Справа № 278/2064/17
В И Р О К
Іменем України

24 вересня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудня Жеревці Лугинського району Житомирської області, громадянина України,із вищою юридичною освітою, інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у Житомирській області, лейтенанта поліції, неодруженого,мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України (далі КК),
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у розбещенні малолітньої за наступних обставин.

Наприкінці квітня 2016 року він, будучи працівником поліції, вирішив вчинити розпусні дій щодо малолітньої ОСОБА_6 , 2002 року народження. З цією метою ОСОБА_4 став вести з нею переписку в соціальній мережі «ВКонтакті», під час якої 09.05.2016 запропонував останній спробувати вступити з ним у статеві зносини. Не бажаючи бути викритим у вчиненні розпусних дій, 26.05.2016 ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 зустрітись та прогулятись в саду с. Нова Василівка Житомирського району Житомирської області, на що остання погодилась.

Реалізуючи свій умисел на вчинення відносно малолітньої ОСОБА_6 розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті та збудження у малолітньої статевого інстинкту, ОСОБА_4 26.05.2016 близько 21 години, перебуваючи в альтанці саду поблизу вул. Центральної с. Нова Василівка Житомирського району області, вчинив розпусні дії фізичного характеру відносно малолітньої ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні категорично заперечив і показав, що у квітні 2016 року він дійсно вів переписку в соціальній мережі "ВКонтакті" зі своєю односельчанкою ОСОБА_8 . Переписку вів жартома, не плануючи зустрічатись із нею. Сама переписка ніякого інтимного характеру не мала, проте коли про неї дізналась його дівчина ОСОБА_9 , то попросила припинити переписку із ОСОБА_10 . Коли обвинувачений дізнався, що ОСОБА_11 цікавиться у інших його особистим життям, вирішив зустрітись із нею і повідомити, що не планує підтримувати стосунки із нею. 26.05.2016 він зустрівся з потерпілою на автобусній зупинці села, і вони пішли до саду, розмовляючи на різні побутові теми. Обвинувачений, щоб не дуже засмучувати потерпілу, вирішив не одразу повідомити їй про небажання підтримувати стосунки, а поступово в ході розмови. Дійшовши до саду, ОСОБА_10 хтось зателефонував, і вона довго розмовляла по телефону. Прогулюючись, підійшли до бесідки, і за пропозицією ОСОБА_10 присіли на лавочку. Остання протягом 5 хвилин розмовляла по телефону, а потім вони пішли, і тоді обвинувачений повідомив їй, що між ними нічого не може бути. Христина дуже засмутилась, і вони розійшлись в різних напрямках. Обвинувачений пішов в кафе до друзів. На ранок до обвинуваченого додому прийшли з прокуратури з приводу зґвалтування ним ОСОБА_11 . Обвинувачений добровільно надав свій одяг, дозволив перевірити свою переписку в Інтернеті, оскільки ніяких інтимних стосунків із ОСОБА_11 не мав, розпусних дій щодо неї не вчиняв.

Окрім показань обвинуваченого, суд, керуючись принципами диспозитивності та безпосередності дослідження доказів, дослідив усі докази, подані сторонами кримінального провадження, оцінивши кожен з них з точки зору належності, допустимості й достовірності.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 показала, що з обвинуваченим познайомилась в соціальній мережі "ВКонтакті", спілкувались з ним в переписці на різні теми. ОСОБА_4 пропонував їй зустрітися, на що вона погодилась. 26.05.2016 вони домовились про зустріч. Того ж дня вона перебувала у бабусі і близько 19 год. 30 хв. вийшла на зустріч з ОСОБА_4 . Про зустріч з обвинуваченим вона повідомила подругам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Зустрілися з обвинуваченим на зупинці автотранспорту, він запропонував прогулятися в саду, взяв за руку і потягнув до саду. Спочатку вона пручалась, а потім пішла разом із ним. Так вони пройшли до бесідки в саду. Коли йшли до бесідки, їй зателефонувала подруга ОСОБА_13 , потерпіла їй повідомила, що все нормально. Будучи в бесідці, ОСОБА_4 намагався цілувати її, торкатися її статевих органів, приспустивши їй колготки; просив її торкатись свого статевого органу, вона пручалась. Тоді ОСОБА_4 насильно приклав її руку до свого статевого органу, після чого посадив її собі на руки, приспустив її колготки та труси, і тримаючи її однією рукою за руку, а іншою за стегно, здійснив із нею статевий акт, який тривав приблизно хвилину. Проте статевий акт не був закінчений, оскільки потерпіла відпихнула обвинуваченого, натягнула одежу і відбігла від нього. ОСОБА_4 наздогнав її і сказав, що вони ще зустрінуться. Всього вони перебували в бесідці близько 15 хвилин. Після цього потерпіла біля входу у сад зустрілась з подругами і зателефонувала матері, якій повідомила, що ОСОБА_4 її зґвалтував, після чого разом із матір`ю звернулись з цього приводу до поліції. Від дій ОСОБА_14 у потерпілої були синці на руках та стегні, кров на колготках. Крім того, потерпіла показала, що під час досудового розслідування вона змінювала показання, оскільки не хотіла, щоб мати дізналась, що вона зустрічалась з ОСОБА_14 . Також додала, що ця зустріч з ОСОБА_14 була першою, і останній знав їй вік, оскільки вона повідомила йому про це при зустрічі.

