Справа № 369/8209/18
Провадження №1-кс/369/2619/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000146 за ознаками кримінального провадження № 0000146 від 18.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ст. 356, ч. 3 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області з клопотанням, погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000146 від 18.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що у провадженні Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000146 від 18.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Слідчий зазначив, що у ході слідства встановлено, що 23 січня 2014 року до Києво-Святошинського РВ надійшла письмова заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 27 грудня 2014 року охоронники ПП «Територія безпеки» самовільно захопили охоронюваний об`єкт, селянське господарство «Мрія», яке розташоване по вул. Радгоспна в с. Горенка, яке було під охороною АА «Апарат-Секюреті», директором якого вона є.

10 липня 2018 року слідчим на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2018 року було проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007, що перебуває в постійному користуванні селянського (фермерського) господарства «Мрія», яка розташована в межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а також споруд, які на ній знаходяться.

Під час проведеного огляду було встановлено, що на вказаній земельній ділянці знаходиться: водойма, поблизу неї розташовані два металевих вагончика, дві споруди (бесідки), дві споруди (недобудовані), ознак виконання підготовчих або будівельних робіт на вищевказаній земельній ділянці не виявлено.

10 липня 2018 року слідчим за результатами огляду земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007, що розташована в межах Горенської сільської ради, з місця проведення огляду було вилучено: дві металеві споруди (вагончики) та тентову палатку сірого кольору.

У клопотанні слідчий зазначив, що вилучені дві металі споруди (вагончики) та тентова палатка були визнані речовими доказами, і можуть бути використані, як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме вчинення самоправних дій та самовільного зайняття земельної ділянки. Вказані речі є доказами злочину, передбаченого ст. 356, ст. 197-1 КК України.

Враховуючи викладене, слідчий просив накласти арешт на дві металеві споруди (вагончики) та тентову палатку, які були вилучені 10 липня 2018 року під час проведення огляду у кримінальному провадженні № 0000146 від 18.01.2014 року із земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007, що перебуває в постійному користуванні селянського (фермерського) господарства «Мрія», яка розташована в межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; заборонити розпоряджатися та користуватися двома металевими спорудами (вагончиками), тентовою палаткою, які були вилучені 10 липня 2018 року під час проведення огляду у кримінальному провадженні № 0000146 від 18.01.2014 року із земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007, що перебуває в постійному користуванні селянського (фермерського) господарства «Мрія», яка розташована в межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник власника майна заперечувала проти задоволення клопотання.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Дослідивши письмові матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не доведено необхідності накладення арешту на вищевказані речі, які були вилучені 10 липня 2018 року під час проведення огляду у кримінальному провадженні № 0000146 від 18.01.2014 року із земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007, що перебуває в постійному користуванні селянського (фермерського) господарства «Мрія», яка розташована в межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
У клопотанні слідчий зазначив, що вилучені дві металі споруди (вагончики) та тентова палатка були визнані речовими доказами, і можуть бути використані, як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме вчинення самоправних дій та самовільного зайняття земельної ділянки. Вказані речі є доказами злочину, передбаченого ст. 356, ст. 197-1 КК України.
Згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і вид майна, що належить арештувати.
Однак, у клопотанні слідчим не вказано, які ідентифікуючі ознаки майна, яке було вилучено під час проведеного огляду 10 липня 2018 року земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007, що перебуває в постійному користуванні селянського (фермерського) господарства «Мрія», яка розташована в межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
З викладеного вбачається, що слідчим не доведено, які існують обставини, які б у свою чергу доводили потреби досудового розслідування у такий спосіб втручатися у права і свободи особи шляхом накладення арешту на вказані речі.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000146 від 18.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 3 ст. 197-1 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000146 за ознаками кримінального провадження № 0000146 від 18.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 3 ст. 197-1 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1