ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5513/18
Провадження № 1-в/210/423/18

"02" жовтня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 28 вересня 2018 року надійшло вищевказане клопотання, котре вмотивовано тим, що 26 вересня 2018 року, близько 13:00 години, біля адміністративної будівлі «Штаб» представниками адміністрації було затримано засудженого ОСОБА_5 , у якого в ході особистого обшуку, в лівій внутрішній кишені куртки було виявлено предмет, схожий на мобільний телефон. На прохання добровільно віддати заборонені речі, засуджений ОСОБА_5 відреагував неадекватно, а саме почав розмовляти з представниками адміністрації на підвищених тонах, при цьому виказував своє невдоволення режимом утримання та діями представників колонії, після чого дістав з кишені мобільний телефон «SAMSUNG C5212», imei, - стертий та розламав його на дві частини. На прохання представників адміністрації надати письмове пояснення на ім`я начальника установи, засуджений ОСОБА_5 відповів категоричною відмовою про що було складено відповідний акт. Дане порушення вимог режиму відбування покарання засуджений ОСОБА_5 допустив свідомо, розуміючи негативний характер дії, посилаючись на внутрішні переконання та прагнення підтримувати стосунки поза межами установи в необмеженій кількості та прагнення зайняти певне місце у злочинній ієрархії. Мотивом є свідома демонстрація зневажливого ставлення до встановлених законом вимог адміністрації. Причиною скоєння даного порушення є психологічна установка на протиправну поведінку останнього. Засудженому ОСОБА_5 доведено встановлені заборони визначені підпунктом 3 ч.4 ст.107 КВК України та підпункту 3 ч.3 розділу ІІІ ПВР та повторно запропоновано надати письмове пояснення, на що останній повторно відповів категоричною відмовою. Встановити канал надходження заборонених речей на охороняємо територію не має можливості, оскільки засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовляється пояснювати звідки узяв даний мобільний телефон. Засуджений ОСОБА_5 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за аналогічні порушення, але висновків не робить. Даний засуджений свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог.

В судовому засіданні представник адміністрації колонії надав пояснення по суті справи, клопотання підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у ньому.

Прокурор під час розгляду клопотання проти його задоволення заперечував, вважаючи його необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Засуджений в ході розгляду клопотання вину визнав, однак також заперечував проти застосування до нього заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, вважаючи, що його порушення є незначним, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Суддя, заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання з додатками, дійшов наступного.

Так, у відповідності до ч.1 ст.537 та п.2 ч.2 ст.539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Частиною 4 статті 539 КПК України встановлено, що подання про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.

Судом встановлено, та сторонами не спростовувалося, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» згідно вироку Пя`тихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року, за ст.ст.185 ч.3, 190 ч.2, 70 ч.ч.1, 4 КК України, у вигляді 03 років позбавлення волі.

Згідно висновку за фактом вилучення заборонених речей у засудженого ОСОБА_5 від 28 вересня 2018 року, 26 вересня 2018 року, близько 13:00 години, біля адміністративної будівлі «Штаб» представниками адміністрації було затримано засудженого ОСОБА_5 , у якого в ході особистого обшуку, в лівій внутрішній кишені куртки було виявлено предмет, схожий на мобільний телефон. На прохання добровільно віддати заборонені речі, засуджений ОСОБА_5 відреагував неадекватно, а саме почав розмовляти з представниками адміністрації на підвищених тонах, при цьому виказував своє невдоволення режимом утримання та діями представників колонії, після чого дістав з кишені мобільний телефон «SAMSUNG C5212», imei, - стертий та розламав його на дві частини. На прохання представників адміністрації надати письмове пояснення на ім`я начальника установи, засуджений ОСОБА_5 відповів категоричною відмовою про що було складено відповідний акт. Дане порушення вимог режиму відбування покарання засуджений ОСОБА_5 допустив свідомо, розуміючи негативний характер дії, посилаючись на внутрішні переконання та прагнення підтримувати стосунки поза межами установи в необмеженій кількості та прагнення зайняти певне місце у злочинній ієрархії. Мотивом є свідома демонстрація зневажливого ставлення до встановлених законом вимог адміністрації. Причиною скоєння даного порушення є психологічна установка на протиправну поведінку останнього. Засудженому ОСОБА_5 доведено встановлені заборони визначені підпунктом 3 ч.4 ст.107 КВК України та підпункту 3 ч.3 розділу ІІІ ПВР та повторно запропоновано надати письмове пояснення, на що останній повторно відповів категоричною відмовою. Встановити канал надходження заборонених речей на охороняємо територію не має можливості, оскільки засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовляється пояснювати звідки узяв даний мобільний телефон. Засуджений ОСОБА_5 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за аналогічні порушення, але висновків не робить. Даний засуджений свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог.

Крім того, в обґрунтування вини ОСОБА_5 до суду надано численні рапорти, протоколи вилучення забороненого предмету, акт знищення, акт про відмову від надання письмових пояснень, витяги з протоколів засідання профілактичної комісії колонії, котрі за своїм змістом є ідентичними, в тому числі складеному висновку, та на думку суду не є належними доказами по справі, довідку про заохочення і стягнення, характеристику, довідку меморандум, відеоматеріали.

Частиною 1 ст.134 КВК України визначено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Відповідно до ч.3 ст.134 КВК України, стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ч.1 статті 132 КВК України встановлено, що такий захід стягнення, як переведення засуджених до приміщення камерного типу може застосовуватись на строк до трьох місяців.

Відповідно до ч.9 статті 134 КВК України, стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Як вбачається, до засудженого ОСОБА_5 зі сторони адміністрації колонії було застосовано всі види стягнення, в тому числі поміщення до ДІЗО строком на одну добу, при тому, що законом передбачено право поміщення засудженого до ДІЗО строком аж до чотирнадцяти діб.

Таким чином, враховуючи обставини порушення, суд вважає, що адміністрацією колонії відносно засудженого ОСОБА_5 було застосовна не всі заходи впливу, та не в повній мірі.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши в сукупності пояснення представника установи виконання покарань, прокурора, засудженого, документи, долучені до подання, суд вважає необґрунтованим клопотання, а тому відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 02 жовтня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_1