Справа № 1-КП/303/452/18
303/3382/18
В И Р О К
Іменем України
20 червня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Мукачеві угоду про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні № 0000897 від 13.04.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого слюсарем у ПП ОСОБА_4 , розлученого, не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3
- захисника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника, у підготовчому судовому засіданні 20 червня 2018 року.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 342 та ч.2 ст.345 КК України, за таких обставин:
ОСОБА_3 12 квітня 2018 року, близько 20:00 години перебуваючи на подвір`ї будинку по вул. Рилєєва та Суворова, діючи умисно, в той час, коли поліцейські інспектори управління патрульної поліції УПП у місті Ужгороді та Мукачеві лейтенант поліції ОСОБА_7 , лейтенант поліції ОСОБА_8 , лейтенант поліції ОСОБА_9 та лейтенант поліції ОСОБА_10 , які перебували у форменому одязі та, відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», здійснювали свої функціональні обов`язки, пов`язані із забезпеченням публічної безпеки і порядку, здійснювали розгляд заяви громадянки ОСОБА_11 про факт незаконного проникнення до її житла за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , на законні вимоги працівників патрульної поліції зупинитися не відреагував, та намагався від них втекти. Після чого, ОСОБА_3 був зупинений поліцейськими інспекторами управління патрульної поліції у місті Ужгороді та Мукачеві лейтенантом поліції ОСОБА_7 , лейтенантом поліції ОСОБА_8 та лейтенантом поліції ОСОБА_9 та запрошений до Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області для з`ясування обставин звернення гр. ОСОБА_11 . Вийшовши з службового автомобіля працівників патрульної поліції неподалік центрального входу в Мукачівський відділ поліції ГУНП в Закарпатській області, що за адресою м. Мукачево, вул. Я.Мудрого, 8, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що поліцейські інспектори управління патрульної поліції у місті Ужгороді та Мукачеві, лейтенант поліції ОСОБА_7 , та лейтенант поліції ОСОБА_8 , одягнені у формений одяг і є працівниками поліції, перебувають на службі та виконують службові обов`язки, з метою перешкоджання законної діяльності працівника поліції щодо з`ясування обставин правопорушення повідомленого ОСОБА_12 , вчинив щодо поліцейського ОСОБА_7 - інспектора роти №2 взводу №1 батальйону УПП у місті Ужгороді та Мукачеві, та ОСОБА_8 - інспектора роти №2 взводу №1 батальйону УШІ у місті Ужгороді та Мукачеві, фізично-активні дії, які виразились у опорі поліцейським ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме їх відштовхуванні, не виконанні вказівок пройти в Мукачівський ВП ГУНП в Закарпатській області.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 342 КК України опір працівникові правоохоронного оргнау, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
Крім цього, ОСОБА_3 цього ж дня, о 20 год. 15 хв. по 20 год. 19 хв., знаходячись неподалік центрального входу в Мукачівський відділ поліції ГУНП в Закарпатській області, що за адресою м. Мукачево, вул. Я.Мудрого, 8, ОСОБА_3 , діючи умисно,усвідомлюючи, що поліцейські інспектори управління патрульної поліції УПП у місті Ужгороді та Мукачеві, лейтенант поліції ОСОБА_7 , та лейтенант поліції ОСОБА_8 , одягнені у формений одяг і є працівниками поліції, перебувають на службі та виконують службові обов`язки, вчинив щодо поліцейського ОСОБА_7 - інспектора роти №2 взводу №1 батальйону УПП у місті Ужгороді та Мукачеві, та ОСОБА_8 - інспектора роти №2 взводу №1 батальйону УПП у місті Ужгороді та Мукачеві, фізичне насильство, а саме наніс удар головою в обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження у виді синця над верхньою губою. Вказані тілесні ушкодження, у відповідності до висновку експерта №166/2018 від 07.05.2018 виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму спричинення, можливо внаслідок удару головою в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 . По давності виникнення можуть вкладатися в дату події що мала місце 12.04.2018 року та відноситься до групи легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та стійку втрату працездатності. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , наніс ОСОБА_8 декілька ударів зажатою в кулак рукою спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин правої половини обличчя, та вкусив ОСОБА_8 в праве плече, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді укушеної рани правого плеча. Вказані тілесні ушкодження, у відповідності до висновку експерта № 158/2018 від 14.05.2018 виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, чим можуть бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини та від дії твердих тупогранних предметів по механізму здавлення (укушена рана), чим можуть бути зуби сторонньої людини. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, що мала місце 12.04.2018 року та відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я на строк більше 6 але не більше як 21 день.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 345 КК України насильство щодо працівника правоохоронного органу, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором у присутності захисника, оскільки потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали свою письмову згоду за укладення такої угоди.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000897 від 13.04.2018 року, на підставі ст. ст. 468,469, 472 КПК України, у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , уклали угоду про визнання винуватості, із зазначенням сторін, формулюванням обвинувачення та його правової кваліфікації, із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини. ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України за вказаних обставин. Між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором в угоді досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 342 КК України у вигляді 1 рік 6 місяців обмеження волі, за ч.2 ст.345 КК України у вигляді 2 роки обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода підписана підозрюваним у присутності захисника та прокурором. Потерпілі дали згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого просить затвердити угоду про визнання винуватості та призначити його підзахисному узгоджене сторонами покарання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Потерпілі: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не виявили бажання бути присутніми у підготовчому судовому засіданні, про що подали відповідні заяви в яких підтвердили факт наданння ними письмової згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Жодних претензій до обвинуваченого не мають, цивільний позов не заявили.
Заслухавши учасників судового провадження, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, вивчивши зміст угоди про визнання винуватості, суд встановив наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Згідно з положеннями п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмої згоди прокурору на укладення ними угоди.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент, після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Угода про визнання винуватості, укладалася за участі захисника, відповідно до вимог ст. 52 КПК України.
Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, - опір працівникові правоохоронного оргнау, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, який відповідно до приписів ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а відтак підпадає під дію ч.4 ст. 469 КПК України.
Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, - насильство щодо працівника правоохоронного органу, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, який відповідно до приписів ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а відтак підпадає під дію ч.4 ст. 469 КПК України.
Узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості міра покарання установлена в межах санкції ч.2 ст. 342 та ч.2 ст. 345 КК України, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та з урахуванням особи обвинуваченого.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч.2 ст. 50 КК України мета кримінального покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання. Із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України (у редакції Закону від 07.09.2016 р. N 1492-VIII).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази: DVD диски з відеозаписом з камер спостереження фасаду адмінбудівлі Мукачівського ВП ГУНП події 12.04.2018 року та DVD диски з відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів, патрульного УПП, потерпілого ОСОБА_7 та інспектора УПП, свідка ОСОБА_9 приєднані до матеріалів кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.314, 372, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури, молодшим радником юстиції ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену 20 червня 2018 року в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 за письмової згоди потерпілих: ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого слюсарем у ПП ОСОБА_4 , розлученого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України, призначивши йому узгоджену сторонами угоди міру покарання:
- за ч.2 ст.342 КК України у виді обмеження волі 1 рік 6 місяців;
- за ч.2 ст.345 КК України у виді обмеження волі 2 роки;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України (у редакції Закону від 07.09.2016 р. N 1492-VIII), 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази: DVD диски з відеозаписом з камер спостереження фасаду адмінбудівлі Мукачівського ВП ГУНП події 12.04.2018 року та DVD диски з відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів, патрульного УПП, потерпілого ОСОБА_7 та інспектора УПП, свідка ОСОБА_9 приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1