Справа № 202/2067/18
Провадження № 1-кс/202/881/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СУГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпра, громадянина України, українця, офіційно не працючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України -

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до клопотання, у грудні 2015 року (більш точної дати та час під час досудового розслідування не встановлено) у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на придбання права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах, а саме придбання права на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , яке на час вчинення злочину відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 10.08.2015 належало на праві приватної власності ОСОБА_7 , шляхом підроблення та використання офіційного документа.

Для виконання злочинного умислу направленого на придбання права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах, а також підроблення та використання офіційного документа, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, отримав підроблену довіреність нібито від імені ОСОБА_7 , посвідченої 14.07.2015 за реєстровим №1д-745 нотаріусом міста Москва ОСОБА_8 , якою ОСОБА_5 було уповноважено продати від імені ОСОБА_7 нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , при цьому станом на вказану дату ОСОБА_7 знаходилась на території України та не мала фізичної можливості підписати вказану довіреність, а також свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 від 10.08.2015 ( НОМЕР_1 ), витяг з державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності 42014850 від 10.08.2015 (ЕКВ 278164) в первинний зміст яких, відповідно до судової технічної експертизи документів, були внесені зміни шляхом підчистки серійного номера.

Далі, продовжуючи виконання свого злочинного умислу направленого на придбання права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин знайшов покупця вказаного нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , а саме громадянку ОСОБА_9 , запевнивши її у законності своїх намірів.

У подальшому, маючи корисливий мотив, продовжуючи виконання свого злочинного умислу, направленого на придбання права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 12.12.2015, приблизно о 15:00 год., разом з ОСОБА_9 прибув за адресою АДРЕСА_3 , де здійснює свою нотаріальну діяльність приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та надав останній для оформлення договору купівлі-продажу підроблену довіреність нібито від імені ОСОБА_7 , посвідченої 14.07.2015 за реєстровим № 1д-745 нотаріусом міста Москва ОСОБА_8 , якою ОСОБА_5 було уповноважено продати від імені ОСОБА_7 нежитлове приміщення АДРЕСА_2 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 від 10.08.2015 ( НОМЕР_1 ), витяг з державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності 42014850 від 10.08.2015 (ЕКВ 278164) в первинний зміст яких, відповідно до судової технічної експертизи документів, були внесені зміни шляхом підчистки серійного номера. На підставі вищевказаних документів, приватним нотаріусом ОСОБА_10 було підготовлено договір купівлі-продажу від 12.12.2015 бланк № НВС 060562, де ОСОБА_5 вніс недостовірні дані відносно уповноваження його ОСОБА_7 на розпорядження вищевказаною квартирою, після чого ОСОБА_9 , яка не усвідомлювала злочинних намірів ОСОБА_5 , та підозрюваний ОСОБА_5 поставили свої особисті підписи.

Вказаними умисними шахрайськими діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_11 завдано матеріальних збитків на суму 562 570 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , за сукупністю вчинених злочинних дій, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, а саме придбання права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах, ч.1 ст.358 КК України, а саме підроблення іншого офіційного документа, який посвідчується приватним нотаріусом і який надає права з метою використання його підроблювачем та ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

25 квітня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 у порядку ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та ч.1,4 ст.358 КК України та о 12 год. 00 хв. надано клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Цього ж дня, 25 квітня 2018 року, до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, було подано клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що у 2015 році працював охоронцем у чоловіка, який займався нерухомістю. Останній попрохав ОСОБА_5 допомогти у продажу квартири, на що він погодився. Те, що документи були підроблені він не знав. Переховуватись від органів досудового розслідування він не збирається.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні також просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000336 за ч.4 ст.190 КК України та ч.1,4 ст.358 КК України.

25 квітня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які можуть свідчити, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно змісту ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Клопотання та матеріали, надані слідчим, свідчать про існування ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає недоведеним ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчим не доведено та необґрунтовано наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та може вчинити інше кримінальне правопорушення шляхом продовження протиправної діяльності.

Під час розгляду у суді клопотання встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, що свідчить про наявність підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з утриманням під вартою.

Таким чином, приходжу до висновку, що доводи слідчого і прокурора є недостатніми для застосування до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4,5Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно правової позиції викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Аналогічна позиція викладена у ч.4 ст.194 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Виходячи з матеріалів клопотання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та ч.1,4 ст.358 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, наявність ризиків, а також необхідність завершення всіх процесуальних дій, без яких неможливий судовий розгляд зазначеного кримінального провадження, приходжу до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як саме даний запобіжний захід сприятиме запобіганню вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст.358 КК України відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 25 червня 2018 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі зобов`язання:

?прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи реєстрації;

?цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1