Неповнолітній свідок ОСОБА_15 показала, що потерпіла ОСОБА_16 її колишня подруга, від якої свідок дізналась, що та вела переписку із обвинуваченим у «ВКонтакті». 26.05.2016 додому до свідка пришла потерпіла і повідомила, що має зустрітися з ОСОБА_14 , при цьому була присутня їх подруга ОСОБА_17 . Після цього ОСОБА_10 пішла на зустріч з ОСОБА_14 до саду. Свідок із ОСОБА_13 бачили як ОСОБА_10 зустрілась із обвинуваченим і як вони вдвох пішли в сад. При цьому ОСОБА_10 спокійно йшла до саду із ОСОБА_14 , по допомогу не кликала, обвинувачений її нікуди не тягнув. Через деякий час подруга ОСОБА_18 телефонувала ОСОБА_10 і та сказала, що у неї все добре. Коли свідок разом із подругою ОСОБА_19 йшли в бік саду, їм на зустріч підійшла ОСОБА_10 , у неї трохи було розтріпане волосся, і вона одразу повідомила, що у неї з ОСОБА_14 «щось було», і вона боїться завагітніти. Потерпіла просила їх із ОСОБА_13 , щоб вони підтвердили, що ОСОБА_14 її зґвалтував. Свідок разом з подругою ОСОБА_19 попросили ОСОБА_10 зателефонувати своїй матері, що вона і зробила, і в телефонній розмові повідомила матері, що ОСОБА_14 її зґвалтував. Дочекавшись матір ОСОБА_10 , свідок разом із ОСОБА_19 пішли додому. Крім того, свідок показала, що під час досудового розслідування вона за проханням потерпілої давала неправдиві показання про те, що нібито бачила, як ОСОБА_14 тягнув ОСОБА_10 за руку до саду, оскільки остання просила розповідати, що ОСОБА_14 її зґвалтував.

Свідок ОСОБА_20 дала аналогічні показання, окрім того, додала, що вони із ОСОБА_21 відмовляли свою подругу ОСОБА_10 від зустрічі із ОСОБА_14 , проте вона все одно пішла. Під час цієї зустрічі свідок телефонувала ОСОБА_10 і просила її зустрітись після зустрічі з ОСОБА_14 . Хвилин через 30 ОСОБА_10 повернулась із саду засмучена, повідомила, що ОСОБА_14 її зґвалтував. Проте при цьому одяг ОСОБА_10 був у порядку, волосся не розтріпані, подробиць зґвалтування вона не повідомила. Свідка потерпіла також просила дати неправдиві показання про те, що ОСОБА_14 її зґвалтував та що він тягнув її за руку в сад. Наступного дня ОСОБА_10 цікавилась в свідка, які показання вона давала слідчому.

Свідок ОСОБА_22 показав, що того дня близько 19 год. 45 хв. біля садка навпроти кафе він бачив, як зі сторони водокачки йшов ОСОБА_4 і в руках у нього була пляшка води.

Свідки захисту ОСОБА_23 та ОСОБА_24 (друзі обвинуваченого) показали, що в той вечір після 21 години 30 хвилин вони сиділи у кафе із обвинуваченим, останній поводив себе звичайно, про ОСОБА_25 не згадував. Свідки знали, що ОСОБА_14 веде переписку із нею у «ВКонтакті». Свідок ОСОБА_23 додав, що він сам близько 4 років тому вів із нею переписку у цій мережі (ініціатором переписки була потерпіла), через деякий час вона почала цікавитись особистим життям ОСОБА_26 , зокрема, чи зустрічається той із ОСОБА_27 . Про це свідок повідомив обвинуваченому, на що той відповів, що «вона його дістає».

