Дата документу 05.04.2018
Справа № 334/368/18
Провадження № 1-кп/334/386/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню технічну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на підставі ст.89 КК України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2018 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

Під час розгляду справи виникла необхідність у вирішенні питання, щодо подовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про подовження строку тримання обвинуваченого під вартою, з огляду на те, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, тому що обвинувачений зможе переховуватись від суду. Просить подовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів.

Захисник заперечувала, надала письмове клопотання про зміну запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , свої вимоги мотивувала наступним, на розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

Вона є захисником ОСОБА_4 на підставі договору про надання правової допомоги від 21 лютого 2018 року. На підставі ухвали слідчого судді від 03 грудня 2017 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під партою. Ухвалами Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 19 січня 2018 року та 01 березня 2018 року дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подовжено на 60 діб з 1 березня до 29 квітня 2018 року включно. ОСОБА_4 утримується у Запорізькому слідчому ізоляторі.

Вважає, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід має бути змінено на більш м`який з огляду на наступне. ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи з загальним захворюванням. Цей факт підтверджується випискою з акту огляду МСЕК серії АВ №0831090 від 24 травня 2017 року. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №7477, наданої 28 лютого 2018 року КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, ОСОБА_4 страждає на наступні хвороби: имунодефіцитний стан тяжкого ступеню, хронічний остеомієліт нижньої щелепи, хронічний вірусний гепатит С, астено-депресивний синдром. Під час перебування у слідчому ізоляторі

хронічні хвороби ОСОБА_4 загострилися. Згідно відповіді №2/7-1490 від 26 лютого 2018 року, наданої ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор», 11 січня 2018 року ОСОБА_4 була надана консультація щелепно-лицьового хірурга на базі КУ «МКЛЕ та ШМД», 17 січня 2018 року була надана повторна консультація щелепно-лицевого хірурга КУ «МКЛЕ та ШМД» в умовах установи, надані рекомендації. 23 січня 2018 року в умовах відділення щелепно-лицьової хірургії КУ «МКЛЕ та ШМД» була проведена операція з секвестрації нижньої щелепи. ОСОБА_4 призначено антибіотикотерапію, протизапальні та знеболювальні засоби, полоскання порожнини роту, а також дієтичне харчування від родичів у вигляді перетертої їжі та кисломолочних продуктів.

Згідно консультативного висновку від 11 січня 2018 року, наданого КУ «МКЛЕ та ШМД», ОСОБА_4 встановлено діагноз: хронічний остеомієліт нижньої щелепи у фронтальній ділянці, патологічний перелом нижньої щелепи у фронтальній ділянці, остеомієліт верхньої щелепи, синдром імунної дисфункції.

Стан здоров`я ОСОБА_4 продовжує погіршуватися він потерпає від болю в епігастральній області і потребує медичного обстеження для призначення відповідного лікування. ЇЇ клопотання щодо організації обстеження ОСОБА_4 в умовах медичної установи не було задоволено.

Отже перебування в слідчому ізоляторі створює небезпеку для життя і здоров`я ОСОБА_4 , оскільки в умовах установи неможливо забезпечити необхідний рівень санітарії і гігієни та додержуватися особливостей режиму харчування.

Крім того, необхідність забезпечення дієтичного і спеціального харчування створює додаткові труднощі для родини ОСОБА_4 , його матері ОСОБА_6 , яка є людиною похилого віку, пенсіонеркою, інвалідом з дитинства з ураженням опорно-рухового апарату. Зараз їй надано 3 групу інвалідності безстроково. Згідно інформації, наданої КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» (лист № 507/01-06 від 28 травня 2018 року), ОСОБА_6 перебуває на обліку у КЗ «ЦПСМД №9» з діагнозом: коксартроз лівого тазостегнового суглобу, контрактура лівого тазостегнового суглобу, вкорочення лівої кінцівки, церебральний атеросклероз, енцефалопатія, естибуло-атактичний синдром, цефалгія, ДДУХ шийного та грудного відділу хребта, ерозивна гастропатія. Внаслідок цих захворювань ОСОБА_6 важко пересуватися, в неї часті запаморочення та головні болі.

На підставі викладеного, просить змінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений, підтримав думку захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, захисника, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого необхідно відмовити з огляду на наступне, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні середнього ступеню тяжкості та тяжких злочинах, за скоєння одного з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна. Крім цього оскільки обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушеннях за якими його притягнуто до кримінальної відповідальності не визнає у повному обсязі в судовому засіданні було встановлено повний порядок та обсяг дослідження доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження. Відповідно до затвердженого порядку по справі необхідно допитати свідків, вивчити усі наявні письмові докази, допитати обвинуваченого оскільки на даному етапі триває допит свідків, тому існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі зможе впливати на свідків, а отже суд не находить підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо подовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів, виходячи з наступних підстав.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, оскільки злочини, у вчинені яких він обвинувачується, є злочинами середнього ступеню тяжкості та тяжкими, також суд вважає, що обвинувачений, знаходячись на свободі, може впливати на свідків.

Крім того, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 раніше не судимий на підставі ст.89 КК України, обвинувачується у вчинені злочинів середнього ступеню тяжкості та тяжких. Обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, не працює, утриманців не має, тому є всі підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність.

На думку суду, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання тому, щоб обвинувачений не став переховуватися від органів досудового слідства та суду та не вчинив інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу шести десяти діб з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Тому суд вважає, що прокурором доведена необхідність у подовженні строку тримання під вартою строком на шістдесят діб у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 331, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України ОСОБА_4 - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Подовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню технічну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на підставі ст.89 КК України, строком на шістдесят діб, тобто з 05 квітня 2018 року по 03 червня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1