У Х В А Л А
І М Е НЕ М УК Р А Ї Н И
06 вересня 2018 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :
до Шевченківського районного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000135 від 09.11.2016 року, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 року.

В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 року задоволено клопотання слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ДФС у м. Києві про арешт майна у кримінальному провадженні №0000135 від 09.11.2016 року та накладено арешт на грошові кошти фізичних осіб, що знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо», в тому числі і на рахунок ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 . Вказує, що арешт накладено необґрунтовано, на даний час у застосуванні такого заходу відпала потреба, оскільки власник вищевказаного рахунку та грошові кошти ОСОБА_4 , які знаходяться на рахунку ПАТ «Банк Камбіо», не мають відношення до кримінального провадження №0000135 від 09.11.2016 року, грошові кошти були набуті правомірним шляхом, та не є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому та просив його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про день та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Неявка слідчого не є перешкодою для розгляду вказаного клопотання.

Заслухавши доводи представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що наявні підстави для його задоволення, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 21.12.2016 року задоволено клопотання слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ДФС у м. Києві про арешт майна у кримінальному провадженні №0000135 від 09.11.2016 року та накладено арешт на грошові кошти фізичних осіб, що знаходяться на рахунках в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо», в тому числі і на рахунок НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «Банк Камбіо» на ім`я ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 .

При вирішенні питання про накладення арешту на грошові кошти слідчий суддя виходив з тих обставин, що невстановлені посадові особи ПАТ «Банк Камбіо», проведеними операціями в період 2013-2014 років, шляхом розтрати активів Банку - коштів рефінансування, наданих НБУ та шляхом приховування і маскування незаконного походження таких коштів, прав на них, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення) умисно, з корисливих мотивів призвели до віднесення банку до категорії неплатоспроможних, що завдало великої матеріальної шкоди державі та кредиторам.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках вказаних в клопотанні фізичних осіб, в тому числі заявника, мають ознаки предмету кримінального правопорушення, а також є засобом вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на кошти на рахунках, відкритих у банку.

Як вбачається із договору строкового банківського вкладу № КР_184 від 25.09.2018 року, такий укладений між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_4 . За вказаним договором, банк прийняв від вкладника грошову суму у розмірі 14 545,19 доларів США для її розміщення на депозитному рахунку, зі сплатою 5,00 % річних, на строк до 29.12.2014 року.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також недоторканості права власності, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку . Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За приписами ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на те, що ПАТ «Банк Камбіо» грошові кошти прийнято на підставі строкового депозитного договору, відсутність достатніх даних про те, що грошові кошти на рахунку ОСОБА_4 є предметом кримінального правопорушення та набуті кримінально протиправним шляхом, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7-9, 16, 131,132, 170, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 року (справа №761/44571/16-к), в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 , які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо», , на рахунку № НОМЕР_2 .

Скасувати заборону посадовим особам ПАТ «Банк Камбіо», , а також будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися та використовувати грошові кошти ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 , які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо», , на рахунку № НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1