11-сс/775/254/2018(м)
263/9828/18

Категорія: ст. 194 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Маріуполя Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини
17.07.2018 року о 21.05год. ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
За вказаним кримінальним провадженням 19.08.2017 року на розгляд слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком на 60 діб з призначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 на початку 2017 року, точної дати слідством не встановлено, володіючи зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних речовин на території м. Маріуполя Донецької області, вступив в злочину змову з раніше знайомими йому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , яка передбачала придбання вказаними особами наркотичного засобу у ОСОБА_9 , зберігання і подальший збут наркозалежним особам на території м. Маріуполя Донецької області.
Відповідно попереднім домовленостям, ОСОБА_7 , у невстановлений слідством час та при невстановлених обставинах, придбав у ОСОБА_9 наркотичний засіб метадон, який став зберігати при собі з метою подальшого збуту.
24.01.2018 року, о 13.19год., з метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні автомобілю ГАЗ 3110 державний номер НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_12 рухаючись біля будинку № 154 по проспекту Будівельників в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області, групою осіб, незаконно збув «оперативному покупцю» ОСОБА_15 вищевказану наркотичну речовину, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, маса якого склала 0,1630 г (в перерахунку на основу).
27.01.2018 року, о 12.34год., ОСОБА_7 , в одному з під`їздів будинку АДРЕСА_2 , групою осіб, незаконно збув «оперативному покупцю» ОСОБА_15 вищевказану наркотичну речовину, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, маса якого склала 0,187 г (в перерахунку на основу).
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Захисник в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави у меншому розмірі.
На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції при розгляді клопотання слідчого не розглянув можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
На думку апелянта, суд першої інстанції при постановлені ухвали не взяв до уваги, що матеріальна шкода у цьому кримінальному провадженні відсутня; підозрюваний має постійне місце проживання; одружений; хворіє на невиліковні захворювання, які потребують належного лікування, яке не може бути забезпечене в умовах слідчого ізолятора; окрім того, його дружина і матір також тяжко хворіють; у нього немає наміру переховуватися від органів досудового розслідування і суду; впливати на свідків і понятих, оперативного покупця, окрім того, вони вже надали показання слідчому, знищити, спотворити докази; за місцем його проживання вже проведені обшуки, під час проведення яких були вилучені речові докази; щодо існування ризику, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, не має під собою реального ризику тому, що є припущенням.
Вважає, що прокурор і слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, застосований запобіжний захід є невмотивовано жорстоким.
Позиції учасників судового провадження
В ході апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 показав, що відбував покарання за аналогічний злочин, тільки 11 місяців на свободі. У нього не має коштів внести заставу у такому розмірі, дружина хворіє, всі кошти йдуть на її лікування. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Прокурор показав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, тому існують ризики, що знаходячись не під вартою може впливати на свідків та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення, ознайомившись з витребуваними матеріалами і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Мотиви Суду
Органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься згідно зі ст.12 КК України до тяжкого злочину, за який санкцією статті КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, так і існування зазначених ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчого.
Захисник не оскаржує наявність обґрунтованої підозри, а просить з урахуванням даних про особу застосувати щодо його підзахисного більш м`який запобіжний захід.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.
Згідно вимог ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Таким чином, як в суді першої, так і апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 року з конфіскацією майна, прокурором доведено, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи вагомість наявних доказів та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, перебуваючи на волі, може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею визначений розмір застави, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України та з дотриманням вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, згідно якого розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто від 36 820 до 147 280 гривень відповідно.
Викладене вище, в свою чергу, унеможливлює задоволення апеляційних вимог захисника про обрання щодо його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, заявлені ризики щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, одружений, хворіє на невиліковні хвороби, також тяжко хворіють його дружина і мати, при відсутності даних про працевлаштованість ОСОБА_7 та отримання легальних доходів ставить під сумнів утримання ним інших членів сім`ї, не зменшують заявлені ризики щодо обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З урахуванням наданих матеріалів справи і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, правильним, апеляційні вимоги захисника необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4