Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/401/18
Провадження по справі № 1-кп/514/48/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду смт Тарутине клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 22 квітня 2014 року про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Тарутине Тарутинського району Одеської області, зареєстрованого та мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середньо-технічна, одруженого, не працюючого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 22 квітня 2014 року про звільнення на підставі ст.ст. 44, 49 КК України від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що 22 квітня 2014 року в проміжок часу з 12:30 годин до 13:00 годин, більш точного часу слідству встановити не представилось можливим, водій КП «ВУЖКГ» ОСОБА_4 на асенізаційній автомашині ГАЗ-5319, державний номерний знак НОМЕР_1 , разом зі слюсарем-сантехніком КП «ВУЖКГ» ОСОБА_5 , під`їхавши на вулицю Красна смт Тарутине Тарутинського району Одеської області, заїхали в проїзд між будинками № 193 та № 195 для встановлення причини прориву в колодязі.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме:

- п. 2.3., згідно якого водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Крім того, технічний фактичний стан стоянкової гальмової системи автомобіля забороняло його експлуатація в силу вимог п.п.:

- 31.4.1. а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника;

- 31.4.1. д) стоянкова гальмова система при відключеному від трансмісії двигуні не забезпечує нерухомий стан на уклоні, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, зупинив асенізаційну автомашину ГАЗ-5319, державний номерний знак НОМЕР_1 , під уклоном до колодязю, під колеса якого на вологий ґрунт підставлено противідкатні колодки неоднакового розміру.

В результаті наповнення цистерни асенізаційної автомашини ГАЗ-5319, державний номерний знак НОМЕР_1 , вага автомобіля збільшилась і противідкатні колодки увійшли в вологий ґрунт, у зв`язку з чим задні колеса отримали свобідний хід та асенізаційна автомашина самовільно почала рухатись назад та здійснила наїзд на ОСОБА_5 ..

Внаслідок чого, слюсар-сантехнік КП «ВУЖКГ» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому гілок лобкової і сідничної кісток справа, розрив симфізу і крижово-клубового сплетіння зліва, які не були небезпечними для життя та які тягнуть за собою розлад здоров`я тривалістю більше 21 доби і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6, відносяться до категорії середньої тяжкості.

Отримані ОСОБА_5 тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_4 , що виявились у порушенні Правил дорожнього руху України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням встановлених ст.49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 просив клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що він не заперечує щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та просить розглянути клопотання за його відсутністю.

Вислухавши думку прокурора, учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом, а порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пункт 2 частини першої статті 49 КК України регламентує звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Злочином невеликої тяжкості є злочин, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні 22 квітня 2014 року злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Санкція частини першої статті 286 КК України, яка інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Виходячи з наведеного, інкримінований підозрюваному ОСОБА_4 злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України є злочином невеликої тяжкості, і на теперішній час з дня його вчинення, минуло вже понад три роки, оскільки термін строку давності сплинув 22 квітня 2017 року.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі вищезазначеного, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, віднесеного до категорії злочинів невеликої тяжкості, сплив строку передбаченого п.2 ч.1 ст.49 КК України, у суду є всі підстави для задоволення клопотання прокурора та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК України) та закриття кримінального провадження у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У зв`язку із закриттям провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,49 КК України, ст.ст. 284-286 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження №0000233 від 22 квітня 2014 року стосовно ОСОБА_4 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1