ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/17/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах

Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2018 року ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин. Свої вимоги мотивує тим, що клопотання слідчого не відповідає вимогам закону, також у ньому не наведено ризиків, не доведена сама їх наявність. В зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити. Наголошує, що судом не враховано, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, навчається в ДНЗ Почаївське ВПУ, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, а саме батьків, брата, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Стверджує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, але прокурором не було доведено цього. Стосовно пропуску строку оскарження вказує, що повний текст ухвали оголошено 01.10.2018 року о 17:30год., але повного тексту станом на день подання апеляційної скарги ще не отримано, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні з 01.10.2018 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та міркування захисника і законного представника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а доводи захисника безпідставними, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів з`ясувала наступне.

Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 26 вересня 2018 року з наведених захисником підстав та з урахуванням наданих ним в ході апеляційного розгляду документів про її стаціонарне лікування лікування починаючи з 01 жовтня 2018 року, колегія суддів вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Згідно оскарженої ухвали, слідчий суддя визнав установленим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Також, слідчим суддею встановлено, що враховуючи обставини вчиненого правопорушення, у випадку незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, існують ризики, що він, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, зможе переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри є вірними, оскільки вони підтверджуються даними протоколів огляду місця події від 24.09.2018 року, протоколом добровільної видачі речей ОСОБА_11 від 24.09.2018 року, протоколом добровільної видачі речей ОСОБА_12 від 24.09.2108 року, протоколом добровільної видачі речей ОСОБА_7 від 24.09.2018 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколами допитів учнів ПТУ, протоколом допиту в якості підозрюваного ОСОБА_7 , а також сукупністю інших матеріалів досудового розслідування, дані яких узгоджуються між собою та свідчать про наявність обставин, які в сукупності вказують, що ОСОБА_7 можливо, вчинив інкримінований йому злочин і це є достатнім для визнання пред`явленої підозри обґрунтованою.

Таким чином, матеріали провадження містять достатні відомості, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у інкримінованому злочині.

Також, встановлені в ході судового розгляду обставини в сукупності свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам.

Окрім того в даному випадку, суд вірно врахував характеризуючі особу ОСОБА_7 дані і те, що він підозрюється у вчиненні злочину, який становить підвищену суспільну небезпечність.

На переконання колегії суддів, за встановлених обставин слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що застосування до підозрюваного тримання під вартою в даному випадку відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі підозрюваного, і на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є виправданим та необхідним для досягнення завдань кримінального провадження. Як і висновок про відсутність необхідності визначення розміру застави відносно ОСОБА_7 .

Оцінюючи доводи захисту про неправомірність застосування слідчим суддею до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки слідчий суддя крім даних про особу підозрюваного, який є неповнолітнім і навчається в професійно-технічному закладі, обґрунтовано врахував також доводи клопотання слідчого про конкретні обставини справи, а саме, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину, а саме закінченого замаху на вбивство, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

На переконання колегії суддів, в даному випадку рішення слідчого судді не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що з урахуванням даних про особу підозрюваного та обставин вчинення злочину, слідчий суддя прийшов до вірного висновку щодо застосування у даному випадку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Погоджуючись з таким рішенням колегія суддів вважає, що воно відповідає вимогам КПК України, а тому підстави для скасування цього судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,194,404,407,422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2018 року без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи