Номер провадження: 11-сс/785/710/18
Номер справи місцевого суду: 522/6675/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.04.2018 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0002138 від 15.04.2018 року, -

встановив:
оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, до 16.06.2018 року без визначення розміру застави як запобіжного заходу, щодо підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002138 від 15.04.2018 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

14 квітня 2018 року, близько 22:50 год., ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись за адресою: м. Одеса, ресторан «Веранда», викликали таксі з мобільного додатку «Shark».
В подальшому, о 23:00 год., за вказаною адресою прибув автомобіль таксі марки «Nissan Premier» д/з НОМЕР_1 , за кермом якого перебував раніше не знайомий їм ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Сівши до вищевказаного автомобілю, ОСОБА_8 розмістився на передньому пасажирському сидінні поряд із водієм, при цьому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розмістились на задньому пасажирському сидінні. В ході руху даного автомобілю ОСОБА_8 почав висловлюватися нецензурною лайкою у бік ОСОБА_13 з приводу довгого очікування таксі.
В свою чергу, ОСОБА_13 , оцінюючи ситуацію зупинив вищезазначений автомобіль біля будинку №5 по вулиці Лідерсовський бульвар в місті Одесі, з метою урегулювання даної конфліктної ситуації.
У вказаний час, ОСОБА_8 побачив аркуш паперу білого кольору з грошовими коштами, які перебували між передніми сидіннями, а саме біля ручного гальма автомобіля, при цьому останній визначив предметом свого посягання вищевказані грошові кошти, належні потерпілому ОСОБА_13 .
Діючи з вказаною метою, скориставшись виниклою конфліктною ситуацією, ОСОБА_8 дістав предмет, зовні схожий на розкладний ніж, який перебував у належній йому сумці та почав погрожувати потерпілому його застосуванням.
В цей же час, ОСОБА_13 побачивши, що в руках ОСОБА_8 знаходиться ніж та сприймаючи погрозу його застосування, як реальну небезпеку для свого життя чи здоров`я почав заспокоювати агресивно налаштованого ОСОБА_8 та просив зупинити злочинні дії, направлені в його бік.
Ігноруючи прохання потерпілого про зупинення злочинних дій, продовжуючи діяти з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_8 замахнувся вищезазначеним предметом в бік перебуваючого поряд із ним ОСОБА_13 та почав вимагати грошові кошти.
В цей же час, помітивши предмет, зовні схожий на ніж, який перебував в правій руці ОСОБА_8 , ОСОБА_11 з метою припинення злочинних дій схопила останнього за руку, тим самим зупинивши його.
Не зважаючи на опір свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_8 з метою закінчення свого злочинного умислу до кінця наніс потерпілому ОСОБА_13 декілька ударів лівою рукою в область голови, в результаті яких потерпілий дезорієнтувався та нагнувшись вперед закрив руками своє обличчя.
В подальшому, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 , з метою уникнення конфліктної ситуації вийшли з салону автомобіля та відчинивши передні пасажирські двері почали діставати ОСОБА_8 .
Скориставшись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_8 в той час як ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вийшли з автомобіля, знову почав вимагати грошові кошти у потерпілого, та помітивши, що останній перебуває в шоковому стані, самостійно простягнув свою руку до ручного гальма автомобіля, звідки дістав аркуш паперу білого кольору із грошовими коштами потерпілого на загальну суму 840 гривень.
Заволодівши майном ОСОБА_13 , ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в свою чергу не знали про вчинений ОСОБА_8 злочин, покинув салон вищезазначеного автомобіля, після чого, розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_8 було спричинено матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 840 гривень.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.04.2018 року задоволено клопотання слідчого та підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 16.06.2018 року без визначення розміру застави як запобіжного заходу.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у виді домашнього арешту, посилаючись при цьому на те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання та постійне місце мешкання, повідомив слідчому про обставини злочину, має міцні соціальні зв`язки. Крім того, захисник посилається на невірну кваліфікацію дії підозрюваного, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо застосування останнім ножа та заволодіння грошовими коштами потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді взяття під варту визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан її здоров`я, врахував існування ризиків того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, у даному кримінальному провадженні існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , більш м`якого запобіжного заходу, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Зазначене, на думку апеляційного суду, виключає собою можливість обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає, що не заслуговують на увагу доводи захисника підозрюваного щодо наявності підстав для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме посилання на те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання та постійне місце мешкання, повідомив слідчому про обставини злочину, має міцні соціальні зв`язки, оскільки вони спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами справи та дослідженими доказами.

Також не заслуговують на увагу доводи захисника щодо невірної кваліфікації кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 та правдивості показань потерпілого та свідків, з огляду на те, що остаточна оцінка правильності кваліфікації злочинних дій та показанням потерпілого, свідків не може надаватися на даній стадій кримінального провадження, та буде надана за результатами досудового розслідування та судом під час розгляду справи.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою. Більш того, доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України.

Крім того, апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає безпідставними.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду з достатньою повнотою мотивував своє рішення та на законних підставах не визначив розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою, оскільки такий альтернативний запобіжний захід як застава, суд вправі не застосовувати в разі, коли особа підозрюється в скоєнні злочину із застосуванням насильства.

Разом з тим, апеляційним судом встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та прийняття апеляційним судом нової ухвали, оскільки приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу строком на 60 днів, слідчий суддя не врахував положень КПК України.

Так, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та визначаючи строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя повинен був врахувати положення ч.5 ст.115, ч.1 ст.219 КПК України щодо обчислення процесуальних строків, а також вимоги ст. 176 КПК України, відповідно до якої запобіжний захід це захід забезпечення кримінального провадження, який застосовується у відповідній стадії кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 15.04.29018 року (а.с. 5). Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_8 затриманий 15.04.2018 року (а.с. 28 31). За таких обставин, у відповідності до вимог ч.5 ст.115, ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування та строк його тримання під вартою по вказаному кримінальному провадженню, слід рахувати саме з цього часу.

За таких умов рішення слідчого судді про визначення строку дії запобіжного заходу до 16.06.2018 року суперечить вимогам закону, оскільки строк дії запобіжного заходу, в силу положень ч. 1 ст. 197 КПК України, не може перевищувати шістдесяти днів та може бути обраний тільки в межах строків досудового розслідування.

З огляду на зазначені обставини, з урахуванням положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, ухвала слідчого судді в частині встановленого строку дії запобіжного заходу не відповідає вимогам закону та підлягає безумовному скасуванню, з прийняттям апеляційним судом нової ухвали та обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відповідності до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 376, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, до 16.06.2018 року без визначення розміру застави як запобіжного заходу, щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави як запобіжного заходу скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 в кримінальному провадженні №0002138 від 15.04.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеська УВП-№21», в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002138 від 15.04.2018 року, строком з 15.04.2018 року до 13.06.2018 року, без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4