Справа № 442/2189/18
Провадження № 1-кс/442/370/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2018 року м. Дрогобич

слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про відмову в задоволенні заяви про визнання особи потерпілою,-
в с т а н о в и в :

В провадження слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в якій скаржниця просить визнати протиправним постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 щодо відмови у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0001900 від 05.08.2016 за ч. 1 ст. 358 КК України.
Заявниця та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у заяві, просили таку задовольнити.
На день розгляду даної скарги представник Дрогобицького ВН ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, перевіривши матеріали по скарзі, приходжу до наступного висновку.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана не обгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наданих на вимогу суду Дрогобицьким ВП ГУНП у Львівській області, встановлено, що в Дрогобицький ВП ГУ НП у Львівській області із письмовими заявами звернулись ОСОБА_3 та начальник Дрогобицького ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 , про те, що невідомі особи від імені державного виконавця ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_7 підробили постанову про звільнення майна з - під арешту, а саме автомобіля марки КІА CARENS, 2007 року випуску, синього кольору, та автомобіля марки ГАЗ 33104-1318 д.н.з. НОМЕР_1 , датовану 23.10.2015 року, нібито винесену в межах виконавчого провадження №46983352, що дало змогу боржнику ОСОБА_8 в подальшому їх незаконно відчужити. У вищевказаній постанові зазначено про те, що підставою для звільнення майна з - під арешту послужила ухвала Стрийського міськрайонного суду «про зняття арешту» від 21.12.2014 року винесена у справі № 438/802/13-ц, проте, згідно листа Стрийського міськрайонного суду від 11.08.2016 року така ухвала не виносилась.

Відомості за вказаними фактами 05.08.2016 року Дрогобицьким ВП ГУ НП у Львівській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001900 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печат ок, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

ОСОБА_3 звернулася до начальника Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області з заявою про визнання її потерпілою в кримінальному провадженні № 0001900 , оскільки вона зазнала матеріальних втрат за даним кримінальним провадженням на суму 226131, 76 грн.. При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, то така винесена слідчим на підставі того, що злочини, передбачений злочин, передбачений ч.1 ст.358 КК України є злочином із формальним складом, в якому в даному випадку відсутня потерпіла сторона.
На таку письмову заяву про визнання скаржниці потерпілою слідчим Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області було винесено постанову про відмову в такому, оскільки ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні має статус свідка, а шкода, яка їй завдана є лише проявом посягання на основний об`єкт.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України па досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою
Згідно ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
При цьому, згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Так, безпосереднім об`єктом складу злочину передбаченого ч.1 ст. 358 КК України є встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

З огляду на таке, склад злочину, передбаченого за ст. 358 КК України є формальним.
Крім того, сам факт можливого підроблення офіційних документів не може бути розцінений як злочин, вчинений щодо конкретної особи.
З вищенаведеного випливає, що слідчим правомірно винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови слідчого та зобов`язання останнього визнати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001900 від 05.08.2016.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 220, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя-
п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про відмову в задоволенні заяви про визнання особи потерпілою відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та підписано 02.05.2018.

Слідчий суддя: ОСОБА_1