Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа №292/459/18
Номер провадження 1-кп/292/74/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
11 червня 2018 року смт. Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Пулини кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000398 від 21.10.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт.Червоноармійськ, Житомирської області,
жителя АДРЕСА_1 ,
громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою,
не одруженого, не працюючого, військовозобов"язаного, пільг,
інвалідності не має, раніше не судимого

за ч.1 ст.135, ч.2 ст. 286 КК України,

З участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

21 жовтня 2017 року близько 03 години 40 хвилин ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ 2107", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Лесі Українки, у с. Ясна Поляна, Пулинського району, Житомирської області, перевозив пасажира ОСОБА_6 .

Під час руху по вказаному маршруту, водій ОСОБА_3 в порушення вимог п.п. 1.5 та 2.3 б) ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін і в порушення вимог п. 12.1 цих же Правил, невірно оцінив дорожню обстановку, не врахував дорожніх умов, а саме - стану поверхні проїзної частини (чистоти, рівності, шорсткості, зчеплення), не обрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожніх умов і стану свого транспортного засобу, що унеможливило постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, і не впоравшись з керуванням автомобіля, допустив його бічний занос з послідуючим виїздом за межі проїзної частини, у лівий кювет, де відбувся наїзд на перешкоду у вигляді електроопори.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки - переломів 5,6,7,8,9 ребер, ускладнених правобічним гематораксом (наявність крові в плевральній порожнині) та в подальшому розвитком двобічного післятравматичного плевриту (запалення вісцеральної плеври), забою правої легені; закритої тупої травми живота - розриву лівого купала діафрагми зі зміщенням внутрішніх органів в ліву плевральну порожнину, розривів селезінки, котрий ускладнився розвитком гемоперитонеумом (наявність крові в черевній порожнині), які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 1.5, 2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв"язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин водій ОСОБА_3 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, не вжив усіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_6 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган поліції, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди і з метою уникнення відповідальності за скоєне, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого, який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний стан та був зобов"язаний і мав змогу надати потерпілому допомогу.

Скоєні ОСОБА_3 кримінальні правопорушення суд кваліфікує:

- за ст.135 ч. 1 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан;

- за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро покаявся та дав суду показання про те, що 21 жовтня 2017 року близько 03 години 40 хвилин, він керував власним автомобілем "ВАЗ 2107", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Лесі Українки, у с. Ясна Поляна, Пулинського району, Житомирської області, разом з ним в якості пасажира їхав ОСОБА_6 . Невірно оцінивши дорожню обстановку, не врахувавши дорожніх умов, а саме - стану поверхні проїзної частини, не обрав безпечної швидкості руху та не впорався з керуванням автомобіля, внаслідок чого допустив його бічний занос, та виїхав за межі проїзної частини, у лівий кювет, де відбувся наїзд на перешкоду у вигляді електроопори. Після чого, будучи у шоковому стані від ДТП та в результаті отриманих травм, покинув автомобіль, залишивши у ньому ОСОБА_6 і пішов в смт. Пулини. Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнає повністю і зазначив, що її він відшкодував повністю, щодо моральної шкоди позов визнав частково.

Дослідивши матеріали справи, допитавши обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні вказав, що 21 жовтня 2017 року близько 03 години 40 хвилин, він перебував в якості пасажира у автомобілі "ВАЗ 2107", д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 Рухаючись по вул. Лесі Українки, у с. Ясна Поляна, Пулинського району, Житомирської області, ОСОБА_3 не впорався з керуванням автомобіля, внаслідок чого автомобіль занесло і вони з"їхали в кювет, де зіткнулися зі стовпом. Внаслідок ДТП йому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, від чого він втратив свідомість, прийшов до тями від надання допомоги сторонніми особами. ОСОБА_3 на місці ДТП не було. Заявлений цивільній позов підтримав у повному обсязі. Однак зазначив, що матеріальну шкоду обвинувачений відшкодував йому повністю;

- висновком судово-медичної експертизи № 2728 від 15.12.2017 року, з якого вбачається, що 21.10.2017 року о 04 год. 20 хв. ОСОБА_6 був доставлений машиною швидкої медичної допомоги "Центр екстренної медичної допомоги та медецини катастроф" до приймального відділення комунального закладу Пулинської районної ради "Центральна районна лікарня", про що свідчить супровідний листок №186, з попереднім діагнозом лікаря швидкої медичної допомоги: Політравма. Розрив печінки. Закритий перелом IV-VI ребер зліва. Травматичний шок ІІ ступеня. Запах алкоголю та був госпіталізований в травматологічне відділення, де після відповідного обстеження та надання оперативної медичної допомоги у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки - переломів 5,6,7,8,9 ребер, ускладнених правобічним гематораксом (наявність крові в плевральній порожнині) та в подальшому розвитком двобічного післятравматичного плевриту (запалення вісцеральної плеври), забою правої легені; закритої тупої травми живота - розриву лівого купала діафрагми зі зміщенням внутрішніх органів в ліву плевральну порожнину, розривів селезінки, котрий ускладнився розвитком гемоперитонеумом (наявність крові в черевній порожнині). Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (их) предмета (ів), не залишивши в ньому яких-небудь специфічних та характеризуючих ознак дозволяючих ідентифікувати його контактуючу слідоутворюючу поверхню та могли утворитися при обставинах та в термін, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення. Встановлення механізму утворення тілесних ушкоджень, в тому числі і місце положення осіб в салоні автомобіля вирішується комплексною судово-медичною та автотехнічною-трасологічною експертизами.

