справа № 753/3554/18
провадження № 1-кп/753/1081/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0012419 від 24.11.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, працюючого неофіційно таксистом в службі таксі «Уклон», судимого 14.12.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 23.11.2017 року, приблизно о 10.40 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Combo», державний номер НОМЕР_1 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, маючи технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, рухаючись проїзною частиною по вулиці Брацлавська, в напрямку до вулиці Славгородська, в Дарницькому районі міста Києва, по другорядній дорозі, на перехресті нерівнозначних доріг, не дав дорогу транспортному засобу, який наближався до вказаного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, а саме автомобілю марки «ЗАЗ-Daewoo», державний номер НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням ОСОБА_9 , що призвело в подальшому до зіткнення зазначених автомобілів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому - пасажиру автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки: перелому правої ключиці в середній третині (зі зміщенням уламків), які відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, де вказано, що «перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками», а також вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, що означає, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висунутого проти нього в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, підтвердив викладені в ньому обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 про стягнення на її користь спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 33833 грн. 98 коп. та моральної шкоди у розмірі 20000 грн. визнав в повному обсязі. Відшкодував частково матеріальну шкоду в розмірі 402 грн. Суду пояснив, що 23.11.2017 року, приблизно о 10.40 год., він рухався на автомобілі «Opel Combo» по другорядній дорозі, по вулиці Брацлавська в м. Києві та через неуважність на перехресті доріг не надав переваги в русі автомобілю «ЗАЗ-Daewoo», який рухався по вулиці Славгородська, в місті Києві. При цьому коли він під`їзжав до перехрестя доріг, то дорожний знак 2.1 «Дати дорогу», він бачив, але не помітив автомобіль «ЗАЗ-Daewoo» та не переконався, що немає автомобілю, почав виконувати маневр. Особа, яка знаходилася в автомобілі «ЗАЗ-Daewoo», отримала травму. Уточнив, що у разі призначення штрафу, здатен його сплатити. Працював на двох роботах, але сортувальником в ТОВ «Нова пошта» на даний час вже не працює, а лише залишився працювати таксистом в службі таксі «Уклон».

Враховуючи, що ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у висунутому проти нього кримінальному обвинуваченні визнав повністю, суд, розцінюючи його показання як об`єктивні, та такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, з`ясувавши правильність розуміння змісту цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції учасників судового провадження та роз`яснивши їм про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, розглянув справу за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитавши обвинуваченого, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, необережним, конкретні обставини справи, а саме розмір майнової шкоди, завданої злочином, та те, що потерпілій шкода відшкодована в незначному розмірі, хоча у обвинуваченого було достатньо часу для відшкодування шкоди у повному обсязі, обвинуваченим було грубо порушені правила дорожнього руху України та вимоги дорожнього знаку, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше судимий, працює неофіційно, а тому має дохід, неодружений, на утриманні дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом «розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, стан відміни».

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який зазначив, що здатен сплатити штраф у разі його призначення, обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням майнового стану винного, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, та вчинення злочину невеликої тяжкості, суд відповідно до ст. 53 та ст. 65 КК України вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Суд також вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів на мінімальний строк, оскільки з урахуванням характеру злочину обвинуваченим було грубо порушені правила дорожнього руху України та вимоги дорожнього знаку. Суд призначає додаткове покарання у мінімальному розмірі, оскільки даних про те, що ОСОБА_3 раніше порушував Правила дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, або до іншого адміністративного правопорушення, пов`язаного з порушенням Правил дорожнього руху України, суду не надано.

Ствердження сторони захисту про те, що робота в службі таксі для ОСОБА_3 є єдиним джерелом для існування та застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його можливості відшкодувати шкоду, яка спричинена потерпілій, не може бути прийнята судом як підстава для не застосування до нього додаткового покарання, оскільки суд вважає таке ствердження лише способом захисту від призначення обвинуваченому додаткового покарання з огляду на те, що за весь час досудового розслідування та судового слідства, обвинувачений ОСОБА_3 , працюючи, з його слів на двох роботах, як в службі таксі, так і сортувальником в ТОВ «Нова пошта», не намагався відшкодувати потерпілій шкоду, а лише в день закінчення судового розгляду відшкодував менше 1 % від суми спричиненої шкоди, що є незначним розміром. Крім того даних про те, що для обвинуваченого керування транспортним засобом є основним джерелом існування, матеріалами кримінального провадження не доведено.

При вирішення цивільного позову суд виходить з того, що позов потерпілої обвинувачений визнав у повному обсязі, частково відшкодував у розмірі 402 грн., тому відповідно ст. ст. 128, 129 КПК України, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 33431 грн. 98 коп. (33833,98 402) та моральної шкоди у розмірі 20000 грн. підлягають задоволенню.

Оскільки за подачу позову в частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди потерпілою сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., то у зв`язку із задоволенням позовних вимог про стягнення моральної шкоди, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, ст. 141 ЦПК України з засудженого ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь потерпілої ОСОБА_7 сплачений нею судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а саме речові докази: автомобіль марки «Opel Combo», державний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_10 , необхідно залишити останньому; автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», державний номер НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_11 , необхідно залишити останньому.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, у зв`язку із чим з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати з проведення судових автотехнічних експертиз №12-1/3001 від 09.02.2018 року у розмірі 1716 грн., №12-1/3002 від 09.02.2018 року у розмірі 1716 грн., №12-1/305 від 20.02.2018 року у розмірі 2002 грн., судово-медичної експертизи № 1932/е від 22.12.2017 року у розмірі 1974 грн. 70 коп.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 129, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, ст. 141 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот грн.) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України при складанні покарань, покарання за новим вироком у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот грн.) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік та покарання, призначене за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у виді позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням з іспитовим строком у два роки, виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІН НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 33431 грн. (тридцять три тисячі чотириста тридцять одну грн.) 98 коп. та моральну шкоду у розмірі 20000 грн. (двадцяти тисяч грн.)

Речові докази: автомобіль марки «Opel Combo», державний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_10 , залишити останньому; автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», державний номер НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_11 , залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІН НОМЕР_3 , на користь держави витрати на залучення експерта з проведення судових автотехнічних експертиз №12-1/3001 від 09.02.2018 року у розмірі 1716 грн., №12-1/3002 від 09.02.2018 року у розмірі 1716 грн., №12-1/305 від 20.02.2018 року у розмірі 2002 грн., судово-медичної експертизи № 1932/е від 22.12.2017 року у розмірі 1974 грн. 70 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1