Свідок ОСОБА_28 показала, що з потерпілою ОСОБА_29 перебувала в дружніх стосунках, з обвинуваченим ОСОБА_30 просто знайома, так як живе у сусідньому селі, а також знає його дівчину ОСОБА_31 . Свідок зі слів ОСОБА_10 знала, що остання хотіла зустрічатися із ОСОБА_14 , оскільки він їй подобався.

Того вечора чи наступного дня (точно не пам`ятає) до свідка зателефонувала ОСОБА_10 та розповіла, що зустрічалась з ОСОБА_14 , в садку, і він майже її зґвалтував, однак вона вирвалась і втекла із садка, а потім зустрілась із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Свідок не повірила розповіді ОСОБА_11 , оскільки вважала це малоймовірним. Крім того, ОСОБА_11 просила свідка підтвердити її версію, однак свідок не стала цього робити і надала правдиві свідчення, що не сподобалось потерпілій, і після цього вона перестала спілкуватись зі свідком.

Свідок ОСОБА_32 показала, що ОСОБА_4 (її наречений) ще до вказаної події неодноразово повідомляв їй, що в мережі «ВКонтакті» він отримує надоїдливі повідомлення від односельчанки ОСОБА_33 . Свідку це не сподобалось і вона вирішила через цю ж соцмережу поспілкуватись з ОСОБА_10 , щоб та не писала її хлопцю. На повідомлення свідка остання відповіла "ще подивимось, чий він буде".

Зі слів обвинуваченого знала, що він у випадку зустрічі із ОСОБА_11 пояснить їй, що між ними нічого не може бути. Від знайомої ОСОБА_34 через мережу «ВКонтакті» свідок дізналася, що ОСОБА_26 звинувачують у зґвалтуванні ОСОБА_11 . Також від неї же дізналася, що ОСОБА_10 просила Журавську давати неправдиві показання про те, що вона ніби бачила як ОСОБА_26 кудись тягнув її за руку.

26.05.2016 о 23 год. ОСОБА_7 (мати потерпілої) звернулась до поліції із заявою про статеві зносини ОСОБА_4 з її донькою ОСОБА_29 2002 року народження (т. 1 а.п. 107).

Наступного дня потерпіла ОСОБА_6 добровільно надала свій одяг: сукню та кофту чорного кольору, капронові колготки, труси і бюстгальтер, в яких вона перебувала під час зустрічі з ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 108-109). На внутрішній поверхні трусів ОСОБА_6 та на нижній частині її кофти виявлено епітеліальні клітини, які містять генетичні ознаки крові самої потерпілої, походження цих клітин від обвинуваченого виключається. На внутрішній поверхні трусів ОСОБА_6 також виявлено сім`яну рідину, сперматозоїдів не виявлено (висновок експерта від 26.08.2016 № 355/356, т. 1 а.п. 156-173).

27.05.2016 оглянуто ділянку місцевості на відстані 300 м від асфальтованої дороги в фруктовому саду с. Нова Василівка Житомирського району, бесідку та дерев`яний стіл із лавкою, на якій зі слів ОСОБА_6 у неї відбулись статеві зносини з ОСОБА_4 . На лавці виявлені плями речовини білого та бурого кольорів, з яких зроблено змиви на марлеві тампони, проте генетичні ознаки клітин в цих змивах не встановлені (т. 1 а.п. 110-112, т. 2 а.п. 11-12).

У ОСОБА_6 виявлено 2 синці по зовнішньо-боковій поверхні правого стегна, 1 синець по зовнішньо-боковій поверхні лівого стегна, 1 синець по передній поверхні правого колінного суглобу, 1 синець на тильній поверхні 2-го пальця правої кисті. Вищевказані синці утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, і враховуючи локалізацію та форму синців, не виключається можливість їх утворення при натисканні або стисканні пальцями рук сторонньої особи, або й власноруч ділянок стегон, та правої кисті, й при ударі ділянкою правого колінного суглобу до тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, і враховуючи колір синців, не виключається можливість їх спричинення в межах 24-48 год. до часу судово-медичного обстеження (проведено 27.05.2016), відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я. Будь-яких ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів виявлено не було. Будь-яких ушкоджень дівочої перетинки виявлено не було, але враховуючи її анатомічну будову, можна вважати, що здійснення статевих актів без порушення її цілісності неможливе (висновок експерта від 03.06.2016 № 1362, т. 2 а.п. 11-12).

