У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю детектива ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000865 від 30.04.2015 р., -
ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000865 від 30.04.2015 р., накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2018 року, в частині грошових коштів, що належать ОСОБА_5 .
На обґрунтування необхідності зняття арешту зазначено наступне.
31.01.2018 року на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.01.2018 року проведено обшук в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає дружина підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 .
Під час проведення обшуку, серед іншого, виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі: 10 328 доларів США, 30 700 гривень, 4 845 Євро та 10 фунтів стерлінгів.
Заявник у клопотанні вказує, що зазначені кошти належать дружині підозрюваного - ОСОБА_5 особисто та є особистими заощадженнями, або авансами за розроблення дизайн проектів, проектної документації,тощо.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2018 року на вищезазначені грошові кошти накладено арешт.
Вважає, що таке рішення суду прийняте із недотриманням норм кримінально-процесуального законодавства України і має бути скасоване. Так, слідчим суддею під час винесення ухвали не враховано всіх обставин у сукупності, зокрема, розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення власників майна та зі спливом 72 годинного строку, визначеного ч.6 ст. 173 КПК України. Вважає, що майно, на яке накладено арешт, є тимчасово вилученим в ході проведення обшуку, дозвіл в ухвалі про проведення обшуку на відшукання і вилучення грошових коштів не надавався, а грошові кошти є особистими заощадженнями ОСОБА_5 , а тому арешт накладений на майно необґрунтовано.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні із зазначених ним підстав.
ОСОБА_5 просила скасувати арешт на грошові кошти відповідно до клопотання адвоката ОСОБА_4 , пояснюючи тим, що частка грошей, яка була вилучена під час проведення обшуку в їх з чоловіком квартирі, належить їй, тому що вона працює, надає послуги архітектора за цівільно- правовими договорами і деякі кошти вилучались з папок дизайн-проектів. Це гроші, які їй були надані в якості авансів за роботу. Також, вилучені із сейфу гроші, є частиною її особистих заощаджень.
Детектив ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, посилався на те, що воно не обґрунтоване, адже захисником не наведено підстави, з огляду на які є необхідність у знятті арешту.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом положень ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000865 від 30.04.2015 року за фактом розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2018 року накладено арешт на грошові кошти, які належать підозрюваному ОСОБА_6 та вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.04.2018 року залишено без змін ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2018 року.
Як вбачається з ухвали слідчого судді арешт на грошові кошти було накладено з огляду на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, було встановлено належні правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на грошові кошти, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Разом з тим, вимоги представника власника майна про скасування арешту з грошових коштів, які належать ОСОБА_5 , не підлягають задоволенню, оскільки заявником не доведено, що зазначені кошти належать останній та не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба.
Таким чином, з матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що викладені в клопотанні доводи не встановлюють наявність всіх умов, які мають бути підставою скасування накладеного арешту майна відповідно до вимог ст.174 КПК України, тому вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369, 371, 372 КПК України, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000865 від 30.04.2015 р. - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1