УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-4812впс18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)
розглянув в судовому засіданні клопотання з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, заявлене в межах кримінального провадження № 0000120 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України.

Суть питання
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК надійшло клопотанняз доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, заявлене в межах кримінального провадження № 0000120 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що підсудність у даному кримінальному провадженні визначена листом Генеральної прокуратури України, а не відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а саме ст. ст. 32, 34 КПК.
У доповненнях до клопотання обвинувачений зазначає, що обвинувальний акт містить два епізоди, які кваліфіковані за ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України, останній з яких відноситься до територіальної юрисдикції Хмельницького міськрайонного суду м. Хмельницького, а тому зазначене кримінальне повинно бути направлено до вказаного суду, який в подальшому мав вирішити питання щодо підсудності відповідно до вимог ст. 32 КПК. Просить вирішити питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Захисник і обвинувачений у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримали указане клопотання, надавши аналогічні пояснення.
Учасникам судового провадження у порядку, передбаченому КПК України, направлено повідомлення про час і місце розгляду подання. У в судове засідання інші учасники не з`явилися, що не перешкоджає розгляду подання. Клопотання щодо відкладення розгляду подання не надходили.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, обіймаючи посаду судді Деражнянського районного суду Хмельницької області, вчинив злочини, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України.
Частини 1 і 2 статті 32 КПК регулюють правила визначення підсудності.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 32 КПК кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).
Таким чином, ч. 2 ст. 32 КПК містить спеціальну норму щодо визначення підсудності, яка є виключенням із загального правила, передбаченого ч.1 ст. 32 КПК. Застосування ч. 2 ст. 32 КПК не потребує окремого рішення суду касаційної інстанції про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів у порядку, передбаченому ст. 34 КПК, оскільки такий порядок застосовується виключно з підстав, указаних у ч. 1 ст. 34 КПК.
У той же час, у даному випадку Генеральною прокуратурою України обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні був направлений не до Барського районного суду Вінницької області, який є найближчим до м. Деражні Хмельницької області, де було вчинено більшість дій, які охоплюються складом злочинів, а до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області для розгляду по суті.
У зв`язку з цим захисник обвинуваченого звернувся до Апеляційного суду Вінницької області з клопотанням, в якому порушував питання про направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 зі Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області до Барського районного суду Вінницької області. В обґрунтування клопотання захисник зазначав, що кримінальне провадження надійшло до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з порушеннями правил територіальної підсудності (передбачених ч. 2 ст. 32 КПК), оскільки до подій, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , останній обіймав посаду судді в Деражнянському районному суді Хмельницької області, і найближчим судом іншої адміністративно-територіальної одиниці до Деражнянського районного суду Хмельницької області є Барський районний суд Вінницької області.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 березня 2013 року у межах повноважень, визначених ст. ст. 32, 34 КПК, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000120 по обвинуваченню ОСОБА_6 був направлений на розгляд до Барського районного суду Вінницької області, який в подальшому, а саме 11 лютого 2016 року, постановив вирок у цьому кримінальному провадженні.
Отже, Апеляційний суд Вінницької області, діючи в межах своїх повноважень, виправив допущену Генеральною прокуратурою країни помилку в установленому законом порядку.
Разом з тим, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 09 березня 2018 року зазначений вирок скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
У зв`язку з відсутністю у Барському районному суді потрібної кількості суддів для розподілу даного провадження, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17 листопада 2017 року відповідно до вимог ст. 34 КПК задоволено подання голови Барського районного суду та направлено кримінальне провадження до Шаргородського районного суду Вінницької області для розгляду.
В подальшому ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29 січня 2018 року відмовлено у задоволенні подання голови Шаргородського районного суду Вінницької області, складеного на підставі клопотання захисника, щодо вирішення питання про звернення з поданням до Верховного Суду про визначення підсудності для розгляду зазначеного провадження.
У клопотанні обвинуваченого з доповненнями, яке розглядається зараз, порушується питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, оскільки, як вважає обвинувачений, Генеральною прокуратурою України визначено питання щодо підсудності розгляду зазначеного кримінального провадження з порушенням вимог ст. ст. 32, 34 КПК.
Наведені доводи, на думку Верховного Суду, є безпідставними, адже Апеляційним судом Вінницької областів межах його компетенції та в порядку, передбаченому законом, прийнято рішення про направлення кримінального провадження на розгляд до Шаргородського районного суду Вінницької області.

Таким чином, на даний момент судовий розгляд кримінального провадження має здійснюватися саме цим судом. Обвинувачений не навів переконливих доводів про існування підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК, необхідних для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
У зв`язку з наведеним, керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого з доповненнями не підлягає задоволенню.
За таких підстав Суд постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000120 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3