При дослідженні піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин ОСОБА_6 виявлено клітини з ядрами, які є змішаними та містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (висновок експерта № 354 від 23.08.2016, т. 1 а.п. 178-190).

При судово-медичній експертизі 27.05.2016 у ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. Будь-яких аномалій розвитку, рубцевих змін та килеподібних утворень, які б унеможливлювали здійснення статевого акту, у ОСОБА_4 також не виявлено (висновок експерта № 1363 від 27.05.2016, т. 2 а.п. 13).

У піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин ОСОБА_4 виявлено епітеліальні клітини, які містять генетичні ознаки крові обвинуваченого, їх походження від потерпілої виключається (висновок експерта від 23.08.2016 № 352/353, т. 2 а.п. 17-31).

27.05.2016 ОСОБА_4 добровільно видав свої спортивні штани та кофту, футболку, труси, кросівки, в яких він перебував під час зустрічі з ОСОБА_6 , а також ноутбук (т. 1 а.п. 113-117). На внутрішній поверхні трусів обвинуваченого виявлено ядра клітин з генетичними ознаками його крові, походження цих клітин від потерпілої виключається (висновок експерта від 26.08.2016 № 355/356, т. 1 а.п. 156-173).

У змивах зі статевих органів обвинуваченого та потерпілої виявлені епітеліальні клітини з ознаками лише їх власної крові (висновки експертів від 30.08.2016 № 358/359 та від 30.08.2016 № 356-1/357, т. 2 а.п. 35-43, 47-55).

Оглядом особистої сторінки ОСОБА_6 в соціальній мережі «ВКонтакте» виявлено, що в переліку контактів «Друзів» ОСОБА_6 наявний контакт « ОСОБА_35 », а також їх переписка. Переписка розпочинається 27.04.16 від контакту «Вадим» словами « ОСОБА_36 , як делишки?)». За 8.05.16 переписка розпочинається від контакту «Вадим» словами « ОСОБА_37 як справи?» При цьому контакт «Христинка» хотіла, щоб «Вадим» прийшов на концерт, де вона співала, а також питає, коли вони можуть зустрітись. За 9.05.16 контакт «Христинка» повідомляє контакту « ОСОБА_26 » про те, що бачила його уві сні, і між ними було щось «пошле шо ужас». Контакт «Вадим» питає, чи хотіла б вона спробувати це в реальному житті. 24.05.16 переписка також починається із запитання про справи від контакту « ОСОБА_26 », це же контакт питає про майбутню зустріч. 26.05.16 переписка починається із запитання від контакту « ОСОБА_10 » про справи, контакт « ОСОБА_26 » пропонує зустрітись о 9 годині вечора та погуляти в саду, просить надати номер телефону, який контакт «Христинка» надає. З переписки контакту ОСОБА_6 із контактом свідка ОСОБА_38 вбачається, що остання 27.05.16 цікавиться у потерпілої про її зґвалтування, про яке свідку стало відомо від людей. Крім того, ОСОБА_39 27.05.16 цікавилась у потерпілої, чи правдою являються інформація в повідомленні ОСОБА_40 про зґвалтування потерпілої ОСОБА_41 (т. 1 а.п. 123-141).

Судовою психолого-лінгвістичною експертизою вищеописаної переписки в соціальній мережі «ВКонтакті» між обвинуваченим та потерпілою не виявлено фраз сексуального характеру, цинічних фраз на сексуальні теми. Фрази переписки не спрямовані на задоволення ОСОБА_4 статевої пристрасті або на збудження у ОСОБА_6 статевого інстинкту. Характер переписки не вказує на те, що стосунки між обвинуваченим та потерпілою мають припинитись або розвинутись у майбутньому (висновок експертів від 28.12.2016 № 9729/16-61, т. 2 а.п. 58-63).

Під час огляду особистої сторінки ОСОБА_4 в соціальній мережі «ВКонтакте» виявлено в переліку контактів «Друзі» контакт « ОСОБА_42 », проте переписка між ними відсутня. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що видалив переписку із ОСОБА_6 , оскільки ця переписка дратувала його дівчину ОСОБА_43 (т. 1 а.п. 142-149).

При огляді мобільного телефону обвинуваченого в списку вихідних дзвінків містяться виклики 26.05.2016 на номер абонента «Кобилинська» о 20 год. 16 хв. тривалістю 17 секунд та о 20 год. 17 хв. тривалістю 38 секунд (т. 1 а.п. 150).

