Справа № 750/4723/18
Провадження № 1-кс/750/1723/18
У Х В А Л А

18 травня 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003225 від 15.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , в якому просить накласти арешт на пару мокасинів синього кольору з білими підошвами, які належать ОСОБА_4 та які були вилучені у останнього під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, з забороною розпоряджатись та користуватись ними.

Так з клопотання слідчого слідує, що 15.05.2018, близько «03» год. «00» хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Пушан-Квіти», який розташований за адресою: м. Чернігів, пр. Перемоги, буд. 14, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом пошкодження конструкції металопластикового вікна за допомогою металевого тримача для водостічної труби, проник до приміщення вищевказаного магазину, та намагався таємно викрасти звідти відео реєстратор моделі «N1008F», вартістю 2267,13 грн., що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Пушан-Лель», однак не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками охоронної служби «Явір-2000»

15.05.2018, о 16 год. 05 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання 03.00 год. 15.05.2018). В ході затримання ОСОБА_4 , у останнього вилучено пару мокасинів синього кольору з білими підошвами.

Разом з цим, проведено огляд місця події за адресою: м. Чернігів, пр. Перемоги, 14, в ході якого виявлено та вилучено ряд предметів, серед яких був слід низу підошви взуття.

15.05.2018 постановою слідчого вказані мокасини визнано речовими доказами.

Таким чином встановлено, що вилучені у ОСОБА_4 пара мокасинів синього кольору з білими підошвами, містять у собі ознаки речових доказів, визнаних ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Необхідність накладення такого арешту слідчий мотивує тим, що належне забезпечення збереження вказаних речових доказів можливе лише за умови накладення на них арешту із забороною у користуванні та розпорядженні ними.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний покладався на розсуд суду.

Захисник не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши доводи всіх учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні даного клопотання належить відмовити, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Проте слідчим у судовому засіданні не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно, на разі вже визнано речовим доказом, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 про затвердження Поряду зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів, що само по собі виключає можливість такого майна бути приховуваним, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Частина 8 даного Порядку зазначає, що відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження, а отже слідчий має право самостійно вирішувати, чи можливо таке майно, яке визнано ним речовим доказом, передавати на відповідне зберігання його власнику або ж взагалі повернути.

При цьому ч. 4 передбачає, що речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, все майно на яке необхідно накласти арешт, було вилучене в ході оглдяу та визнано речовим доказом.

А, відповідно ч. 2 ст. 100 КПК України регламентує, що речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим, клопотання слідчого про накладення арешту на майно, є безпідставним та немотивованим.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно, залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1