Провадження № 11-кп/792/514/18
Справа № 687/498/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000088 від 9 квітня 2018 року за апеляційною скаргою начальника Чемеровецького відділу Городоцької місцевої прокуратури на вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30 травня 2018 року, ?

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, перебуваючого на обліку у Чемеровецькому РВК, учасника бойових дій, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого в Нігинському кар`єрі, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не обиралися. Цивільний позов не заявлявся.
За вироком суду, 09 квітня 2018 року близько 02 год. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , перебуваючи на вулиці Дзержинського поблизу господарства за №5, в с.Залуччя, Чемеровецького району, Хмельницької області, виявивши біля вказаного господарства скутер марки «Кануні», без д.н.з., номер шасі НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 , синього кольору, який ОСОБА_9 залишив на деякий час без нагляду, керуючись корисливим мотивом, вирішили незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом з метою здійснення поїздки вулицями села.
Реалізуючи свій злочинний умисел, тоді ж ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою, шляхом вільного доступу, підійшли до вказаного скутера, після чого ОСОБА_7 сів за кермо, а ОСОБА_8 - на сидіння позаду нього та проїхали на вищевказаному скутері не запускаючи двигун декілька десятків метрів в напрямку мосту через річку Смотрич, в с.Залуччя, Чемеровецького району, Хмельницької області, де були виявлені працівниками Чемеровецького відділення поліції Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області та залишили транспортний засіб в непошкодженому стані.
Непогоджуючись з вироком суду першої інстанції, начальник Чемеровецького відділу Городоцької місцевої прокуратури подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
В порушення вимог Закону, суд першої інстанції при ухваленні вироку призначив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 лише основне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі, не вказавши щодо необхідності призначення чи не призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією зазначеної статті, у виді конфіскацїі майна.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши їм останнє слово та право виступу у судових дебатах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в межах поданої прокурором апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, в цій частині вирок не перевіряється.

При цьому, як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами, проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Натомість, докази вчинення злочину обвинуваченими, які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Доводи прокурора про те, що суд не вирішив питання призначення додаткового покарання, а отже вирок підлягає зміні, не знайшли свого підтвердження.

Так, як вбачається з оскарженого вироку, обвинуваченим призначено покарання за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України їх звільнено від відбування вказаного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк.

Статтею 77 КК України встановлені додаткові види покарання, які можуть бути призначені у разі звільнення від відбування покарання. До них відносяться такі додаткові покарання як: штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Конфіскація ж майна, як додаткове покарання, не може бути призначено при звільненні від відбування покарання.

Пленум Верховного Суду України у своїх роз`ясненнях, які містяться в п. 19 постанови № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

За таких умов, суд першої інстанції, правильно, призначаючи покарання обвинуваченим за ч.2 ст. 289 КК України та застосовуючи ст. 75 КК не вказав про застосування (чи не застосування) такого обов`язкового виду додаткового покарання як конфіскація майна.

Обираючи покарання ОСОБА_7 , суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання, поведінку після вчинення злочину, відсутність претензій з боку потерпілого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, визнання вини, повне відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого та вмотивовано призначив йому покарання у виді позбавленні волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку - 2 роки.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого та його позитивну характеристику по місцю проживанню, відсутність претензій з боку потерпілого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, визнання вини, повне відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, тому суд обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України та встановив максимальний іспитовий строк - 3 роки.

При цьому суд першої інстанції, врахувавши положення ст. 77 КК України, обґрунтовано не застосував додаткове покарання у виді конфіскації майна.

За таких обставин, суд вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування чи зміни, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30 травня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу начальника Чемеровецького відділу Городоцької місцевої прокуратури без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: /підпис/

Судді:/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2