Оглядом інформації оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» за номером НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_4 , встановлено наявність вихідних дзвінків з його номеру на номер НОМЕР_2 , яким користувалась ОСОБА_6 , 26.05.2016 о 19 год. 17 хв. тривалістю 164 с, о 20 год. 17 хв. тривалістю 17 с та 38 с, та о 20 год. 26 хв. тривалістю 14 с (т. 1 а.п. 204-210).

Оглядом інформації оператора мобільного зв`язку ПрАТ "МТС Україна" за вищевказаним номером, яким користувалась потерпіла, окрім аналогічної інформації про з`єднання з номером, яким користувався обвинувачений, встановлені з`єднання 26.05.2016 з номерами невстановлених осіб: о 20 год. 44 хв. тривалістю 391 с, о 20 год. 53 хв. тривалістю 1210 с (понад 20 хв.) (т. 1 а.п. 214-220).

Згідно із висновком судово-психіатричної експертизи від 14.06.2016 № 214-2016 ОСОБА_4 чітко орієнтується в ситуації, активно та логічно захищається, висуваючи свою версію подій, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносять обставини справи, за своїм психічним станом та з урахуванням його інтелекту, індивідуально-психологічних властивостей здатний правильно сприймати факти, що мають значення у справі і давати відповідні показання. В мотиваційно-потребовій сфері його соціальна направленість позитивна, бажає спортивного та кар`єрного успіху, мати сім`ю (т. 1 а.п. 193-195).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 14.06.2016 № 215-2016 ОСОБА_6 за своїм психічним станом та з урахуванням її інтелектуального рівня та індивідуально-психологічних властивостей здатна розуміти характер вчинених відносно неї протиправних дій, однак в силу своїх вікових властивостей не достатньо здатна усвідомлювати значення вчинених відносно неї дій (усвідомлює їх поверхневе значення, без усвідомлення соціально-юридичного змісту того, що відбулось, поверхнево інформована в питаннях статі та відносин між чоловіком та жінкою). В силу своїх вікових властивостей не здатна була чинити опір (неспроможна передбачати їх наслідки, емоційно-вольова, особистісна сфері не зріла). ОСОБА_6 схильності до підвищеного фантазування не виявляє, її фантазії пов`язані з реальністю, мислення конкретно-образне, послідовне. Також не виявляє схильності до вираженого навіювання, здатна відстоювати свою позицію в рамках вікових ресурсів, виявляє ознаки природної вікової підпорядкованості близькому для неї дорослому (т. 1 а.п. 198-200).

Суд відкидає як недопустимі докази відомості витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045, а також постанов слідчого про закриття кримінального провадження від 31.01.2017 та 28.08.2017, а також постанови прокурора про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 21.03.2017 (т. 1 а.п. 105-106, т. 2 а.п. 64-84), оскільки названі документи не є процесуальними джерелами доказів, передбаченими ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), і не є документами в розумінні ч. 1 ст. 99 КПК, а в силу частин 1 та 3 ст. 110 КПК є процесуальними рішеннями слідчого та прокурора; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не посвідчує фактів, що мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, а лише фіксує внесення слідчим, прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до названого реєстру.
Крім того, суд відкидає як недопустимий доказ відомості протоколу проведення слідчого експерименту від 31.05.2016 з потерпілою ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 118-121), виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 104 КПК протокол як засіб фіксації проведення процесуальної дії повинен мати вступну, описову та заключну частини; описова частина повинна містити відомості про послідовність дій та отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи. Слідчий експеримент згідно із ст. 240 КПК проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Частина 6 названої статті передбачає, що про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу, у якому докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту. Як видно з тексту протоколу слідчого експерименту з потерпілою, в його описовій частині відсутнє зазначення умов та результатів проведення слідчої дії. В ній лише міститься посилання на те, що хід проведення слідчої дії зафіксовано шляхом відеозйомки. Таке фіксування процесуальної дії без викладу її ходу в самому протоколі можливе лише при проведенні допиту, при якому на носії інформації фіксуються показання (абз. 2 ч. 2 ст. 104 КПК). Однак, частиною 1 ст. 23 КПК встановлено загальну засаду кримінального провадження безпосередність дослідження показань, яка зобов`язує суд отримувати показання учасників кримінального провадження безпосередньо та усно. Крім того, ч. 4 ст. 95 КПК надає суду можливість обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, тобто слідчим суддею. При цьому суд не лише не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, а й навіть посилатися на них. Тому суд розцінює відомості протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 як зафіксовані на оптичний диск її показання, надані слідчому, а тому відкидає як недопустимі докази як відомості самого протоколу, так і зафіксовані на диску показання потерпілої, надані слідчому.

