Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
08 травня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2018 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою ОСОБА_6 та обрано останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, яким заборонено ОСОБА_9 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 години по 10 годину.

Покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого проживання;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановлено до 25 червня 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому дійшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 25 квітня 2018 року, близько 22 год. 30 хв., він за попередньою змовою із ОСОБА_10 , маючи спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа до верхнього замка та пошкодження циліндричного механізму нижнього врізного замка, вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , проникли всередину, звідки викрали мобільний телефон марки «Хіаомі», вартістю 3000 гривень, наручний годинник марки «Apple Watch SERIES 3» вартістю 11800 гривень, грошові кошти в сумі 1200 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли, чим завдали потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду в загальному розмірі 16000 гривень.
В поданій апеляційній скарзі прокурор Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів та при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначивши її розмір 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволені клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, не врахував характер, ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Додає, що в ухвалі зазначено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, однак, згідно довідки Територіального сервісного центру Національної поліції, підозрюваний був засуджений 04.08.2002 за ч.2 ст.187, ч.2 ст.296 КК України до 4 років позбавлення волі, 14.08.2009 за ч.3 ст.289 КК України до 3 років 27 днів (14.08.2009 звільнився з місць позбавлення волі), 14.08.2017 погашена судимість, що вказує на те, що ОСОБА_6 вважається таким, що немає судимості в силу ст.89 КК України. Крім того, зазначає, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної

відповідальності за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення ставати наміру не має, а в судовому засіданні підтвердив, що ніде працевлаштований не був, що вказує на систематичне зайняття останнім злочинною діяльністю з метою отримання засобів для існування та утримання сім`ї. Стверджує, що судом не взято до уваги, що підозрюваний є жителем Львівської області, що свідчить про намір підозрюваного вчиняти інші тяжкі злочини на території іншої області. Зазначає, що ОСОБА_6 готувався до вчинення злочину, оскільки достовірно знав, що потерпіла ОСОБА_11 разом з чоловіком перебуває на відпочинку за межами України. Крім того, на системність та професійність дій ОСОБА_6 вказує спосіб скоєння злочину шляхом підбору ключа до верхнього замка та пошкодження циліндричного механізму нижнього врізного замка, вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , та наявність різного роду спеціально пристосованих знарядь для скоєння крадіжок з проникненням, які були виявлені на місці вчинення злочину в сумці підозрюваних, яку ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 намагалися знищити, викинувши з вікна квартири потерпілих. Стверджує, що обов`язок здати документи для виїзду за кордон станом на 02.05.2018 року ОСОБА_6 проігноровано. Вважає, що наявність у підозрюваного ОСОБА_6 дружини та 2-х малолітніх дітей не перешкоджає йому вчиняти злочини проти власності, цим самим отримуючи засоби для існування родини. На думку апелянта, ОСОБА_6 перебуваючи під домашнім арештом , буде продовжувати вчиняти злочини проти власності та може ухилятися від досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з ізоляцією від суспільства, не зможуть запобігти зазначеним ризикам та гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 про залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали судової справи та апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.
Із матеріалів клопотання слідчого Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 26 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього

Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, при розгляді клопотання, у відповідності до вимог ст.194 КПК України, правильно дійшов висновку про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та про те, що прокурор не довів , що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував більш м`який запобіжний захід.

Як вбачається із матеріалів судової справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор не довели того, що застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Не довів таких обставин і прокурор в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.
Крім того, слідчий та прокурор при апеляційному розгляді підтвердили, що з часу постановлення ухвали підозрюваний ОСОБА_6 викликався для проведення слідчої дії, на виклик слідчого з`явився, а також здав на зберігання паспорт для виїзду за кордон.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, постійне місце проживання, міцність соціальних зв`язків - наявність на утриманні підозрюваного двох неповнолітніх дітей, дружини інваліда дитинства , особу підозрюваного -відповідно до ст.89 КК України є раніше не судимий , дійшов обґрунтованого висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
При розгляді клопотання слідчого слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.178, 183, 181, 194 КПК України та прийняв законне і обґрунтоване рішення.
Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002473 від 26.04.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора, без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3