Справа № 199/7265/18
У Х В А Л А
іменем України
22 вересня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме викрадення чужого майна поєднаний з прониканням в інше житло, ніде не працює, не має постійного доходу, на утриманні дітей не має, що до останнього не може бути застосовано інший менш суворий запобіжний захід відповідно до п.п. 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків, передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки останній раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення тяжких злочинів, а також той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк від 3 до 6 років.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_7 і його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання. ОСОБА_4 пояснив, що він визнає себе винуватим у вчинені кримінального правопорушення за обставин, зазначених у повідомленні про підозру, однак разом з захисником просить під варту підозрюваного до вироку суду не брати, оскільки в нього хвора матір і він нікуди переховуватися не буде.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

22 вересня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме 10.01.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпра, за ч. 1 ст. 263, 75, 76 КК України, до покарання в вигляді 5 років позбавлення волі, з іспитовим терміном 3 роки, у період відбування покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і у вересні 2018 року вчинив кримінальне правопорушення, з корисливих мотивів, а саме кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, 21.09.2018, близько о 14 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з прониканням у житло, у період часу з 14 годин 00 хвилин по 15 годин 00 хвилин 21.09.2018, прибув до будинку АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з прониканням до житла, діючи умисно, з корисливих мотивів 21.09.2018 року, у період часу з 14 годині 00 хвилини по 15 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився на сходовому майданчику на сьомому поверху будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, вчиняючи корисливий злочин, шляхом механічної дії відкрив за допомогою раніше взятої фомки вхідні двері квартири АДРЕСА_2 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 проник через відчинені двері в одну із кімнат квартири АДРЕСА_3 , де взяв з шафи два мобільних телефонна які поклав в сумку чорного кольору одіту на ньому через плече та помітив на столі ноутбук марки (Asus A52DR) планшет марки (Asus ) планшет марки (Lenova- S6000) фотоапарат марки (Sony) та поклав до сумки синього кольору яка знаходилося в даній кімнаті. Після чого утримуючи при собі викрадені речі останній намагався винести викрадене майно за межі квартири. Однак його було затримано господарями квартири, які запобігли злочинним діям ОСОБА_4 , тобто останній не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі.
21 вересня 2018 року цей факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001803 і в цей же день ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд виходить з того, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення є обґрунтованою та в достатньому обсязі, окрім визнання самим підозрюваним, підтверджується наданими слідчим доказами:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ;

-протоколами огляду місця події від 21 вересня 2018 року;

-протоколами допиту потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 ;

Наведені докази, які отримані з дотриманням порядку, встановленого законом, із передбачених законом джерел, в своїй сукупності в достатній мірі доводять наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, а також обґрунтованого припущення про причетність до його вчинення ОСОБА_4 .

Той факт, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в період іспитового строку нового тяжкого кримінального правопорушення, не має постійного джерела доходу, в своїй сукупності свідчать про те, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою працездатного віку та відсутність документально підтверджених відомостей про наявність у підозрюваного тяжких невиліковних хвороб;

4) наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків;

5) відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу;

6) відсутність відомостей про негативну репутацію підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має значних статків;

8) наявність у підозрюваного непогашених судимостей;

9) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Застосування тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, який закріплений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

З огляду на характер пред`явленої ОСОБА_4 підозри у замаху на вчиненні злочину, не пов`язаного з посяганням на життя чи здоров`я інших осіб, встановлені судом відомості про його особу (відсутність відомостей, що характеризували б ОСОБА_4 з негативного боку, наявність постійного зареєстрованого місця проживання), у суду відсутні підстави для висновку про те, що суспільна небезпечність ОСОБА_4 досягла такого ступеню, за якого останній підлягав би ізоляції від суспільства і на теперішній час наявний публічний інтерес, що переважав би, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи та виправдовував би утримання підозрюваного під вартою.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Разом з тим, згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням перелічених обставин, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 204, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпро, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого, який у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001803, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 20 листопада 2018 року з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , у період з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин та покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця мешкання;

зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду.

Звільнити ОСОБА_4 негайно з під варти в залу суду.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання таких обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дні проголошення ухвали.

Слідчий суддя:

22.09.2018