Справа № 453/486/18
№ провадження 1-кс/453/138/18
Слідчий Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим заступником начальника Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , згідно якого просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на автомобіль марки "NISSAN KING CAB" д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , синього кольору, ключі до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на зазначений автомобіль, на ім`я ОСОБА_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яким керував ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Коростів Сколівського району Львівської області 26.04.2018 року, для збереження їх, як речових доказів по вище зазначеному кримінальному провадженні, з метою подальшого проведення по них криміналістичних експертизи та встановлення їх приналежності.
Клопотання мотивоване тим, що 26.04.2018 року в ЖЕО №2096 Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області було зареєстровано рапорт поліцейського СРПП №3 цього ж підрозділу ОСОБА_7 , про те, що ним під час несення служби у м. Сколе по вул. Д. Галицького було зупинено автомобіль марки "NISSAN KING CAB" д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Коростів Сколівського району. Під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , поліцейським було виявлено невідповідність номерів кузова з базою даних "НАІС" МВС України, а свідоцтво з явними ознаками підробки.
В ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено автомобіль марки "NISSAN KING CAB" д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , синього кольору, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на зазначений автомобіль, який належить ОСОБА_6 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , яким керував ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Коростів Сколівського району Львівської області 26.04.2018 року.
Відповідно до показів свідка ОСОБА_4 , він в кінці зими 2018 року придбав автомобіль марки "NISSAN KING CAB" д.н.з НОМЕР_1 у хлопців, які поверталися із їх слів з АТО у м. Львів на об`їзній автодорозі дорозі біля АЗС, як називається не пригадує. Він даний автомобіль купив у хлопців, які поверталися із АТО прізвищ та імен їх не знає, тільки знає позивні «Маламут» та «Хаскі» за 4 500 доларів США разом із свідоцтвом про реєстрацію на вказаний автомобіль. Ціна автомобіля була такою низькою, оскільки автомобіль був після обстрілу у зоні АТО. Автомобіль був пошкоджений повністю з правої сторони та спереді. В подальшому він його відремонтував. По базах даних він не звертався з приводу перевірки автомобіля. ОСОБА_4 тільки звірив номерні знаки на автомобілі та номер кузова на бірці під переднім капотом із номером кузова вказаного в свідоцтві про реєстрацію, який співпадав.
26.04.2018 року його зупинили працівники поліції Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області та при перевірці документів і відповідності номерних знаків та номера кузова виявили розбіжності в номері кузова і з цієї причини в його автомобіль та свідоцтво про реєстрацію на нього вилучили та доставили на арешт майданчик Сколівського ВП. Про те, що номер кузова не зареєстрований і не співпадає по Базах Даних МВС та Національної поліції України йому нічого не було відомо, оскільки при покупці та після неї він автомобіль не перевіряв у відповідних органах.
27.04.2018 року автомобіль марки "NISSAN KING CAB" д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , синього кольору, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , визнані речовими доказами по кримінальному провадженні.
Згідно даних бази даних "НАІС" МВС України, автомобіль із номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 не зареєстрований в Україні.
Водночас, згідно з відомостями цієї ж бази даних, за д.н.з НОМЕР_1 зареєстрований автомобіль марки "NISSAN KING CAB", номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , синього кольору, власником являється ОСОБА_6 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ).
Тож, заявник, враховуючи положення ст. 170 КПК України, просив накласти на це майно арешт з підстав вказаних у пункті 1 частині 2 зазначеної статті Кодексу.
У судове засідання слідчий не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Прокурор подане клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі, з підстав, викладених у його мотивувальній частині.
ОСОБА_4 заперечив задоволення клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеними ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.
Клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів, передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.
Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думкою прокурора про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання в частині накладення арешту на автомобіль підлягає задоволенню, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий судя
п о с т а н о в и в :
Накласти арешт на автомобіль арешт на автомобіль марки "NISSAN KING CAB" д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , синього кольору, ключі до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на зазначений автомобіль, на ім`я ОСОБА_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яким керував ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Коростів Сколівського району Львівської області 26.04.2018 року.
Негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого слідчого відділення Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя Сколівського
районного суду Львівської області ОСОБА_1