Справа № 522/474/18
Провадження № 1-кп/522/43/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 28.05.2017 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Євгенівка, Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

28.05.2017 року о 10:00 год., водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес Е 220», р/н НОМЕР_1 , грубо порушуючи п.п. 12.4., 12.9. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), а саме:

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год»;

п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7»;

здійснював рух із значним перевищенням його швидкості 76,6…87,0 км/год, (відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 17-238/17-4309/17-4310 від 26.09.2017) по вул. Велика Арнаутська в м. Одесі, з боку вул. Рішельєвська в напрямку вул. Катерининська.

Будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, наближаючись до регульованого перехрестя вул. Велика Арнаутська вул. Катерининська, по сухому покриттю проїзної частини, у світлий час доби, маючи об`єктивну можливість вчасно помітити увімкнений «червоний» сигнал світлофору, який забороняє йому рух через зазначене перехрестя, ОСОБА_4 проігнорував вимоги п.п. 2.3.б), 8.7.3.е), 8.10. «Правил дорожнього руху» України, якими перебачено:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»;

п. 8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12, дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;

не прийняв вчасно заходів до зупинки керованого ним транспортного засобу, не зупинився перед стоп-лінією, а у подальшому перед світлофором та перед перехрещуваною проїзною частиною, не переконався, що на перехресті відсутні інші транспортні засоби, що здійснюють його проїзд та яким може бути створено небезпеку, виїхав на зазначене перехрестя та допустив зіткнення з автомобілем «Мітсубіші Лансер», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який здійснював рух через перехрестя по вул. Катериниська з боку вул. Мала Арнаутська в напрямку вул. Велика Арнаутська, на «зелений» сигнал світлофору, що дозволяє рух.

Після зіткнення автомобіль «Мерседес Е 220» задньою частиною кузова контактував з автомобілем «ВАЗ 21101-01», р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який знаходився на вул. Катериниська перед перехрестям для подальшого виконання повороту праворуч на вул. Велика Арнаутська.

У подальшому автомобіль «Мерседес Е 220», виїхав на регульований світлофором пішохідний перехід, де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які перетинали проїзну частину вул. Мала Арнаутська по вказаному переходу, з права на ліво за ходом руху автомобіля «Мерседес Е 220» на сигнал світлофору, що дозволяє рух.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_8 отримала наступні тілесні ушкодження: відкритий поперечно-осколковий перелом великогомілкової та малогомілкової кісток правої гомілки в середній та нижній третині з розтрощенням м`яких тканин; гематома правого стегна, які утворилися від дії тупих твердих предметів, та могли бути отримані в умовах ДТП та згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1621 від 26.07.2017, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 17-3742 від 06.11.2017, з технічної точки зору, в умовах даної події, дії водія автомобіля «Mercedes E 220», р/н НОМЕР_1 , які не відповідали вимогам п.п. 8.7.3. е), 8.10., 12.4. і 12.9. б) «Правил дорожнього руху» України, створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним надавати оцінку дослідженим доказам, оскільки обвинувачений визнав свою провину в повному обсязі і не заперечує фактичних обставин, які вказані в обвинувальному акті, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, яке кваліфікується за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встанолено.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст.ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 96 000 гривень та стягнення моральної шкоди у розмірі 300 000 гривень, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню.

При цьому, судом враховано характер вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також глибину душевних страждань потерпілої ОСОБА_8 .

При визначенні розміру моральної шкоди, який повинен бути стягнутий із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_8 суд, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», із змінами, виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості і враховує характер і обсяг страждань (душевних, психічних тощо) потерпілого, характер немайнової шкоди (його тривалість, можливості відновлення ), а також тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для їх відновлення, матеріальне становище обвинуваченого, у зв`язку із чим, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_8 суму матеріальної шкоди, яка підтверджена документально, у розмірі 96 000 гривень, та моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 96 000 (дев`яносто шість тисяч) гривень та стягнення моральної шкоди у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень задовольнити частково.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст. 122, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавленні волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Застосувати ст.ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України і звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року випробувального терміну ОСОБА_4 не скоїть нове кримінальне правопорушення.

Зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 96 000 (дев`яносто шість тисяч) гривень та моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 15 351 (п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят одна) гривні 20 копійок.

Речові докази по справі: СD-диск з відеозаписами, зафіксованими на камері зовнішнього відеоспостереження з магазину «МАДЕС», розташований в м. Одесі, на вул. Катерининська, 81, на якому зафіксовано факт ДТП зберігати у матеріалах кримінального провадження; автомобіль «Мерседес Е 220», р/н НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

06.11.2018