Дата документу 26.07.2018 Справа № 554/5680/18
Єдиний унікальний номер справи: №554/5680/18
Провадження № 1-кс/554/6775/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.07.2018 року м.Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого спеціальної поліції слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна , -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що з листопада 2017 року ОСОБА_4 перебуває на посаді начальника Подільського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, тобто являється керівником органу державної виконавчої служби.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про державну службу» керівник державної служби зобов`язаний, зокрема, під час виконання посадових обов`язків керуватися публічними інтересами, суворо дотримуватися і забезпечувати дотримання Конституції, законів України та інших нормативно-правових актів, чітко формулювати накази (розпорядження) та доручення, перевіряти точність і своєчасність їх виконання, належним чином організовувати роботу державних службовців, забезпечувати ефективне виконання завдань, що поставлені перед державним органом.

05.11.2011 Ленінським (нині Подільським) ВДВС Полтавського МУЮ накладено арешт на нерухоме майно за адресою: м. Полтава, проспект 2, буд. 13, яке належить гр. ОСОБА_5

07.06.2018 до робочого кабінету начальника Подільського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_4 , який знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Чураївни, 1/1, звернувся представник за довіреністю гр. ОСОБА_5 ОСОБА_6 з приводу обговорення питання щодо зняття арешту з нерухомого майна у виконавчому провадженні, яке перебуває у підпорядкованому ОСОБА_4 відділі виконавчої служби, борг за який вже сплачено.

В ході розмови 07.06.2018 ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та метою протиправного особистого збагачення, перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явив незаконну вимогу громадянину ОСОБА_6 про надання 10 тис. грн. за вирішення зазначеного питання.

Розуміючи, що без передачі на вимогу ОСОБА_4 неправомірної вигоди останній не вчинятиме будь-яких дій щодо зняття арешту, ОСОБА_6 був вимушений погодитись на вказану незаконну вимогу.

Вважаючи вказані дії ОСОБА_4 незаконними, ОСОБА_6 24 червня 2018 року звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів.

19.07.2018 близько 12 год. 00 хв., за попередньою домовленістю ОСОБА_6 прибув робочого кабінету ОСОБА_4 з приводу обговорення питання щодо зняття арешту з нерухомого майна гр. ОСОБА_5 . В ході розмови ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та метою протиправного особистого збагачення, перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 , діючи під контролем правоохоронних органів пред`явив вимогу ОСОБА_6 про передачу раніше вказаної суми коштів, тобто 10 тис. грн., при цьому обумовивши місце зустрічі 20.07.2018 у його, ОСОБА_4 , робочому кабінеті.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, 20.07.2018 близько 12 год. 30 хв. начальник Подільского ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_4 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та метою протиправного особистого збагачення, у своєму службовому кабінеті Подільського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Чураївни, 1/1, отримав для себе від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 10 тис. грн., за зняття арешту, накладеного на нерухоме майно гр. ОСОБА_5 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України.

20.07.2018 року по даному кримінальному провадженні в порядку ст. 208 КПК України був затриманий підозрюваний у вчиненні злочину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час обшуку затриманого ОСОБА_7 вилучено: кошти в сумі 71 гривня наступними купюрами:

1) 1 гривня серія №УП7284635;

2) 2 гриві серія №ТЖ1518481;

3) 10 гривень серія №МА3849440;

4) 2 гриві серія №СП4172232;

5) 2 гриві серія №РВ3734984;

6) 2 гриві серія №СВ6104273;

7) 50 гривень серія №ФЗ1656993;

8) 2 гриві серія №ТИ5430908.

27.01.2018 року винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказаного майна та воно поміщено на зберігання до кімнату речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області.

На даний час у кримінальному провадженні існує обґрунтована необхідність запобіганню можливості пошкодження, перетворення та відчуження вищевказаного майна, яке може бути реалізовано тільки шляхом накладення арешту на це майно.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.ч.2,3,4 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення(цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям. Зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Вище перелічені речі, у розумінні ст. 98 КПК України є об`єктами, які зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а отже являються речовими доказами у даному кримінальному провадженню.

Враховуючи мету збереження речових доказів,відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення(цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, необхідним є накладення арешту на вищевказане майно.

На даному етапі досудового розслідування потреби кримінального провадження виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання його пошкодженню, перетворенню та відчуженню, що може перешкодити кримінальному провадженню.

У свою чергу, заборона розпорядження власнику вказаним майном, буде співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого спеціальної поліції слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на вилучені 20.07.2018 року: кошти в сумі 71 гривня наступними купюрами: 1 гривня серія №УП7284635; 2 гривні серія №ТЖ1518481; 10 гривень серія №МА3849440; 2 гривні серія №СП4172232; 2 гривні серія №РВ3734984; 2 гривні серія №СВ6104273; 50 гривень серія №ФЗ1656993; 2 гривні серія №ТИ5430908.

Залишити на зберіганні в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, що по вул. Сковороди 2б в м. Полтава, вищевказані речові докази.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1