Справа № 405/7818/17
УХВАЛА

23 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Кропивницький кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0012258 від 31.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 квітня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено термін перебування під вартою на шістдесят днів.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

В судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти статевої свободи та недоторканості потерпілої із застосуванням насильства. Крім цього, прокурором зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 до затримання не працював, не мав стабільного джерела доходу, що є ризиком вчинення іншого кримінального правопорушення. Також, прокурором зазначено, що обвинувачений може скритися від суду з метою уникнення покарання, оскільки обвинувачується у вчиненні декількох злочинів. За наведених обставин прокурор вважає, що існують ризики кримінального провадження, а саме ризик вчинити інший злочин та ризик скритися від суду, у зв`язку з цим просив продовжити ОСОБА_5 термін перебування під вартою на строк 60 днів.

Адвокат та обвинувачений заперечили проти продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката та обвинуваченого, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, виходячи із такого.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вирішуючи питання щодо продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000р. у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Також судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та існування ризиків кримінального провадження.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства до потерпілої, що може бути ризиком переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене. При вирішенні питання про продовження терміну перебування під вартою, судом враховано вік обвинуваченого, стан здоров`я, а також те що обвинувачений ОСОБА_5 до затримання не працював, не мав стабільного джерела доходу, що вказує на існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись на волі, може переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 21 липня 2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 21 липня 2018року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1