ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/212/17 Провадження по справі № 1-кп/514/5/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора : ОСОБА_3 ,
обвинуваченого : ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Тарутине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 02 лютого 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого
27.02.2012 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.186, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 3 роки,
23 липня 2013 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст. 249 КК України та підвергнуто до покарання у вигляді штрафу в доход держави в сумі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 гривень з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого, судимість якого не знята та не погашена в законному порядку,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він, будучи раніше засудженим вироком Ренійського районного суду Одеської області від 27.02.2012 року за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 186, ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75-76 КК України із іспитовим строком 3 роки, судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена, який з 05.04.2012 року по 16.01.2017 року перебуває на обліку Ренійського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, 01.02.2016 року в проміжок часу з 22 годин до 23 години 50 хвилин, більш точного часу не вдалось встановити, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через присадибну ділянку, таємно, проник до господарських будівель, які знаходяться на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно, з корисливих мотивів викрав кобилу червоної масті віком більше 12-ти років, вартістю 14 000,00 грн., коня червоної масті віком більше 2-х років, вартістю 12 000,00 грн., кормоподрібнювач «Эликор-1» вартістю 1320,00 грн., упряж вартістю 60,00 грн., та з подвір`я вказаного домоволодіння дерев`яну гужову повозку, вартістю 1500,00 грн., а всього викрав майна на суму 28 880,00 грн., яке належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 28 880,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, що він дійсно 01.02.2016 року в проміжок часу з 22 годин до 23 години 50 хвилин через присадибну ділянку, таємно, проник до господарських будівель, які знаходяться на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно, з корисливих мотивів викрав кобилу червоної масті, коня червоної масті, кормоподрібнювач «Эликор-1, упряж та дерев`яну гужову повозку яке належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.
Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винним в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.
В судовому засіданні встановлено, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину (п.1).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання, особу винного і вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Окрім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги вчинення ним злочину в період іспитового строку, будучи засудженим вироком Ренійського районного суду Одеської області від 27.02.2012 року за вчинення попереднього злочину до позбавлення волі, а тому в силу положень ч. 3 ст. 78 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, а саме за сукупністю вироків.
Враховуючи, що до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам переховатися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне з дня проголошення вироку і до набрання вироком законної сили застосувати запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.
Потерпілою ОСОБА_6 в кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди по кримінальному провадженню, в якому остання просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду (збитки) в розмірі 28 800 грн. 00 коп.
Прокурор цивільний позов потерпілої підтримав з урахуванням розміру матеріальної шкоди, встановленого товарознавчою експертизою.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні цивільний позов визнав.
Згідно ч. 1ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з статтею 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Так, згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
У відповідності до вимог ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова і моральна шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Встановлено, що через неправомірні дії ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_6 заподіяно матеріальні збитки на загальну суму 28 880 грн., що підтверджується висновком товарознавчої експертизи від 15 серпня 2016 року № 3953/26 та від 22 грудня 2016 року № 5785/26, відповідно до якої дійсна вартість викраденого майна, становить 28 880 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 погодився з сумою матеріальних збитків в розмірі 28 880 грн.
Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви ОСОБА_6 та стягнення на її користь з обвинуваченого матеріальних збитків в розмірі 28 880 (сорок тисяч чотириста дванадцять) грн. 00 коп.
Також з обвинуваченого необхідно стягнути документально підтверджені витрати пов`язані з проведенням товарознавчих експертиз.
Речові доказі по справі відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Ренійського районного суду Одеської області від 27.02.2012 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.
Відповідно до ст.72 ч.3 КК України вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 липня 2013 року та вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 21.08.2018 року складанню не підлягають і виконується окремо.
Застосувати до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, а саме з 13 червня 2018 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальні збитки в сумі 28 880 (двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи, на суму 2 114 гривень 40 копійок.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинуваченому, захиснику і прокурору вручити негайно після його проголошення та направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_1