Провадження № 11-сс/779/288/2018
Категорія ст. 181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.08.2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0003163 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , -

за участю: прокурора ОСОБА_10

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить ухвалу суду скасувати, як необґрунтовану та незаконну, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що слідчий суддя не мотивував свого висновку в частині того, якими доказами підтверджуються встановлені ризики і чому не можна запобігти їм, застосувавши більш м`який запобіжний захід. Вважає, що заявлені прокурором ризики є припущенням, оскільки не підтверджені жодним доказом. На думку апелянта, немає підстав вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового слідства, а тяжкість злочину та неминучість покарання не є достатніми для ухвалення рішення про тримання підозрюваного під вартою. В обґрунтування доводів щодо відсутності ризику впливу на свідків та потерпілих, апелянт посилається на те, що ОСОБА_8 визнає вину у вчиненому, та не має на меті ухилятися від кримінальної відповідальності, навпаки розкаюється у скоєному та має намір відшкодувати шкоду. Вважає, що запобігти вказаному ризику можливо поклавши на підозрюваного обов`язок не спілкуватись та не впливати на свідків, потерпілих, обравши більш м`який запобіжний захід. Ризик, що підозрюваний буде продовжувати злочинну діяльність, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на думку апелянта, є надуманий, оскільки попередня судимість щодо ОСОБА_8 погашена у 2006 році. Вважає, що слідчий суддя не дотримався принципу ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На думку апелянта, дані, що характеризують ОСОБА_8 , зокрема: наявність постійного місця мешкання, наявність хронічного захворювання, з урахуванням того, що ОСОБА_8 працює неофіційно, має матір похилого віку, у сукупності, свідчать про міцність соціальних зв`язків останнього, тому до нього можливо було застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.08.2018 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, без визначення розміру застави, оскільки останній підозрюється у злочині, що поєднаний із застосуванням насильства. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 слідчий суддя зазначив те, що в судовому засіданні прокурор довів існування ризиків, які викладені слідчим у клопотанні. При цьому, слідчий суддя врахував наявність доказів про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та ступень його тяжкості, а також дані, що характеризують особу винного, та міру покарання, яка загрожує у разі доведення вини. Слідчим суддею визнано неможливим застосування до підозрюваного інших більш м`яких видів запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник просив вимоги апеляційної скарги задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її безпідставною, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, ухвалу слідчого судді залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Органом досудового розслідування встановлено, що 25.08.2018 року близько 06:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи м. Івано-Франківську, по вул. Незалежності, із хуліганських мотивів, маючи при собі предмет, схожий на ніж, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_11 у вигляді різаної рани правої половини грудної клітки та пошкодив колеса припаркованих автомобілів.

25.08.2018 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а.п. 39-41).

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчим та прокурором зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, апелянт не заперечує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого. 4 ст.296 КК України, свою незгоду виловила виключно в частині обрання слідчим суддею такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, мотивуючи відсутністю ризиків, на які посилається прокурор.

Проте, на думку колегії суддів, під час судового розгляду, слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_8 , оцінив, відповідно до ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, з урахуванням вимог як ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так й практики Європейського суду з прав людини.

Так, згідно приписів ч.ч. 3 та 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 слідчим суддею дотримано вказаних вище вимог закону.

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти спробі підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжувати свою злочинну діяльність, тобто вчинити інші кримінальні правопорушення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано поклав в основу своїх висновків дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також те, що ОСОБА_8 офіційно не працює, розлучений та раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, а також тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, обставини вчинення злочину, що у сукупності підтверджують існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України та дали можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вмотивовано дійшов такого висновку, дотримавшись вимог закону, довівши те, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, при наявності яких, застосування іншого запобіжного заходу буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому застосування відносно нього інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема запропонованого апелянтом домашнього арешту в нічну добу, буде недостатньо для запобігання наявним ризикам, що зазначені у клопотанні органів досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, колегії суддів також погоджується з висновками слідчого судді в частині не визначення розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 вчинене із застосуванням насильства відносно потерпілої ОСОБА_11 , оскільки вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На думку колегії суддів, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав обвинуваченого, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Дані про особу підозрюваного, на які вказує апелянт в апеляційній скарзі, були враховані слідчим суддею під час прийняття рішення.

На думку колегії суддів, факт наявності у підозрюваного постійного місця мешкання, наявність хронічного захворювання, а також того, що ОСОБА_8 працює неофіційно, має матір похилого віку, не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу, виходячи з конкретних обставин справи, характеру кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, та водночас, не зменшують ступеню заявлених ризиків.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_8 не має на меті ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки визнає свою вину, розкаюється у скоєному та має намір відшкодувати шкоду, самі по собі не є підставою для зміни останньому запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, рішення слідчого судді відповідає як нормам національного законодавства та й практиці ЄСПЛ, та вимогам, передбачених ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримався вимог чинного кримінального процесуального законодавства, що передбачає порядок розгляду таких клопотань, та діяв у відповідності до норм КПК України, а відтак вважає постановлене ним рішення законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим не вбачає підстав для його скасування.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 176-178, 181, 194, 198, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.08.2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0003163 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_5

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_3