пр. № 1-кп/759/1260/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0007414, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Валга Естонської республіки, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 16.03.1995р. Житомирським районним судом Житомирської обл. за ч.2 ст.140 КК України (ред..1961р.)до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконаня на 1 рік;

- 25.10.1995р. Житомирським районним судом Житомирської обл. за ч.2 ст.140, ст.43 КК України (ред..1961р.) до 5 років позбавлення волі;

- 26.05.1999р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.141 КК України (ред..1961р.) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 07.07.2004р. Житомирський районний суд Житомирської обл. за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 16.06.2005р. Королівським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.185; ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 26.06.2007р. Житомирським районним судом Житомирської обл. за ч.1 ст.187; ч.3 ст.185; ч.1 ст.162; ст.ст. 70,71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі;

-24.09.2012р. Житомирським районним судом Житомирської обл. за ч.1 ст.395 КК України до 100 годин громадських робіт;

- 12.11.2012р. Токмацьким районним судом Запорізької обл. за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 04.12.2015р. Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186; ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 13.11.2017р. з місць відбування покарань на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2017р. умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 2 дні,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники: потерпіла ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 15.09.2018р. у нічний час, проходячи неподалік будинку АДРЕСА_3 , помітив незнайому йому ОСОБА_5 , яка проходила тротуаром неподалік вказаного будинку. Не маючи постійного джерела прибутку, з метою покращення свого матеріального становища ОСОБА_3 вирішив відкрито викрасти її майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 15.09.2018р. приблизно о 01.30год., наздогнав ОСОБА_5 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, наніс їй декілька ударів руками по голові та по тулубу, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_5 втратила рівновагу та впала на землю.

Продовжуючи далі свої злочинні дії, ОСОБА_3 з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирвав з рук потерпілої жіночу сумку, вартістю 498 грн., в якій знаходилось майно, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа», вартістю 4559 грн., у футлярі, вартістю 250 грн. з сім карткою, оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 50 грн. на рахунку якої грошових коштів не було; мобільний телефон марки «Самсунг», вартістю 3008 грн. без сім картки; грошові кошти в сумі 101 грн.; лікарські засоби, які не мають для потерпілої матеріальної цінності, а всього майна на загальну суму 8466 грн.

Заволодівши такий способом майном потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину намагався втекти, однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий неподалік місця вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. При цьому показав, що вночі 15.09.2018р. на пр.Л.Курбаса помітив ОСОБА_5 з якою захотів познайомитись, підійшовши до неї, вирішив заволодіти її сумкою і телефоном, щоб в подальшому виручити за них грошові кошти. Підтвердив, що схопив потерпілу за куртку і за сумку, наніс їй декілька ударів і вони впали. Однак заволодіти майном не зміг, оскільки підбіг чоловік потерпілої, який його затримав при цьому завдав тілесних ушкоджень. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілої, а також врахувати, що його неповнолітня донька проживає разом з його хворою матір`ю, а він одружений та виховує ще двох дітей, у зв`язку з чим просить не карати його суворо.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України вірна, оскільки він вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів та вчинив злочин у період умовно дострокового звільнення, офіційно не працює, одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, думку потерпілої, яка просила суд призначити покарання відповідно до вимог закону. Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням фактичних обставин справи, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.71 КК України, суд вважає необхідним приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 невідбуту ним частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 04.12.2015р.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання по даному вироку частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 04.12.2015р та остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначити у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 15.09.2018р.

Речові докази по справі відповідно до постанови про визнання речового доказу від 15.09.2018р. залишити за належністю ОСОБА_5 ;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: