н/п 1-кс/640/9989/18
"18" вересня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Сторона обвинувачення просить накласти арешт на вилучені у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_2 ), електронні ваги, мобільний телефон ТМ «NOKIA» моделі Е90-1 та мобільний телефон ТМ «Meizu» моделі М710Н ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Київського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 14.09.2018 до Київського ВП ГУНП в Харківській області, надійшло звернення ОСОБА_5 , про те що, невстановлений чоловік, за адресою: м. Харків, вул. Г. Праці 7, має при собі наркотичні речовини. Під час перевірки повідомлення був встановлений громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого було вилучено 17 пакунків з порошкообразною речовиною білого кольору та 12 пакунків з речовиною рослинного походження, які він незаконно зберігав з метою подальшого збуту.
14.09.2018 в ході огляду місця події у ОСОБА_4 вилучені електронні ваги, мобільний телефон ТМ «NOKIA» моделі Е90-1 та мобільний телефон ТМ «Meizu» моделі М710Н ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , на якому міститься інформація щодо розповсюдження останнім наркотичних засобів та психотропних речовин.
Вилучені у ОСОБА_4 електронні ваги, мобільний телефон ТМ «NOKIA» моделі Е90-1 та мобільний телефон ТМ «Meizu» моделі М710Н ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 мають по даному кримінальному провадженню значення речових доказів і відповідає критеріям ст.98 КПК України.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на вилучені у гр. ОСОБА_4 електронні ваги, мобільний телефон ТМ «NOKIA» моделі Е90-1 та мобільний телефон ТМ «Meizu» моделі М710Н ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява старшого слідчого Київського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в якій він просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 11).
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_6 , в якій він просить розглянути клопотання слідчого без його участі. Проти задоволення клопотання не заперечує (а.с. 10).
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна підлягають задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Київського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1