справа № 462/3967/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, раніше судимої 18 квітня 2018 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 р. 6 міс., звільненої від покарання згідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 15.06.2018р. приблизно о 20.35 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Міеlе», розташованому в торгово-розважальному центрі «Вікторія Гарденс» по вул. Кульпарківська, 226А у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги продавця магазину ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, підійшовши до робочого місця продавця ОСОБА_5 , взяла її мобільний телефон марки «Googl Pixel2» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , вартість якого становить 21949 гривень, в який було встановлено СІМ-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , вартість якої становить 40 гривень, на рахунку якої грошей не було, та котрий був в пластиковому чохлі, вартістю 500 гривень, після чого з викраденим майном покинула місце вчинення злочину, заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 22489 гривень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнала повністю, зазначила, що підтверджує обставини скоєння нею кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та пояснила, що вона має двох малолітніх дітей, 15.06.2018р. приблизно о 20:35 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Міеlе», що в торгово-розважальному центрі «Вікторія Гарденс»,вона побачила на поличці телефон, вирішила скоїти крадіжку . Телефон був повернутий. У скоєному кається, просила суворо не карати .

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорювала фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що їй інкримінуються, доведена повністю. Її дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а саме як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченої, її посередню характеристику за місцем проживання, також те, що вона визнає свою вину, висловила щире каяття у скоєному, сприяла розкриттю злочину, має двох малолітніх дітей , що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання. Крім того суд також враховує висновок органу пробації, згідно до якого результати оцінки правопорушника показали високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та звільнити її від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, тапризначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробовуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ- телефон марки «Googl Pixel2» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , передати власнику ОСОБА_5 , компакт-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1