Справа № 520/3628/18
Провадження № 1-кп/520/742/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005215 від 18.12.2017 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- 19.07.1999 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 140 КК України (1960) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 27.07.2001 згідно ст.. 2 п. «Ж» ЗУ «Про амністію»;
- 11.02.2002 Центральним районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 25.11.2006 року по відбуттю покарання;
- 08.06.2007 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28.08.2008 по відбуттю покарання;
- 28.01.2011 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 26.12.2013 Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно з ст. 71 КК України додано не відбутий строк по вироку 28.01.2011 року до відбуття 3 роки 1 день позбавлення волі, звільнений 27.10.2015 на підставі рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2015 згідно ст. 81 КК України змінити позбавлення волі на умовне дострокове;
- 25.10.2017 Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 20.11.2017 по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, повторно, 16.12.2017 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 16/4 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, діючи умисно та з корисливих мотивів, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний намір, переконавшись в тому, що його дії будуть не помічені, шляхом розбиття скла автомобіля «Volkswagen Golf» з номерними знаками НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , таємно викрав з вказаного автомобілю домкрат вартістю 300 гривень, набір інструментів вартістю 500 гривень, автомобільну аптечку вартістю 300 гривень та гнучку підставку тримач для телефону вартістю 200 гривень відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості рухомого майна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1300 гривень.
Після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Так, повторно 17.12.2017 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 16/8 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, діючи умисно та з корисливих мотивів, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний намір, переконавшись в тому, що його дії будуть не помічені, шляхом розбиття скла автомобілю «Mercedes-Benz С180» з номерними знаками НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_8 , таємно викрав з вказаного автомобіля дзеркало заднього виду вартістю 1600 гривень, панель клімат контролю вартістю 1400 гривень та зарядний пристрій вартістю 50 гривень, відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості рухомого майна, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3050 гривень.
Після чого, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись ним на власний розсуд.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно 16.12.2017 року, у нічний час доби, перебуваючи на вулиці Фонтанська дорога в м. Одесі, розбив скло в автомобілі «Volkswagen» з якого таємно викрав домкрат, набір інструментів, автомобільну аптечку, гнучку підставку-тримач для телефону, які потім продав таксисту за 500 гривен. Також, наступного дня перебуваючи на вулиці Фонтанська дорога в м. Одесі від побачив автомобіль «Mercedes-Benz» в якому вибив скло та таємно викрав з салону автомобіля дзеркало заднього виду, панель клімат-контролю, зарядний пристрій, після чого пішов у напрямку Адміральського проспекту в м. Одесі де його зупинив патруль поліції та доставили до Київського ВП. У скоєному кається, просить суворо не карати. Цивільний позов потерпілого визнає в повному обсязі.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення його вина доведена дослідженими судом письмовими доказами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця і обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:
- витягом з ЄРДР № 0005215 від 18.12.2017 року;
- протоколом огляду місця події з фото таблицею від 17.12.2017 року з якого вбачається, що в ході огляду автомобіля «Volkswagen Golf» з номерними знаками НОМЕР_1 , встановлено, що розбито скло лівої задньої дверцяти та відкрито бардачок в салоні автомобіля;
- протоколом огляду місця події з фототаблицею від 17.12.2017 року, з якого вбачається, що було проведено огляд прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 , де виявлено за вказівкою обвинуваченого ОСОБА_6 пакет з викраденими з автомобіля речами;
- протоколом огляду предмету з фототаблицею від 19.12.2017 року з якого вбачається, що предметом огляду є поліетиленовий пакет в якому знаходяться речі вилучені в ході проведення огляду місця події 17.12.2017 року, а саме: зарядка для телефону, маленький складний ніж сірого кольору, окуляри, погнута викрутка, тримач для мобільного телефону, пляшку з рідиною;
- постановою про визнання речовими доказами від 19.12.2017 року, з якої вбачається, що зарядка для телефону, маленький складний ніж сірого кольору, окуляри, погнута викрутка, тримач для мобільного телефону, пляшку з рідиною визнати речовими доказами по кримінальному провадженню № 0005215;
