Справа № 369/6945/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/508/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 02.05.2018

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2018 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України; -

в с т а н о в и л а:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1. 06.03.1991 року за ст. 93 п. «а», 101 ч. 1, 140 ч. 3, 142 ч. 3 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2. 17.11.2006 року за ст. 115 ч. 2 п.13 КК України до 13 років позбавлення волі; 3. 20.01.2009 року за ч.2 ст. 185, ст. ст.71, 70 ч. 4 КК України до 14 років позбавлення волі, 26.01.2017 звільнився з місць позбавлення волі за відбуттям покарання,
засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк покарання ОСОБА_7 рахується з 01.06.2017 року.
Зарахувано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 01.06.2017 року до набрання вироком чинності з розрахунку, відповідно до ст. 72 КК України в редакції статті Закону, що діяв на момент обрання запобіжного заходу, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено у виді взяття під варту.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.

Згідно із вироком, кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за наступних обставин.

01.06.2017 року близько 08 год., ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у дворі багатоповерхового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 зустрів свою знайому ОСОБА_9 між якими, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сутичка. В ході вказаної сутички, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна та повернення його на свою користь, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, підійшов до ОСОБА_9 застосовуючи насильство, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого наніс їй удари, точної кількості не встановлено, кулаками в область голови, заподіявши останній відповідно до судово-медичної експертизи №130 від 23.06.2017, тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої навколо очної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та відкрито заволодів мобільним телефоном марки «HUAWEI LUA-U22» чорного кольору, витягнувши його з правої кишені блузки потерпілої та поклав до кишені своїх штанів, який відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 17/3-30 від 22.06.2017 - вартістю 1 866 грн. 67 коп., в якому знаходилась карта пам`яті марки «Transcend» micro SD 4 GB вартістю 82 грн., чим спричинив ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 1 948 гривень 67 копійок.
Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 1948 грн. 67 коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, посилаючись на те, що він не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
На думку апелянта, суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі щодо нього не провів в повному обсязі судового слідства і не врахував показів потерпілої, даних під час судового розгляду, а врахував її початкові покази під час досудового розслідування, в зв`язку з чим прийняв одностороннє рішення, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого і його захисника, які апеляційну скаргу обвинуваченого підтримали і просили її задовольнити;

прокурора, який проти апеляційної скарги обвинуваченого не заперечував;

перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обвинуваченого з останнім словом, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості та достовірності. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно і кваліфікації його дій за ч.2 ст. 186 КК України.

Однак зазначені висновки зроблені судом без належного врахування діючого законодавства, у значній своїй мірі є неповними, містять суперечності і погодитися з ними неможливо.

Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 01.06.2017 року близько 08 год. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у дворі багатоповерхового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зустрів свою знайому ОСОБА_9 , між якими на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сутичка, в ході якої ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс їй удари, точної кількості не встановлено, кулаками в область голови, заподіявши останній легкі тілесні ушкодження та відкрито заволодів мобільним телефоном «HUAWEI LUA-U22», витягнувши його з правої кишені блузки потерпілої та поклав до кишені своїх штанів, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 1948 грн. 67 коп. (а.с. 2-5).
При цьому, посилаючись як на доказ вини обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні суд у своєму рішенні послався на покази потерпілої ОСОБА_9 , яка, згідно вироку в судовому засіданні пояснила, що 31.05.2017 року ОСОБА_7 , з яким вона співмешкала у її власній квартирі протягом певного часу, прийшов додому за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого вони посварилися і вона викликала поліцію. На ніч ОСОБА_7 забрали до райвідділу поліції. 01.06.2017 року, близько 08 год. ОСОБА_7 у дворі зазначеного будинку зустрів потерпілу та просив віддати йому ключі від квартири, проте остання відмовила, в результаті чого обвинувачений вдарив чи штовхнув ОСОБА_9 в область голови та, мабуть, в цей час з її кишені випав телефон марки «HUAWEI LUA-U22», хоча цього моменту вона не бачила. Коли вона тікала, то почула як її телефон задзвонив, після чого побачила, що його підібрав обвинувачений. Телефон їй повернутий, до обвинуваченого претензій вона не має.
Суд визнав, що потерпіла ОСОБА_9 давала правдиві покази, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні (а.с. 136-138).
Обвинувачений в суді першої та апеляційної інстанцій заперечував факт викрадення ним мобільного телефону та пояснив, що коли ОСОБА_9 відмовилася йому давати ключі та почала з ним сваритися, він захотів її обійняти, але вона вирвалася і втекла в бік зупинки. Після цього він почув як в метрі від нього задзвонив телефон, коли його підняв, то побачив, що дзвонила донька потерпілої, якій він потім повернув телефон (а.с. 136).
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що вище зазначені події відбувалися 01.06.2017 року о 08 год., а заява про вчинення кримінального правопорушення була написана потерпілою ОСОБА_9 01.06.2017 року о 17 год. (а.с. 47).
01.06.2017 року о 20 год. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 02.06.2017 року щодо останнього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с. 61-64, 68-69).
При цьому, мобільний телефон, викрадення якого ставиться у вину обвинуваченому ОСОБА_7 , знаходився у потерпілої та був нею переданий працівникам поліції для огляду 20.06.2017 року (а.с. 63).
Кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 186 КК України передбачена за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб.
Викрадення означає протиправне таємне або відкрите, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Зазначені вище протиріччя, які містяться в обвинувальному акті, досліджених судом першої інстанції матеріалах, показах потерпілої та обвинуваченого, наданих в судовому засіданні не були усунуті судом першої інстанції в ході судового слідства, що перешкодило суду повно встановити фактичні обставини кримінального правопорушення і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно ст. ст. 409, 412 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Однак, потерпіла ОСОБА_9 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, будь-яких клопотань від учасників процесу про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження або дослідження нових доказів до суду Апеляційної інстанції не надходило.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості їх усунути, оскільки клопотань про повторне дослідження обставин кримінального провадження від учасників судового провадження не надходило, тому вирок суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції слід усунути зазначені в даній ухвалі недоліки, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі наявні по справі докази в їх сукупності, перевірити доводи апеляційної скарги обвинуваченого та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи тривалий час (11 місяців) перебування ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженні під вартою, а також те, що апеляційним судом скасовано вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2018 року та призначено новий розгляд справи в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 , скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти негайно, в залі суду.

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
/підпис/ ОСОБА_4