Згідно досудової доповіді відносно ОСОБА_3 Пулинського РС з питань пробації ЦМУ ПВКПП Міністерства юстиції від 11.06.2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства, його виправлення без позбавлення або обмеження волі небезпеку для суспільства (у тому числі і для окремих осіб) не становить. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив злочини, які відносяться до категорії невеликої тяжкості та тяжкого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Як особа обвинувачений ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має молодий вік, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням наведених вище обставин, думки потерпілого, який не наполягає на призначенні суворого покарання, однак вважав за необхідне позбавити обвинуваченого права керування транспортними засобами, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.ст. 70, 75, 76 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в сумі 8 669,34 грн., яка полягає у витратах, понесених потерпілим на лікування, на підтвердження чого надано чеки та моральну шкоду в розмірі 40 000 грн.

Моральна шкода полягає у спричиненні йому фізичного болю, порушенні спокою сну, звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров"я, необхідності проходженні курсу реабілітації, моральних стражданнях, пов"язаних з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками після неї, виникнення дратівливості, пригніченого стану, стану депресії.

Оцінивши надані докази на підтвердження заявленого потерпілим цивільного позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів.

Моральну шкоду повинна відшкодувати особа, яка винна у її заподіянні (ст.1167 ЦК України).

Згідно роз"яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про задоволення позову в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд оцінює характер вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних ), яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), глибину фізичних і моральних страждань, спричинених потерпілому ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує моральні страждання, пов"язані з перенесеним потерпілим фізичним болем, моральні переживання з приводу ушкодження здоров"я, вимушених у його житті змінах, у необхідності додаткових зусиль для відновлення попереднього стану здоров"я, виходячи з положень ст.ст.23, 1167 ЦК України та дотримуючись засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер, та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди в сумі 40 000 грн. є суттєво завищеним, тому вважає стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну (немайнову) шкоду в розмірі - 25 000 (двадцять п"ять) тисяч гривень.

У задоволенні цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 8669,34 грн., відмовити, оскільки ОСОБА_3 відшкодував її повністю, що підтверджується розпискою ОСОБА_6 від 16.05.2018 року.

Накладений арешт на автомобіль марки "ВАЗ-2107", н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить ОСОБА_8 , жительці: АДРЕСА_2 , шляхом заборони володіння, розпорядження та користування, ухвалою слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2017 року - підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приходить до висновку, що застосований до ОСОБА_3 , відповідно до ухвали слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 30.04.2018 року, запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Відповідно до ст. 126 КПК України, процесуальні витрати за проведення експертизи технічного стану автомобіля № 3/1040 від 14.11.2017 року в розмірі 790 грн. 96 коп. та експертизи механізму та обставин скоєння ДТП № 3/1227 від 19.12.2017 року в розмірі 790 грн. 96 коп (отримувач УДКСУ у м. Житомирі (м.Житомир), банк отримувача: ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код ЗКПО 38035726, рахунок 0002, код класифікації доходів 24060300), підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135, ч.2 ст.286 КК України та за цими статтями кримінального Закону призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.135 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 286 КК України - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк - 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк тривалістю-1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Червоноармійськ, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 25 000 грн. (двадцять п"ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме - запобіжний захід у виді особистого зобов"язання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Червоноармійськ, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи технічного стану автомобіля № 3/1040 від 14.11.2017 року в розмірі 790 грн.96 коп. та експертизи механізму та обставин скоєння ДТП № 3/1227 від 19.12.2017 року в розмірі 790 грн. 96 коп (отримувач УДКСУ у м. Житомирі (м.Житомир), банк отримувача: ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код ЗКПО 38035726, рахунок 0002, код класифікації доходів 24060300), а всього 1581 грн. 92 коп.

Накладений арешт на автомобіль марки "ВАЗ-2107", н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить ОСОБА_8 , жительці: АДРЕСА_2 , шляхом заборони володіння, розпорядження та користування, ухвалою слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2017 року - скасувати.

Після набрання вироком законної сили, визнаний в кримінальному провадженні речовим доказом автомобіль марки "ВАЗ 2107", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Пулинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, підлягає поверненню власнику ОСОБА_8 .

На вирок суду до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1