Номер провадження 1-кп/643/72/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2018 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

цивільного позивача ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001064 від 05.03.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Ферія, Халвачаурського району, Аджарії, громадянина України, освіта вища, одруженого, раніше не судимого, приватного підприємця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 04.03.2015 року, приблизно о 13.00 годині, керуючи технічно справним автомобілем «Тойота Камрі», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , слідував по Салтівському шосе зі сторони вул. Академіка Павлова в сторону пр. 50-річчя СРСР (нині пр. Льва Ландау) у м. Харкові. В процесі руху ОСОБА_9 в порушення вимог п.п.1.5., 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

-п.16.6 «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч»,

перед поворотом ліворуч на пр. 50-річчя СРСР (нині пр. Льва Ландау) не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхавши на зустрічну смугу, не дав дорогу автомобілю «Фольксваген Кадді», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку, прямо на зелений сигнал світлофора і скоїв з ним зіткнення, в результаті чого пасажиру автомобіля «Фольксваген Кадді» ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 207-А/15 від 20.03.2015 року заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого осколкового перелому зовнішнього мищелка великогомілкової кістки, закритий перелом V п`ясткової кістки.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 818/15 від 28.09.2015 року в умовах місця пригоди водій автомобіля «Тойота Камрі» ОСОБА_9 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України.

В умовах місця події водій автомобіля «Тойота Камрі» ОСОБА_9 мав технічну можливість попередити зіткнення шляхом виконання вимог п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України.

В діях водія автомобіля «Тойота Камрі» ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з настанням цієї пригоди.

Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження виразилося в тому, що ОСОБА_9 перед поворотом ліворуч на пр. 50-річчя СРСР (нині пр. Льва Ландау) не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхавши на зустрічну смугу, не дав дорогу автомобілю «Фольксваген Кадді», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку, прямо на зелений сигнал світлофора і скоїв з ним зіткнення, в результаті чого пасажиру автомобіля «Фольксваген Кадді» ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Порушення Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, враховуючи, що з дня порушення кримінальної справи минув 3-річний термін. Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 29.09.2015 р. залишити без розгляду, зняти арешти, накладені у цивільному провадженні. ОСОБА_9 не заперечує проти закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; скасувати арешт майна підзахисного ОСОБА_9 , а саме: житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 , земельної ділянки за даною адресою, загальною площею 469 кв.м, нежитлової будівлі літ. «Л-І», загальною площею 84,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено згідно з ухвалою суду від 25.12.2015 року. В обґрунтування клопотання зазначив, що під час досудового розслідування було встановлено та підтверджено під час судового розгляду справи, ДТП була скоєна 04.03.2015 року у м. Харкові на перехресті вул. Салтівське шосе та пр. 50 років СРСР з автомобілями під керуванням потерпілого ОСОБА_6 та його підзахисним. Цей факт не оспорює жодна із сторін. Даний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Враховуючи, що на теперішній час обвинувального вироку суду, який би набрав законної сили відносно ОСОБА_9 немає, з моменту скоєння злочину минуло більше трьох років, вважає, що ОСОБА_9 має бути звільнений від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно вчинення ним злочину повинно бути закрите.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання своїх захисників, також просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, цивільний позов залишити без розгляду, про що надав письмову заяву.

Прокурор ОСОБА_3 також вважає, що клопотання захисників та обвинуваченого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 286 КК України закриттю за вказаних обставин.

Потерпіла ОСОБА_5 , представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 та цивільний позивач ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення даного клопотання та закриття провадження по справі, враховуючи поведінку обвинуваченого.

Суд, заслухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КПК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження 04 березня 2015 року.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, цей злочин є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст. 49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно з обвинувальним актом 04 березня 2015 року і ця обставина під час розгляду справи не заперечувалася.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисників та обвинуваченого, закінчився трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні та в його письмовій заяві від 20.06.2018 року, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявлених клопотань та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 , з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_9 є злочином невеликої тяжкості, та з моменту скоєння злочину минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисників та обвинуваченого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити і звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ухвалою суду від 03.02.2017 р. залучене в якості третьої особи за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, та за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст. 286 КК України, - Приватне Акціонерне Товариство «Страхова Компанія «Україна».

Враховуючи вимоги ст.ст. 128-129 КПК України, суд роз`яснює потерпілій ОСОБА_5 та цивільному позивачу ОСОБА_6 їх право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_9 в порядку цивільного судочинства та залишає позов ОСОБА_5 та позов ОСОБА_6 , які були пред`явлені в даному кримінальному провадженні, без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим клопотання захисників задовольнити та скасувати заходи забезпечення цивільного позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.12.2015 року, якими заборонено відчуження, передачу в заставу, перереєстрацію житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 , земельної ділянки за даною адресою, загальною площею 469 кв.м, нежитлової будівлі літ. «Л-1», загальною площею 84,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_9 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 21.11.1996 р., ідентифікаційний код НОМЕР_4 ).

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 128, 174, 284, 288, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно останнього закрити, у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах провадження.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_9 , третя особа - Приватне Акціонерне Товариство «Страхова Компанія «Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, витрат на правову допомогу - залишити без розгляду, роз`яснивши їй право на звернення в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9 , третя особа - Приватне Акціонерне Товариство «Страхова Компанія «Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду, роз`яснивши йому право на звернення в порядку цивільного судочинства.

Скасувати заходи забезпечення цивільного позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.12.2015 року, якими заборонено відчуження, передачу в заставу, перереєстрацію житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 , земельної ділянки за даною адресою, загальною площею 469 кв.м, нежитлової будівлі літ. «Л-1», загальною площею 84,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_9 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 21.11.1996 р., ідентифікаційний код НОМЕР_4 ).

Стягнути з ОСОБА_9 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , в доход держави судові витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 207/15 від 27.05.2015 2762 (дві тисячі сімсот шістдесят дві) грн. 10 коп., на проведення судової автотехнічної експертизи № 818/15 від 28.09.2015 року - 736 (сімсот тридцять шість) грн. 56 коп., на проведення комплексної судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 9650/9654/9655 від 30.10.2015 4164 (чотири тисячі сто шістдесят чотири) грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1