Справа № 363/1973/18 Головуючий у І інстанції Котлярова
Провадження № 11-сс/780/425/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 11.07.2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22 червня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з ухвали слідчого судді, 21 червня 2018 року в провадження Вишгородського районного суду надійшло клопотання слідчого, у встановленому законом порядку погоджене із процесуальним керівником Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, щодо потреби у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_8 обґрунтовано наступним.

26.05.2018р. о 20 год. 30 хв. до Вишгородського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_9 про те, що відносно її сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинено статевий акт неприродним способом.

27.05.2018р. відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

26.05.2018р., близько 19 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з малолітнім ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебували в с. Гаврилівка, Вишгородського району, Київської області. В цей час ОСОБА_8 , з метою вчинити сексуальні дії відносно ОСОБА_10 , маючи умисел на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, не повідомляючи про реальні наміри, запропонував останньому пройти до занедбаного деревяного приміщення, розташованого в межах лісосмуги, неподалік будинку культури, що за адресою: АДРЕСА_1 , на що отримав згоду останнього.

Перебуваючи в середині зазначеного приміщення, неповнолітній ОСОБА_8 , діючи умисно, користуючись перевагою у віці та фізичній силі, застосував фізичне насильство до малолітнього ОСОБА_10 , та всупереч його волі здійснив мужолозтво відносно останнього, тобто вчинив задоволення статевої пристрасті не природним способом.

27.05.2018р. неповнолітньому ОСОБА_8 повідомлено про підозру у задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства вчиненого щодо малолітнього, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

22 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 по 21 липня 2018 року.

Слідчий суддя ухвалене рішення мотивував тим, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є особливо тяжким, те, що підозрюваний може незаконно впливати на малолітнього потерпілого, тому є достатній підстави вважати про наявність ризику, оскільки потерпілий, через свій малий вік може піддатися незаконному впливу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22.06.2018 року та ухвалити нову, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням процесуальних норм та є не мотивованою виходячи з наступного. Слідчим у своєму клопотанні, а також слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не обґрунтована наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неврахований вік та міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який має постійне місце проживання та навчання, раніше не судимий, відсутня інформація про про повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Тому, на підставі вищевикладеного, захисник вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт в повному обсязі забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження.

Заслухавши суддю доповідача,

пояснення захисника ОСОБА_6 та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту,

пояснення законного представника, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити,

думку прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін,

вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, у провадженні СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000444 від 27.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 29.05.2018 року до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, а саме до 24.06.2018 року включно.

19.06.2018 року слідчий СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 за погодженням із прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, звернувся до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, мотивуючи його тим, що строк дії попереднього рішення суду щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання останнього під вартою закінчується 24.06.2018 р. і завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до вказаного строку об`єктивно не можливо у зв`язку необхідністю виконання ряду слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, а також тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.153 КК України, може здійснити незаконний вплив на свідків та малолітнього потерпілого, знищити, сховати або спотворити предмети, які мають будь-яке відношення до даного кримінального провадження, а тому його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22.06.2018 р. вказане клопотання задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою до 21.07.2018 року включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значний суспільний резонанс кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними. Тому, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22 червня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ________________ ___________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3