Єдиний унікальний номер 263/7832/18
Номер провадження 11-сс/775/237/2018(м)

У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

14 червня 2018 року слідчий СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ч.3 ст.233 КПК України, звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з клопотанням, погодженим з прокурором, про надання дозволу на проведений 31 травня 2018 року обшук бортового судна СМБ-40, бортовий номер НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів.
На зазначену ухвалу адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді. Також просить поновити йому пропущений строк на оскарження ухвали, оскільки був ознайомлений з клопотанням слідчого та ухвалою, якою дозволено проведення обшуку лише 11 червня 2018 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.220 КПК України. В обґрунтування скарги зазначає, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, та в такому випадку слідчий, прокурор зобов`язані невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку, однак вимоги ч.4 ст.234 КПК були порушені та на думку адвоката поважних причин пропуску слідчим не було наведено.
Перевіривши матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , приходжу до висновку, що за даною апеляційною скаргою необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного.
При вирішенні питання щодо відкриття провадження суддя-доповідач окрім додержання апелянтом вимог, передбачених ст.ст.395,396 КПК України, перевіряє наявність правових підстав щодо фактичної можливості перегляду в апеляційному порядку ухвали слідчого судді під час досудового розслідування, передбачених ч.3 ст.307, ст.309, ч.3 ст.392 КПК України, практики Європейського суду з прав людини і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора і слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яку він викладає у своїх рішеннях. Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення. Так, у справі Delcourt v. Belgium ЄСПЛ зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак ЄСПЛ повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою ( Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
Стаття 309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Оскарження ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, передбачена ст.235 КПК України, цими нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено.
Частина третя статті 309 КПК встановлює, що інші ухвали слідчого судді, ніж зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції на іншій стадії кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження адвокат ОСОБА_2 оскаржує ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2018 року, ухвалену саме за процедурою, передбаченою ст.ст.234,235 КПК України, яка відповідно до зазначених вимог КПК України оскарженню не підлягає.
Відповідно до правових позицій Верховного Суду України (постанова від 12 жовтня 2017 року № 5-142кс(15)17), Великої Палати Верховного Суду (постанова від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к та постанова від 23 травня 2018 року № 237/1459/17) щодо обов`язку апеляційних судів відкривати апеляційне провадження за скаргами на ухвали слідчих суддів у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами. Лише в такому випадку право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі пункту 17 частини першої статті 7 та частини першої статті 24 КПК, які його гарантують, з огляду на положення частини шостої статті 9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК.
В усіх інших випадках діє лише норма, передбачена ст.309 КПК України, інакше це буде суперечити принципу правової визначеності, щодо передбачуваності застосування певних правових норм, який є складовою права на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини.
З урахуванням викладеного та відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України, слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене та керуючись ч.4 ст.399 КПК України, -
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати апелянту.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя судової палати у кримінальних справах

та справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1