справа № 489/3411/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/531/18
УХВАЛА
Іменем України

31 липня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

встановив:
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.06.2018 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, який спливає 02.08.2018.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів. На підтвердження ризиків прокурором вказано, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, не має місця роботи, неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що доводить наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Крім того, після повідомлення йому підозри та зобов`язання з`явитися до органу досудового розслідування не з`явися, у зв`язку із чим обвинуваченого було оголошено в розшук. Він не пов`язаний постійним місцем проживання, міцними соціальними зв`язками, що дає достатні підстави вважати про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Також, з урахуванням особистості обвинуваченого, його судимостей, існує ризик впливу на свідка ОСОБА_7 .
Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували вказуючи на відсутність доказів у підтвердження ризиків, зазначених в клопотанні, не підтвердження потерпілим, якого було допитано в судовому засіданні, причетності обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення та не переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування, так він знаходився в лікарні, ув`язку із чим просили застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, в п.103 справи «Анатолій Руденко проти України» (заява № 50264/08) Європейський суд з прав людини вказав, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин.
Залишаються ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та впливу на свідка ОСОБА_7 , тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, раніше неодноразово судимий, в т.ч. за вчинення злочинів пов`язаних із застосуванням насильства та заподіяння смерті іншій людині, у ході досудового розслідування переховувався від слідства, у зв`язку із чим оголошувався в розшук. Крім того, обвинувачений не працює, не має постійного джерела доходів та місця проживання в м. Миколаєві, а також міцних соціальних зв`язків, а адреса його проживання в АДРЕСА_1 не підтверджена доказами. Крім того, судовий розгляд триває та в кримінальному провадженні не допитано усіх свідків, в т.ч. ОСОБА_7 , та не досліджено письмові докази.
За таких обставин, є доведеними наявність вказаних ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
З огляду на наведене, клопотання захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 314, 372 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 28 вересня 2018 (включно).
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор".
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1