ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року, Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000612 внесеному до ЄРДР 23.08.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, повна загальна середня, раніше судимої:

1.вироком Любомльського районного суду від 24.12.1997 року за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 5 місяців;

2.вироком Володимир-Волинського міського суду від 23.09.1998 за ч. 3 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна та лікування від наркоманії;

3.вироком Володимир-Волинського міського суду від 22.06.2001 року за ч. 1 ст. 229-6, 43 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

4.вироком Володимир-Волинського міського суду від 17.09.2004 року за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
5.вироком Володимир-Волинського міського суду від 25.06.2005 року за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

6.вироком Володимир-Волинського міського суду від 20.06.2006 року за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 9 місяців;

7.вироком Володимир-Волинського міського суду від 31.12.2013 року за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 4 місяці з конфіскацією майна, згідно ухвали апеляційного суду Волинської області від 14.03.2014 року вирок суду змінено та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна, що є у її власності. Звільненої 31.03.2017 року за відбуттям строку покарання,

за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

встановив:

28.07.2018 року близько 15 години, у м. Володимир-Волинський, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом та умислом направленим на протиправне заволодіння чужим майном, знаходячись на площі Героїв, з сумочки ОСОБА_7 , повторно таємно викрала гаманець, в котрому знаходилися гроші в сумі 700 грн. та особисті документи (2 платіжні банківські картки, пенсійне посвідчення), внаслідок чого завдала потерпілому майнову шкоду на вище вказну суму.

Окрім цього, 17.08.2018 близько 21 години 30 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у магазині «Дар», що по вулиці Княгині Ольги, 2, міста Володимир-Волинський, на ґрунті раптово виниклого наміру, діючи умисно, з корисних мотивів, з метою подальшого зняття коштів, викрала пластикові банківські розрахункові картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 з магнітним носієм інформації, що у вартісному вираженні ніякої матеріальної цінності для потерпілого не представляє, але є офіційним документом майнового характеру, що надає право особі одержання, зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок та забезпечує користувачеві доступ до банківського рахунку з метою отримання грошових коштів.

В цей же день, близько 21 год. 45 хв., ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами, за допомогою пластикової банківської розрахункової картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 , використовуючи пін-код до даної картки, якого вона побачила при введенні комбінації цифр пін-коду потерпілим під час розрахунку ним за товари у магазині по АДРЕСА_2 , за допомогою банкомату, що розміщений по вулиці Ковельська, 181, обготівкувала грошові кошти у сумі 20000 грн. трьома платежами, таким чином повторно таємно викравши з особистого фінансового рахунку ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 20000 гривень, чим заподіяла потерпілому майнову шкоду на вказану суму

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даних злочинів визнала повністю, дала покази про обставини їх вчинення, у вчиненому щиро розкаялась.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження було визнано не доцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих документів.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 вчинила повторне, таємне викрадення чужого майна, її дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 , які виразились у викраденні офіційного документу з корисливих мотивів, кваліфікуються за ч. 1 ст. 357 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченій, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинені нею кримінальні правопорушення відносяться до категорії невеликої та середньої тяжкості.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Суд враховує особу обвинуваченої, а саме, що вона раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, має не зняті та непогашені в установленому законом порядку судимості.

На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає їй покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, за якою вона притягується до кримінальної відповідальності.

Підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності з наданням їй іспитового строку суд не вбачає, оскільки обвинувачена раніше звільнялась від відбування покарання з випробуванням, однак продовжувала вчиняти злочини.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, призначивши покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази по справі: дві банківські картки банку «Приватбанк» НОМЕР_1 , дійсної до 08/20 року та картку НОМЕР_2 , дійсної до 05/20 року передані повернути потерпілому ОСОБА_4 , банківську картку банку «Райфайзен банк аваль» № НОМЕР_4 та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_5 видане на ім`я ОСОБА_7 повернути потерпілому - ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1