АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/791/515/18 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

скаржника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.08.2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора.

Відмову у відкритті провадження за вищевказаною скаргою слідчий суддя мотивує тим, що вимоги, викладені у скарзі, не підпадають під рішення, дії чи бездіяльність, передбачені ст.303 КПК України.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

Зокрема, апелянт просить витребувати з прокуратури Херсонської області кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , зобов`язати прокуратуру виконати свої прямі обов`язки. Вказує про порушення його конституційних прав .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_7 , який підтримав заявлені апеляційні вимоги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

У відповідності до положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він обов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, -заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у відповідності до ч.2 ст.303 КПК України не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Подання скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягають оскарженню, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України є підставою для відмови слідчим суддею у відкритті провадження за нею.

Зі змісту скарги ОСОБА_7 не вбачається, які саме конкретні дії чи бездіяльність прокурора оскаржується, а викладені у скарзі вимоги про витребування з прокуратури Херсонської області конкретного кримінального провадження та надання вказівки прокуратурі виконати свої прямі обов`язки, не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні відповідно до ст. 303 КПК України .

Наведене свідчить про правильність висновку слідчого судді про відмову у відкритті провадження за поданою скаргою.

Що стосується посилання апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що порушені його конституційні права, зокрема на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, то вони є безпідставними.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, частиною першої ст.7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Поруч із цим, вказана засада кримінального провадження не є всеосяжною, про що свідчить зокрема її обґрунтування, наведене в ч.1 ст.24 КПК України, відповідно до якого кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як зазначив у своїй постанові від 03 березня 2016 року у справі № 5-347кс15 Верховний Суд України, забезпечення права на оскарження (п.17 ч. 1 ст. 7, ст. 24 КПК), є широким поняттям і передбачає крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано відмовлено ОСОБА_7 у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги з мотивів наведених в ній, колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції також не виявлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.08.2018 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом :
Суддя: