Справа № 175/2592/18
Провадження № 1-кп/175/163/18
Вирок

Іменем України

04 вересня 2018 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000566 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області Балтського району с. Козацьке, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 16 травня 2018 року приблизно о 13.00 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , де на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з раніше малознайомим йому потерпілим ОСОБА_5 у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 наблизившись до потерпілого взявши зі свого домоволодіння невстановленим в ході досудового розслідування гострий предмет, який має колючо-ріжучі властивості, та умисно наніс останньому не менше двох ударів правою рукою в якій знаходився гострий предмет, в область лівого плеча та грудної клітини праворуч.

Внаслідок спричинених ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичного експерта № 1886е від 27 червня 2018 року, були заподіяні тілесті ушкодження у вигляді: колотої рани на внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині та не проникаюча колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною в проекції 3-го міжребір`я по навколо грудній лінії далі переходить в раньовий канал, який йде назовні та дозаду з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, з просоченням кров`ю великого грудного м`язу та сліпо закінчується в м`яких тканинах правої пахвової ямки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в повному обсязі та розповів у деталях про обставини скоєного, а саме 16 травня 2018 року приблизно о 13.00 годині, у нього виник конфлікт з потерпілим, під час його він взявши зі свого домоволодіння гострий предмет, який має колючо-ріжучі властивості, та умисно наніс останньому не менше двох ударів правою рукою в якій знаходився гострий предмет, в область лівого плеча та грудної клітини праворуч.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав викладені обставини в обвинувальному акті та заявив, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, щодо міри призначення покарання підтримав прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини, які пом`якшують покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлені.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є учасником АТО та має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований, його ставлення до наслідків вчиненого злочину, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також позицію потерпілого, суд вважає за необхідне призначити покарання без обмеження волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і піддати кримінальному покаранню у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000566, а саме: зразок РБК з асфальтного покриття, біля буд. АДРЕСА_2 , один ватний тампон зі слідамии РБК біля буд.58 вищевказаної адреса зберігати на аркуші 16 матеріалів кримінального провадження №0000566, шорти та сорочка зі слідами РБК вилучена 16 травня 2018 року в ході проведення огляду, які передані до камери схову речових доказів при Дніпровському РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили знищити як такі, що не мають матеріальної цінності.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1