У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, працює на будівництві у Чехії, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002996 від 23 вересня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.
Згідно клопотання, досудовим розслідування встановлено, що 23.09.2018 близько 16 год. 15 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на АЗС «BI Plus», що розташовується за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Тельмана 2 «Б», підійшли до службового автомобіля органу поліції марки СКС моделі «RLN-03РП», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належний на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ГУ Національної поліції в Закарпатській області, та з метою перешкоджання законним діям працівників правоохоронного органу, тобто виконанню покладених на працівників правоохоронного органу службових обов`язків, а також підриву авторитету співробітників правоохоронних органів, умисно, усвідомлюючи, те, що працівники органу поліції знаходяться при виконанні службових обов`язків, почали висловлюватись на адресу працівників поліції, які перебували у форменому одязі, а саме: дільничного офіцера поліції Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_9 , начальника сектору реагування № 1 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_10 та старшого дільничного офіцера поліції Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 нецензурною лайкою. З метою припинення протиправних дій вказаних осіб, зазначеними працівниками поліції зроблено усне зауваження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та попереджено про застосування до них заходів фізичного впливу на підставі ст. 44 Закону України «Про національну поліцію».Продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою спричинення фізичного болю, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 свої протиправні дії не припинили, та знаходячись у вертикальному положенні, обличчям до потерпілого, нанесли декілька ударів кулаками лівої та правої рук в обличчя старшого ДОП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 , внаслідок яких останній не втримався на ногах та впав на землю, а вказані особи при цьому продовжили наносити ОСОБА_11 тілесні ушкодження в різні частини тіла руками та ногами, внаслідок чого ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями був доставлений до Ужгородської центральної міської клінічної лікарні. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тяжкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, намагались заволодіти належним органу поліції службовим транспортним засобом марки СКС моделі «RLN-03РП», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належним на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ГУ Національної поліції в Закарпатській області, поєднуючи свої дії з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я працівників органу поліції та з погрозою застосування такого насильства, однак свої дії до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками поліції. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, тобто в незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства. За сукупністю, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.

В клопотанні слідчий зазначає, щонаявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_11 від 23.09.2018; протоколом огляду місця події від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.09.2018; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.09.2018; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 23.09.2018. 23 вересня 2018 року старшим слідчим слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_21 в порядку ст. 208 КПК України було затримано підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено відповідний протокол.24 вересня 2018 року старшим слідчим слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_21 за погодженням прокурора Ужгородської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та з інших матеріалів досудового розслідування вбачається, що останній офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним, а також те, що він вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії особливо тяжких. З врахуванням викладеного, в сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. У даному випадку ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, його тяжкості, а також особи підозрюваного. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю. З цих підстав більше м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України, а тому просить суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику 25.09.2018 року о 11 год. 30 хв.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів,та офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, з огляду на вищенаведене жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Просив суд застосувати до нього більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_22 просив у задоволенні клопотання відмовити. Зазначив, що клопотання слідчого є безпідставним та необгрунтованим. Пояснив, що його підзахисний не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і стороною обвинувачення не надано жодного доказу який свідчить про протилежне. А тому запобіжний захід у виді тримання під вартою який сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 є невиправдано суворим, оскільки надані стороною обвинувачення докази не доводять обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, сторона обвинувачення не навела достатніх підстав, які б свідчили, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що інші більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про застосування запобіжного заходу.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий суддя вирішуючи питання про взяття під варту, перш за все має вирішити питання чи існують підстави для "розумної підозри" щодо причетності підозрюваного до злочину.
Розумність підозри, на якій має грунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у ст. 5 Конвенції .
Відповідно практики ЄСПЛ "розумна підозра" у вчиненні кримінального правопрушення , про яку йдеться у ст.5 пар.1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.
Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге - питання факту мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину
Слідчий суддя звертає увагу на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов"язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.
При цьому слідчий суддя враховує, що стандарт переконання "розумна підозра" достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт "поза розумним сумнівом", який вимагається "для кримінального засудження".
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує відомості, які характеризують особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_6 ніде не працює.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року, зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув"язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув"язнення може бути застосоване. Суд зобов"язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, а також положення викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Лабита проти Італії від 06.04.2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обгрунтовано лише показаннями свідків, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро- Бараво проти Італії від 14.03.1984 року, в якому зазначено що затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.
Суд також зважає на те, що під час досудового розслідування важливим також є захист свідків, що слугує забезпеченню належного відправлення правосуддя шляхом отримання показань свідків без будь-яких перешкод.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі А.І. проти Франції від 23.09.1998 року зазначено, що ризики, в тому числі тиск на свідків, безумовно пов"язані з особою та випливали із його поведінки в процесі розслідування, що виправдовує тримання її під вартою на ранніх стадіях процесу.
Зазначені вище обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.
Поряд з цим, виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає, що до ОСОБА_6 не слід визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, працює на будівництві у Чехії, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою по 20 листопада 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1