АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3503/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

04 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС - криміналіста 2-го відділення 5-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 ,та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах терміну досудового розслідування на 44 (сорок чотири) дні, тобто до 03 серпня 2018 року включно, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на момент продовження строку тримання під вартою не зменшилися, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати, клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт за одним із місць проживання: АДРЕСА_1 або за адресою АДРЕСА_2 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що при розгляді клопотання, стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження наявності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Додає, що докази існування ризиків, передбачених ст. 1777 КПК України відсутні і в матеріалах доданих до клопотання.
Також адвокат звертає увагу суду на те, що прокурором не надано доказів, а судом не встановлено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам неналежної поведінки підозрюваного. Додає, що розгляд клопотання безпідставно проводився без участі адвоката ОСОБА_7 .
Також апелянт у доповненнях зазначає про те, що єдиною підставою утримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, вина якого не встановлена і не доведена, стала тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Одночасно, адвокат зазначає про те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має родину та утриманців, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем реєстрації.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
09.11.2017 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.
24.11.2017 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
04.04.2018 змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 187 на ч. 3 ст. 185 КК України.
13.04.2018 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.
10.11.2017 слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області винесено ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 06.01.2018 включно.
28.12.2017 заступником прокурора Київської області строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 07.03.2018.
03.01.2018 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 03.03.2018 включно.
26.02.2018 заступником прокурора Київської області строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 06.05.2018.
28.02.2018 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 28.04.2018 включно.
23.04.2018 першим заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до десяти місяців, тобто до 03.08.2018.
26.04.2018 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 24.06.2018 включно.
Слідчий в ОВС - криміналіст 2-го відділення 5-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року задоволено та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах терміну досудового розслідування на 44 (сорок чотири) дні, тобто до 03 серпня 2018 року включно.
Під час розгляду клопотання про продовженнящодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддяправильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозруОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що не оспорюється захисником в апеляційній скарзі.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу, у зв`язку із чим вимоги апеляційної скарги в цій частині, слід визнати непереконливими.
Посилання сторони захисту на відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необгрунтованими, оскільки спростовуються наданими стороною обвинувачення доказами їх наявності та містять лише незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, тоді як положення ч. 5 ст. 132 КПК України вимагають доведення обставин, на які посилається сторона, що у цьому випадку не мало місця.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Твердження захисника стосовно наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий, має родину та утриманців, постійне місце проживання, та позитивно характеризується за місцем реєстрації, на переконання колегії суддів, не спростовують висновок суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.
Посилання захисника на те, що він участі у судовому засіданні не приймав, як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення, слід визнати непереконливими, виходячи з наступного.
Відповідно до наявної у матеріалах провадження телефонограми від 19.06.2018, адвокат ОСОБА_7 повідомлений про розгляд клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 на 11 год. 00 хв. 20 червня 2018. Проте, відповідно до журналу судового засідання від 20.06.2018, адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, у зв`язку із чим суд ухвалив відкласти розгляд даної справи для доставки підозрюваного та забезпечення його права на захист. Як вбачається з журналу судового засідання від 20.06.2018 року під час розгляду клопотання, інтереси підозрюваного ОСОБА_8 представляв адвокат ОСОБА_11 , який був залучений згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с. 116, 119-121). Підстав вважати дії суду такими, що не ґрунтуються на вимогам закону, колегія суддів не вбачає, з урахуванням відсутності у підозрюваного клопотань про відкладення розгляду справи на інший день.
Посилання адвоката на те, що єдиною підставою утримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою стала тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.
Твердження сторони захисту про те, що вина підозрюваного ОСОБА_8 не встановлена і не доведена, є передчасними, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_9 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах терміну досудового розслідування на 44 (сорок чотири) дні, тобто до 03 серпня 2018 року включно, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисникаОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4