Оцінюючи сукупність визнаних судом допустимими доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку, суд дійшов наступного.

Обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 , фактично ґрунтується на показаннях малолітньої потерпілої про її зґвалтування обвинуваченим, висновках експертів про виявлення в піднігтьовому вмісті потерпілої клітин ОСОБА_4 , синців на її стегнах і пальці, виявлення на її трусах сім`яної рідини, переписці в соціальній мережі, в якій обвинувачений пропонує їй зустрітись у саду тощо.
Потерпіла в судовому засіданні чітко зазначила, що між нею та ОСОБА_4 відбувся саме статевий акт, при цьому вона виявила розуміння механізму цього акту. Проте, виходячи із вищезазначеного висновку судово-медичної експертизи від 03.06.2016 № 1362 про неможливість статевого акту із потерпілою без порушення її дівочої перетинки ставить під сумнів правдивість показань потерпілої. На одязі потерпілої, який вона надала на наступний день після події, хоча і виявлено сім`яну рідину, проте не встановлено її походження саме від ОСОБА_4 . Будь-яких об`єктивних доказів, що між обвинуваченим та потерпілим відбувся статевий акт, на чому наполягала потерпіла, суду не надано. Наявність у піднігтьовому вмісті потерпілої епітеліальних клітин ОСОБА_4 не заперечується й стороною захисту, підтверджується показаннями свідків обвинувачення колишніми подругами потерпілої ОСОБА_15 та ОСОБА_20 , які бачили, як потерпіла із обвинуваченим зустрілись біля входу до саду та тримались за руки. Проте, як показали ці ж свідки, ОСОБА_4 потерпілу до саду за руку не тягнув, як на цьому наполягала потерпіла. Навпаки, за їх показаннями, саме потерпіла під час досудового розслідування схиляла їх до давання неправдивих показань про те, що ОСОБА_4 силоміць тягнув її до саду. Крім того, про неправдивість показань потерпілої свідчить і та обставина, що у час, коли за її показаннями ОСОБА_4 нібито вчинив щодо неї розпусні дії та статевий акт, вона за даними оператора ПрАТ "МТС Україна" понад 20 хвилин спілкувалась по телефону із невстановленою особою, якій могла повідомити про неправомірні дії обвинуваченого. В судовому засіданні потерпіла не назвала особу, з якою вона тоді так тривало спілкувалась. Виявлені на стегнах потерпілої та її пальці руки синці за своїм механізмом могли бути спричинені й самою потерпілою. Переписка у соціальній мережі "ВКонтакті" між обвинуваченим та потерпілою за висновком відповідної експертизи не носила сексуального характеру та не передбачала розвиток стосунків між ними.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Частина 1 ст. 17 КПК передбачає, що кожен має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі № 712/13361/15, висновки якого в силу ч. 6 ст. 369 КПК є обов`язковими, обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Зважаючи на викладене, суд не може покласти в основу обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 показання потерпілої ОСОБА_6 , які з урахуванням їх суперечливості в сукупності з іншими наведеними об`єктивними доказами, суд визнає недостовірними. Встановлення причин давання потерпілою неправдивих показань виходить за межі судового розгляду, який обмежуються лише обвинуваченням, висунутим особі відповідно до обвинувального акта, та оцінкою доказів у їх сукупності і взаємозв`язку.
Тому суд, оцінивши сукупність досліджених доказів, вважає, що обвинуваченням не доведено вчинення ОСОБА_4 розпусних дій щодо неповнолітньої ОСОБА_6 , у зв`язку з чим він підлягає виправданню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК за недоведенням, що вчинено кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають віднесенню на рахунок держави.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на речові докази, підлягає скасування, а самі докази поверненню їх законним володільцям.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК, та виправдати його на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК у зв`язку із недоведенням, що вчинено злочин, в якому він обвинувачується.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_44 не обирати.
Судові витрати у сумі 45519 (сорок п`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 75 коп. на залучення експертів при проведенні експертиз віднести на рахунок держави.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 8.06.2016 на спортивні штани, спортивну куртку, труси, футболку, кросівки та ноутбук, належні ОСОБА_4 , а також на колготки, бюстгальтер, труси, сукню та кофту, належні ОСОБА_6 , скасувати, а названі речові докази після набрання вироком законної сили повернути особам, в яких їх було вилучено.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Потерпіла, її законний представник, захисник мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1