Справа № 191/4583/17
Провадження № 1-кп/191/476/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001757 від 05 вересня 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не одруженого, який має середню-технічну освіту, громадянина України, українця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,

за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
19.08.2017 близько 11.30 години ОСОБА_3 знаходячись з дозволу власника домоволодіння ОСОБА_5 у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де розпиваючи спиртні напої разом із останнім, отримав від нього банківську картку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 та пароль від картки для придбання спиртних напоїв та продуктів харчування. Цього ж дня після придбання спиртних напоїв та продуктів харчування приблизно о 12.00 годині ОСОБА_3 повернувся в будинок до ОСОБА_5 , з яким продовжили вживати спиртні напої, при цьому банківська картка ПАТ КБ ПриватБанк залишилася у ОСОБА_3 .
Наступного дня приблизно в 08.00 годині 20.08.2017 року ОСОБА_3 знайшов у себе банківську картку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 належну ОСОБА_5 , після чого у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, який він визначив для себе,як предмет, яким можна таємно заволодіти на свою користь з метою подальшого викрадення грошових коштів.
В цей же день 20.08.2017 року приблизно в 08.00 години ОСОБА_3 реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений привласнення офіційного документу, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, привласнив офіційний документ потерпілого ОСОБА_5 1 пластикову картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів, позбавивши тим самим ОСОБА_5 можливості використовувати офіційний документ за його цільовим призначенням, що виразилося у неможливості використовувати вищевказану пластикову картку з метою зняття грошових коштів, що перебували на рахунку потерпілого ОСОБА_5 .
Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 357 КК України, а саме: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Далі, 20.08.2017 року приблизно в 09.00 годин, продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 передав вищевказаний привласнений ним раніше офіційний документ - банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належала ОСОБА_5 , своєму племіннику неповнолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що це його картка та він не вміє нею користуватися тим самим отримав можливість розпоряджатися викраденою банківською карткою.

Через деякий час 04.09.2017 року приблизно в 07.00 годин, ОСОБА_3 реалізуючи раніше виниклий прямий умисел на таємне викрадення чужого майна - грошових коштів, що належать потерпілому ОСОБА_5 та знаходяться на особистому рахунку пластикової банківської картки, впевнившись що його дії носять таємний характер, попросив неповнолітнього ОСОБА_6 з банкомату «ПриватБанку», зняти саме в цей день грошові кошти.
Будучи у невіданні, що банківська картка ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 привласнена незаконним шляхом, неповнолітній ОСОБА_6 04.09.2017 року в період часу з 13.38 годин до 18.17 годин з банкоматів, які розташовані в м. Синельникове, за адресами: вул. Залізнична буд. 3 та вул. Миру буд. 26, зняв з рахунку банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належала ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 3 215 грн., після чого прямуючи до місця свого мешкання, з власної необережності втратив вказані грошові кошти та банківську картку, тим самим не передав їх ОСОБА_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але з причин, які не залежали від його волі, злочин не закінчив, оскільки, грошові кошти в сумі 3215 гривень, які належали ОСОБА_5 , не отримав, при цьому своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце у серпні 2017 року, зазначивши, що в скоєному злочині щиро розкаюється, просить суд призначити йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.
Потерпілий надав суду заяву з проханням проводити судовий розгляд за його відсутності.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, а саме: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, а також закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середнього ступеня тяжкості, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обвинуваченому не обирати.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, - УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 357, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі,

за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі,

За ч.1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1