Постанова

Іменем України
13 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 686/20838/16-к
провадження № 51-662км17

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005822, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яснозір`я Віньковецького району, Хмельницької області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирішено цивільний позов і питання речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

Заяву ОСОБА_6 про застосування до нього амністії задоволено та на підставі п. ґ ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22грудня 2016 року його звільнено від відбування покарання.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 12 вересня 2016 року близько 17:00 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 в ході конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс умисно один удар чотирма загостреними, з`єднаними між собою краями садових вил в область правого плеча ОСОБА_7 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений стверджує про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, допущене судом апеляційної інстанції, який залишив без зміни вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2017 року. Посилається на невідповідність оскаржуваного рішення вимогам статей 370, 419 КПК України та вказує на безпідставну відмову апеляційним судом у задоволенні клопотання про повторне дослідження доказів. Просить ухвалу апеляційного суду щодо нього скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді апеляційної інстанції.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення касаційної скарги засудженого.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та твердження, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки містить вичерпні мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався, а також мотивовані підстави, з яких апеляційні скарги визнані необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, не погоджуючись із постановленим вироком потерпілий ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, а останній згодом подав доповнення до апеляційної скарги та клопотання про застосування щодо нього закону про амністію.
Розглядаючи ці апеляційні скарги, суд об`єктивно та неупереджено перевірив доводи, викладені в них, та їх спростував.

Суд апеляційної інстанції правильно погодився з висновками місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і навів обґрунтовані мотиви визнання безпідставними твердження обвинуваченого про незаконність його засудження за вчинення вказаного злочину.
При цьому суд апеляційної інстанції належним чином мотивував свої висновки із посиланням на докази, якими спростовуються відповідні доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі.

Посилання засудженого ОСОБА_6 на порушення апеляційним судом вимог ч. 3 ст. 404 КПК України та незаконну відмову у задоволенні клопотання про повторне дослідження доказів є безпідставними.
Так, із матеріалів провадження, у тому числі технічного запису судового засідання, вбачається, що, у доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_6 заявив клопотання про повторне дослідження доказів, проте у судовому засіданні, яке відбулось 02 жовтня 2017 року, наполягав на задоволенні клопотання про застосування щодо нього закону про амністію, фактично відмовившись від вимог апеляційної скарги, тобто не підтримав раніше подане ним клопотання про дослідження доказів .

У касаційній скарзі не наведено доводів щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.
З огляду на викладене, касаційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК України, Суд,

у х в а л и в:

Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3