Справа № 639/510/17
Провадження № 1-кп/639/257/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за № 0002659 від 28.12.2017 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого: 22.06.2017 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи засудженим 22.06.2017 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, в період іспитового строку повторно вчинив нові злочини проти власності.

Так, 04.12.2017 р. ОСОБА_5 приблизно о 09-00 год. перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де він напередодні залишився ночувати.

Саме в той час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення належного ОСОБА_6 мобільного телефону «Blackview BV 5000» чорного кольору, який, як йому достовірно було відомо, знаходився у шкатулці, що стояла на шафі, розташованій в житловій кімнаті.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 знаходився в іншій кімнаті, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а його дії залишаються непоміченими, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно заволодів мобільним телефоном «Blackview BV 5000».

Після цього ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1898 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 1249/1289-1291 від 24.01.2018 р.

Надалі ОСОБА_5 07.12.2017 р. приблизно о 13-30 год прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та безперешкодно увійшов на територію домоволодіння, де впевнився в тому, що господаря вдома немає.

Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення будь-якого майна, належного ОСОБА_6 , яке, на його думку, могло знаходитися у вказаному житловому будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 спочатку безперешкодно увійшов у житловий будинок через необачно залишені незамкненими на замок вхідні двері, виконавши, таким чином, всі дії, які вважав за необхідне, спрямовані на проникнення у житло ОСОБА_6 .

Надалі ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку, помітив на тумбочці, розташованій поблизу ліжка, ноутбук «Lenovo» та порохотяг «Ariete Twin Aqua Power», якими і вирішив заволодіти. Бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, відчуваючи безкарність за раніше вчинену крадіжку мобільного телефону, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити вчиненню крадіжки, таємно заволодів ноутбуком «Lenovo ThinkPad L520» вартістю 3600 грн. та порохотягом «Ariete Twin Aqua Power», вартістю 1500 гривень (вартість підтверджена висновком судово-товарознавчої експертизи № 1249/1289-1291 від 24.01.2018 р.)

Після цього ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5100 грн.

24.12.2017 р. ОСОБА_5 приблизно о 20-00 год., перебуваючи в торговому залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 153, помітив на прилавку, який знаходиться ліворуч від входу до залу, шліфувальну машинку «MAKITA BO 5031», належну ФОП « ОСОБА_7 »

Саме в той час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення поміченого ним чужого майна з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме вказаної шліфувальної машинки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, відчуваючи безкарність за раніше вчинені крадіжки чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно заволодів шліфувальною машинкою «MAKITA BO 5031», сховавши її під свою куртку.

Після цього ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, вийшовши із торгового залу, не проходячи повз каси, а потім розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому юридичній особі ФОП « ОСОБА_7 » матеріальну шкоду на суму 2200 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 1249/1289-1291 від 24.01.2018 р.

Крім того, ОСОБА_5 26.12.2017 р. приблизно о 20 год. 10 хв. перебував біля станції метро «Холодна Гора», неподалік від території ринку «Термінал», який розташований за адресою: м. Харків, пров. Пермський, 2, де побачив раніше йому знайомого ОСОБА_8 , який тримав у руці належний йому мобільний телефон «Bravis A503».

Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння належним ОСОБА_8 мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 спочатку підійшов до ОСОБА_8 та почав з ним розмову на відволікаючі теми, а потім разом з ним прослідував з людного місця в район розташування новобудови багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 .

Надалі ОСОБА_5 , бажаючи довести злочинний умисел до кінця, відчуваючи безкарність за раніше вчинені крадіжки чужого майна, попросив у ОСОБА_8 його мобільний телефон нібито для здійснення телефонного дзвінка. Після того, як ОСОБА_8 добровільно передав ОСОБА_5 телефон для здійснення ним дзвінка, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відкрито заволодівши чужим майном, з місця вчинення злочину зник, незважаючи на намагання ОСОБА_8 зупинити його.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав за необхідне, для відкритого викрадення мобільного телефону, належного ОСОБА_8 , та звернувши його на свою користь, розпорядився ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1495 грн. 12 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 383 від 11.01.2018 р.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що дійсно вчинив кримінальні правопорушення за викладених вище обставин. Фактичні обставини справи не оспорював. Просив суворо його не карати.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення. Представник потерпілого ФОП « ОСОБА_7 » - ОСОБА_9 у поданій до суду заяві просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності. Інші потерпілі в судове засідання після встановлення порядку дослідження доказів по справі не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, свідка ОСОБА_10 (щодо відомостей, які характеризують особу обвинуваченого), дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно судових витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються: за епізодом від 04.12.2017 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

за епізодом від 07.12.2017 р. за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло;

за епізодом від 24.12.2017 р. - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

за епізодом від 26.12.2017 р. за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховує ступінь тяжкості вчинених ним правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжкими злочинами (ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України), особу винного, який раніше судимий 22.06.2017 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення в період іспитового строку, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом хронічний вірусний гепатит С, офіційно не працює (доказів працевлаштування суду не надано), не одружений, має постійне місце проживання.

В ході судового розгляду справи було призначено та проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експертів № 394 від 11.05.2018 р. ОСОБА_5 на час проведення дослідження страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, проте може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза межами тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 ряду хронічних захворювань береться судом до уваги при призначенні покарання, проте не може бути визнана в якості обставини, що в сукупності з іншими обставинами пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, впливає на можливість застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, яка передбачає наявність кількох обставин, що не тільки пом`якшують покарання, але й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Перераховані вище обставини не можуть бути визнані судом такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, оскільки безпосередньо не свідчать, зокрема, про відшкодування потерпілим особам завданої шкоди або будь-яке інше усунення наслідків злочинних дій.

Зазначене свідчить про неможливість застосування в даному випадку положень ст. 69 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вимогами ч.2 ст.65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за сукупністю злочинів за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочини в період іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.06.2017 р., за правилами ст. 71 КК України до призначеного покарання необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відтак, підстав для застосування положень ст. 75 КК України не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

За правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .

До набрання вироком суду законної сили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Після набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 змінити на тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27), взявши обвинуваченого під варту.

Процесуальні витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 1287 (тисячі двохсот вісімдесяти семи) гривень стягнути з ОСОБА_5 , перерахувавши зазначені кошти на розрахунковий рахунок Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Речовий доказ: мобільний телефон «Blackview BV 5000» - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 після набрання вироком суду законної сили.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1