- розпискою потерпілого ОСОБА_9 про отримання на відповідальне зберігання гнучку підставку - тримач для мобільного телефону;
- протоколом огляду місця події з фото таблицею від 18.12.2017 року з якого вбачається, що в ході проведення огляду автомобіля «Mercedes-Benz С180» з номерними знаками НОМЕР_2 , встановлено, що розбито скло в автомобілі, відсутнє дзеркало заднього виду та відсутня частина приборної панелі. Біля вказаного автомобіля затримано обвинуваченого ОСОБА_6 з панеллю клімат контролю в руці, зарядним пристроєм та дзеркалом заднього виду автомобіля;
- протоколом огляду предмету з фото таблицею від 18.12.2017 року, з якого вбачається, що було проведено огляд дзеркала заднього виду, блок управління кліматом, зарядний пристрій;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.12.2017 року з якої вбачається, що дзеркало заднього виду, панель клімат-контроля, зарядний пристрій, з автомобіля «Мерседес» визнати речовими доказами;
- розпискою потерпілої ОСОБА_8 про отримання на відповідальне зберігання дзеркала заднього виду, панель клімат-контроля, зарядний пристрій;
- звітом про незалежну оцінку вартості рухомого майна від 19.12.2017 року;
- протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицею від 22.12.2017 року з якого вбачається, що в ході проведення експерименту ОСОБА_6 вказав на обставини скоєння кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ст. 337 ч. 1 КПК України.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Згідно з ст. 12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_6 є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 50 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який позитивно характеризується за місцем мешкання, не одружений, не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, знов вчинив злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став.
Таким чином, наведені обставини щодо судимостей обвинуваченого свідчать про сформованість стійкої направленості особистості ОСОБА_6 на вчинення злочинів корисливого характеру і про підвищений ступінь його суспільної небезпечності, та приймає до уваги останнє слово обвинуваченого в судових дебатах про визнання ним в повному обсязі своєї вини та прохання суворо його не карати, приймає до уваги висновок органу пробації про неможливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, враховуючи фактичні обставини справи, особу обвинуваченого який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ст.ст.69, 75 КК України.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України, не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 700 гривень, та моральної шкоди у розмірі 1200 гривень.
Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Ураховуючи наведене, а саме, те, що в наслідок вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому заподіяна майнова шкода в розмірі 1700 гривень, сума підтверджена довідкою про вартість запчастин, відновлювального ремонту та робіт ТОВ ЮК «Юртранс», а також моральну шкоду у розмірі 1200 гривень, цивільний позов визнаний обвинуваченим ОСОБА_10 в повному обсязі. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі.
Крім того, потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 1200 грн., посилаючись на те, що через проникнення до салону його автомобіля та викрадення особистих речей, погіршився його стан здоров`я, він зазнав моральних та фізичних страждань, не міг користуватися автомобілем. Суд погоджується із зазначеними доводами потерпілого ОСОБА_7 стосовно відшкодування йому моральної шкоди і вважає, що його вимоги законні, т.я. відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа отримала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї та членів її сім`ї. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості,тому, погоджуючись з доводами потерпілого, враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав даний позов, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди на суму 1 200 грн.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_8 .
У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов не заявлено.
Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного затримання з 19.03.2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речовій докази дзеркала заднього виду, панель клімат-контроля, зарядний пристрій, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_8 .
Речові докази - підставку - тримач для мобільного телефону, вважати повернутими потерпілому ОСОБА_7 .
Речові докази - зарядку для телефону, маленький складний ніж сірого кольору, окуляри, погнуту викрутку, пляшку з рідиною- знищити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 суму матеріальної шкоди, завданої злочином, у розмірі 1700 гривень та суму завданної моральної шкоди в розмірі 1200 гривень.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1