ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-сс/819/44/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: накладення арешту на майно Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2018 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0003110 від 22.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України, -

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання в.о. заступника начальника СВ ХВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_7 та накладено арешт на нерухоме майно ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», а саме цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 167, 170, 171 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції директор ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, прийняту з порушенням кримінального процесуального закону.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянти вказують на те, що клопотання слідчого про накладання арешту є безпідставним, оскільки грунтується тільки на показах представників ТОВ ДЗСТ «Дельфін» та їх цивільного позову, без пред`явлення будь-якій особі підозри та без допиту особи у відношенні якої здійснюється кримінальне провадження. Також зазначає, що між ТОВ ДЗСТ «Дельфін» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» існує спір про право, який підлягає вирішенню у господарчому судочинстві. Крім того, їх не було повідомлено про те, що 03.09.2018 року слідчим суддею винесено ухвалу суду про арешт майна, копію ухвали суду отримано не було, а тому пропустили строк на оскарження ухвали з поважних причин. Просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді скасувату зазначену вище ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту на майно.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив залишити апеляцію без задоволення, а рішення суду першої інстанції без зміни, вислухавши аналогічне прохання в судових дебатах, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Доводи клопотання директора ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» ОСОБА_8 щодо поновлення строку заслуговують на увагу, а тому колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2, 6 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, в.о. заступника начальника СВ ХВП ГУНП в Херсонській області капітаном поліції ОСОБА_7 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстроване 22.08.2018 року в ЄРДР за №0003110, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України.

29.08.2018 року в.о. заступника начальника СВ ХВП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_7 , звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням, погодженим прокурором Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», а саме цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 .

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0003110, про накладення арешту на вищезазначене майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, врахувавши наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, з метою забезпечення в подальшому цивільного позову.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який направив клопотання про арешт майна, не дотрималися.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, не перевірив обґрунтованості клопотання та не оцінив належним чином доданих до клопотання документів для прийняття рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження за №0003110 від 22.08.2018 року за заявою директора ТОВ ДЗСТ «Дельфін» ОСОБА_9 внесені відомості до ЄРДР про те, що 26.04.2018 року державний реєстратор ОСОБА_10 , зловживаючи своїми повноваженнями, не маючи на те підстав, зареєстрував право власності на об`єкт нерухомого майна заявника, на яке була встановлена заборона на відчуження, за ТОВ «ФК «Форінт», в результаті чого своїми діями спричинив тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди ТОВ ДЗСТ «Дельфін».

З наведеного вбачається, що кримінальне провадження проводиться щодо державного реєстратора ОСОБА_10 , а не посадових осіб ТОВ «ФК «Форінт».

Крім того, у кримінальному проваджені заявлений цивільний позов ТОВ ДЗСТ «Дельфін» до державного реєстратора ОСОБА_10 та ТОВ «ФК «Форінт» з вимогою витребування з чужого незаконного володіння ТОВ «ФК «Форінт» нерухоме майно, а саме цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 . З цивільного позову не вбачається правової підстави для арешту вказаного майна та можливий розмір шкоди, завданої діями саме державного реєстратора ОСОБА_10 , що суперечить ст. ст. 94, 132, 173 КПК України.

Також в матеріалах кримінального провадження відсутня підозра, , яка б була в порядку визначеному законом пред`явлена ОСОБА_10 , або іншій особі у цьому ж кримінальному провадженні. Наявність в матеріалах провадження цивільного позову не дає безумовну підставу для накладання арешту на його майно, оскільки в ньому ставиться питання щодо витребування майна, а не відшкодування завданої шкоди завданої злочином.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме майно, як такого, що внесена до суду з порушенням ст. 171 КПК України, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області, -

постановила:

Клопотання директора ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2018 року про накладення арешту на майно задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2018 року про накладення арешту на майно.

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2018 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0003110 від 22.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотанні в.о. заступника начальника СВ ХВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», а саме цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 .

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2