Дата документу Справа № 336/2099/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 336/2099/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/741/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянула 09 серпня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001397 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому зазначила, що 19.04.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001397 внесено відомості за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом шахрайського заволодіння невстановленою особою її грошовими коштами в сумі 2567,00 грн., яке мало місце в період часу з 13.04.2018 року по 14.04.2018 року.
Під час досудового розслідування в справі встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 в рахунок передплати за отримання товару, через термінал ПАТ КБ "ПриватБанк" перерахувала грошові кошти в розмірі 2567,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "Кредобанк" на ім"я ОСОБА_10 . Таким чином, їй завдано майнової шкоди на зазначену суму, оскільки товар вона так і не отримала.
Слідчий просив про накладення арешту на гроші у будь-якій валюті у безготівковому вигляді, які перебувають у володінні ПАТ "Кредобанк" (МФО 325365, ), на картковому рахунку № НОМЕР_1 , з метою відшкодування майнової шкоди і забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 квітня 2018 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0001397. Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість розпорядження грошовими коштами, а також мету застосування арешту - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вказує про невідповідність розміру завданої майнової шкоди накладеному арешту на грошові кошти в безготівковому вигляді. Про розгляд справи за клопотанням слідчого його не було повідомлено. Крім того, слідчим суддею не з`ясовано та не прийнято до уваги, що він з потерпілою не знайомий та не перебуває в жодних стосунках, будь-яких показань по вказаним матеріалам провадження не надавав. Просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Окрім вимог апеляційної скарги по суті, ОСОБА_7 також просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали. В обґрунтування вказаних вимог зазначав, що клопотання слідчого було розглянуто за його відсутності, а копія відповідної ухвали судом не надсилалась.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений не з`явився, у звязку з положеннями ст.ст. 306, 405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності апелянта ОСОБА_7 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу залишити без змін як законну та обґрунтовану, вивчивши матеріали провадження та, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, згідно ст. 117 КПК України, підлягає задоволенню, з урахуванням розгляду скарги за відсутності власника грошових коштів та встановлення поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.132,170 КПК України, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Порушень слідчим суддею наведених вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не вбачається.

Суд першої інстанції розглянув клопотання з дотриманням порядку, передбаченого ст. 172 КПК.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності передбаченихст. 170 КПК правових підстав для накладення арешту на грошові кошти судова колегія знаходить безпідставними.

Матеріали провадження переконали судову колегію у відповідності грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ "Кредобанк" на ім`я ОСОБА_10 критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки свідчать про наявність підстави, яка на даному етапі досудового розслідування дозволяє вважати, що кошти, які перебувають на рахунку, відкритому у ПАТ "Кредобанк" ОСОБА_11 набуті протиправним шляхом, отже є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на прийняття оскаржуваного рішення на початковій стадії проведення досудового розслідування, яке на теперішній час триває.

Факт переведення коштів потерпілою ОСОБА_9 на рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ПАТ "Кредобанк" підтверджується відповідним чеком (а.с. 14 ).

Твердження апелянта з приводу неспіврозмірності накладення арешту сумі коштів, що перебувають на даному рахунку спростовуються довідкою банку, за відомостями якої на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_10 перебувають кошти у сумі 121 грн. 17 коп., що явно не виходить за межі суми матеріальної шкоди та виходить з фактичних обставин справи.
Отже, слідчий суддя у відповідності з нормами кримінального процесуального закону у якості заходу забезпечення кримінального провадження наклав арешт на вказане вище майно.

З огляду на доводи апелянта, колегія суддів звертає увагу, що згідно ч.3 ст. 170 КПК України задля збереження речового доказу арешт накладається на таке майно, що належить будь-якій фізичній чи юридичній особі, тобто не залежно від набуття власником майна статусу підозрюваної особи.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч.1ст.170 ККмає тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом злочину.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №001397 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: