справа № 488/4195/18
провадження № 1-кп/488/341/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

при проведенні підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001293, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В

17.06.2018 року близько 15 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту «Океанівська» по пр. Богоявленському в напрямку басейну «Водолій» Корабельного району міста Миколаєва, попросив потерпілого ОСОБА_4 надати йому для перегляду наявний у останнього мобільний телефон. ОСОБА_4 виконав прохання обвинуваченого та передав належний йому мобільний телефон марки «Sony Xperia» ( моделі XAF3115, IMEI: НОМЕР_1 ), вартістю 3 332,40 гривень.

Після чого, побачивши зволікання ОСОБА_6 щодо використання мобільного телефону, потерпілий попросив останнього повернути йому телефон. Однак, обвинувачений, ігноруючи прохання потерпілого, продовжував утримувати вказаний телефон при собі та керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, відштовхнувши потерпілого ОСОБА_4 , зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на названу суму.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

20.09.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та його законним представником ОСОБА_5 , з одного боку, і обвинуваченим ОСОБА_6 , з іншого боку, була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий, його законний представник та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме за ч. 1 ст. 186 КК України - у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим, його законним представником та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який згідно ст.. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий та його законний представник також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим, його законним представником та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого сторонами виду та розміру покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить1700 гривень.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до правил, встановлених ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В

Затвердити угоду від 20.09.2018 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 , його законним представником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «Sony Xperia», що належить потерпілому ОСОБА_4 та знаходиться у нього на зберіганні залишити в розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1