Справа № 755/6680/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002652 від 15 травня 2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, який має на утриманні малолітню доньку 2011 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18 серпня 2014 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 15 травня 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 04 жовтня 2017 року Апеляційним судом м. Києва винесено ухвалу про застосування ст. 1 п.в. ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17 жовтня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн; 09 жовтня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 11 липня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання, за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2012 року та остаточно призначено покарання, у вигляді 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
15 березня 2018 року, приблизно о 12 год 15 хв, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 35, побачили припаркований автомобіль марки "Skoda Forman", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого у них виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел та діючи відповідно розподілених ролей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що ніхто з боку сторонніх осіб за їхніми діями не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, підійшли до вищевказаного автомобіля та ОСОБА_4 , за допомогою, заздалегідь підготовленого інструменту для вчинення злочину, а саме металевих ножиць, пошкодив замок правих передніх дверей вказаного автомобіля. В цей час, ОСОБА_3 стояв поруч із вказаним автомобілем, з метою попередження ОСОБА_4 про небезпеку під час появи сторонніх осіб.
Пошкодивши замок в дверцятах автомобіля, ОСОБА_4 проник до салону, звідки таємно викрав наступні речі: торцеву пилку «Metabo KGS 254M», вартістю 5 300 грн. шуруповерт марки «Bosh GSR 1440-Li», синього кольору, вартістю 3 500,00 грн; шуруповерт «MetaboBS 18Li», вартістю 3 612,00 грн та пластиковий чемодан з різноманітними інструментами, загальною вартістю 3 000 грн.
Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , утримуючи викрадені інструменти в руках, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 15 412 грн.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
17 травня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , а також між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоди про примирення.
Згідно з даних угод обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 добровільно домовились укласти угоди про примирення між собою, в яких відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір майнової шкоди, яку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , кожен окремо зобов`язались добровільно відшкодувати до 01 вересня 2018 року, при цьому обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованих обвинувачення беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію їх дій за ч. 2 ст. 185 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повинні понести за вчинення ними кримінального правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 4 місяці.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченим.
Так, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даних угод про примирення між потерпілим та обвинуваченими дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченим узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодами заходи.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив затвердити угоди про примирення, укладену між ним та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , призначити останнім узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердив, що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даних угод про примирення між потерпілим та обвинуваченими дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить суд затвердити дані угоди і призначити обвинуваченим узгоджене в угодах покарання та інші, передбачені угодами заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив суд вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, крім того зобов`язався добровільно відшкодувати завдану кримінальним правопорушенням шкоду у строки визначені умовами угоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив суд вказану угоду, затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, крім того зобов`язався добровільно відшкодувати завдану кримінальним правопорушенням шкоду у строки визначені умовами угоди.
Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладених з потерпілим угод про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпілий, в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 14 травня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.
Крім цього, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 14 травня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 її форма та зміст відповідають вимогам КПК України і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.
Відповідно до ч. 9 ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
у х в а л и в :
затвердити угоду про примирення, укладену 17 травня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002652 від 13 березня 2018 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту затримання, а саме з 15 березня 2018 року.
До набрання вироком суду законної сили застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 травня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002652 від 13 березня 2018 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання, а саме з 15 березня 2018 року.

До набрання вироком суду законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази: торцеву пилку марки «Метабо», яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 ; три пари металевих ножиць, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: