Справа №295/147/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого - судді….. ОСОБА_1 ,

секретаря…................... ОСОБА_2 ,

з участю прокурора…… ОСОБА_3 ,

обвинуваченого………... ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0000274 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, 18 жовтня 2017 року о 8 годині самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не виконуючи обов`язки військової служби, до 08 години 07 листопада 2017 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що будучи військовослужбовцем за контрактом проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_1 . 18 жовтня 2017 року о 8 годині самовільно залишив військову частину та поїхав додому, після чого 07 листопада 2017 року о 08 годині повернувся до військової частини та продовжив проходження служби.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину. Крім цього, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, вчинення злочину особою, яка є учасником бойових дій.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням досудової доповіді Житомирського МВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої цей орган прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та того, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, характеризується позитивно, має власний дохід, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому, з урахуванням наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд застосовує положення ч. 1 ст. 69 КК України, та призначає більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції статті Особливої частини КК України за цей злочин, а саме штраф.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 370 - 374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України і призначити покарання з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя