Справа № 473/1780/18
Номер провадження1-кп/473/223/2018
ВИРОК
іменем України

"08" червня 2018 р.Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження №0000336 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манне Вознесенського район Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 14.09.2017 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн (штраф сплачений),

- в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.02.2018 приблизно о 01.00 год., в с. Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області на пероні залізничної станції Мартинівське у ОСОБА_5 виник злочинний намір на відкрите заволодіння чужим майном, а саме майном громадянина ОСОБА_4 , реалізовуючи який він попрямував за останнім в бік недобудованих споруд, що знаходяться неподалік від вказаної залізничної станції. Дочекавшись моменту, коли потерпілий пройде повз нього, ОСОБА_5 з-за спини наніс один удар правою рукою в область шиї потерпілого, від чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після чого, ОСОБА_5 почав наносити удари руками в область голови потерпілого та з метою наживи, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи те що за його діями спостерігає ОСОБА_4 відкрито викрав у останнього мобільний телефон марки «Аеlіоn 17» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який знаходився на землі. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на суму 985 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно та поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надійшла угода про визнання винуватості від 24 травня 2018 року, укладена між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_4 , на укладення ним угоди, та ОСОБА_5 що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 скоїв злочини, який відноситься до тяжких злочинів. Потерпілий ОСОБА_4 надав прокурору письмову згоду на укладення даної угоди. Шкода потерпілому відшкодована.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробуванням строком 2 роки та покласти обов`язки передбаченні п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам ст 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 314, 315, 373, 374, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 травня 2018 року, укладену в м. Вознесенську Миколаївської області між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_4 на укладення ним угоди, та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та, на підставі угоди про визнання винуватості, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України

Суддя: ОСОБА_1