначені документи можуть бути збережені для кримінального провадження іншим (альтернативним) способом (передача на відповідальне зберігання, можливість відкопіювання тощо). При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя не вирішує питання передачі арештованого майна на відповідальне зберігання відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги той факт, що у випадку накладення арешту на особисті документи, речі, потерпілий буде обмежений в праві вільного пересування, зверненні у відповідні органи та установи. позбавлений можливості здійснювати свої права та обов`язки, які гарантовані Конституцією України.

Так, відповідно до Положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень. Вилучення паспорта забороняється, крім випадків, передбачених законодавством України.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, в задоволенні клопотання про накладення арешту необхідно відмовити у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Керуючись ст. ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Основ`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001799 від 11.09.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1