Провадження № 1-кп/484/446/18
Справа № 484/4693/18
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу та призначення судового розгляду
23.10.2018 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001960, відносно
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сирово Врадіївського району Миколаївської області, громадянку України, заміжньої, яка неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначити справу до судового розгляду, вказуючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Потерпілий проти призначення справи до розгляду не заперечував.
Захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, мотивуючи тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.. 291 КПК України, оскільки формулювання висунутого обвинувачення містить суперечності, так як не зрозуміла викладена суб`єктивна сторона злочину, обвинувальний акт не містить вказівку на всіх прокурорів та слідчих, які проводили досудове розслідування. Крім того, Реєстр матеріалів досудового розслідування містить недоліки, оскільки не вказані дата та час проведення деяких процесуальних дій.
Обвинувачена підтримала думку захисника.
Відповідно до змісту п.3 ч.2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та документів, які мають бути додані до нього визначено ч.ч.2,4 ст. 291 КПК України.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність обвинувального акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
При вивченні обвинувального акту судом не встановленні суттєві порушення вимог ст.291 КПК України, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду.
Фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 , на думку суду, є достатніми для повного розуміння обвинуваченою суті висунутого обвинувачення, що є необхідним для підготовки захисту.
Недоліки у Реєстрі матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Отже, в задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити.
Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Підтримуючи своє клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та наявні передбачені ст. 177КПК України ризики, яким неможливо запобігти, інакше ніж тримаючи обвинувачену під вартою. Зокрема, обвинувачена може переховуватись від суду, так як знає про тяжкість покарання за злочин, в якому обвинувачується, перебуваючи на свободі, з метою зміни показань, наданих у ході досудового розслідування, може незаконно впливати на свідків шляхом залякування та іншим чином.
Обвинувачена та захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказуючи, що ризики, зазначені прокурором, є необґрунтованими.
Потерпілий просив випустити обвинувачену з-під варти.
Вислухавши учасників процесу, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (справа «Харченко проти України») питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Обвинувачена має постійне місце реєстрації та проживання, однак обвинувачується у вчиненні вбивства своєї доньки, що є особливо тяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, постійної роботи не має. Інвалідність та хронічні захворювання, які б перешкодили утриманню її під вартою, відсутні. Крім того, однією із основних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, однак свідки судом не допитані.
Таким чином, враховуючи викладене вище, наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає доведеним той факт, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченої переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на учасників процесу, не зникли та продовжують існувати. Зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченої будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно неї запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Викладене вище свідчить про те, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.
Таким чином, на підставі зазначеного, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні колегією суддів, суд приходить до висновку про те, що наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду та завершує підготовку до судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 314-316 КПК України суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст. 115 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні колегією суддів на 31.10.2018р. на 11:00год. за участю прокурора, потерпілого, обвинуваченої та захисника.
Клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів терміном до 21.12.2018р. включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.
Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3