УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах володільця майна ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в м.Києві у кримінальному провадженні № 0003183, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого під час обшуку 13.06.2017 року за місцем проживання ОСОБА_4 , визнання незаконною постанови про відмову у задоволенні клопотання та зобов*язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана в інтересах володільця майна ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в м.Києві у кримінальному провадженні № 0003183, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого під час обшуку 13.06.2017 року за місцем проживання ОСОБА_4 , визнання незаконною постанови про відмову у задоволенні клопотання та зобов*язання вчинити дії повернути тимчасово вилучене майно (грошові кошти).

В обґрунтування скарги зазначено, що 30 травня 2017 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва було надано дозвіл слідчому у кримінальному провадженні №0003183 на проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 . Під час обшуку, який було проведено 13.06.2017 року, було вилучено, окрім іншого, грошові кошти, належні родині ОСОБА_5 , а саме 336 500 гривень та 1500 доларів США. При цьому скаржник вважає, що вилучені при обшуку грошові кошти не входять до переліку, щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді, при цьому мають законне походження, що підтверджується відповідними документами, а тому останні мають статус тимчасово вилученого майна, однак на вказані грошові кошти арешт в установленому законом порядку не накладався.

У зв`язку із зазначеним особа, яка подала скаргу просить зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 .

Окрім іншого скаржник, на клопотання про припинення тимчасово вилученого майна отримав постанову слідчого від 27.07.2018 року щодо відмови у задоволенні такого клопотання, водночас просить визнати оскаржувану постанову назаконною.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_2 , просив про задоволення скарги з підстав, викладених у ній, вказавши на те, що у слідчого відсутні докази незаконності походження тимчасово вилучених грошових коштів, належних ОСОБА_4 , які є накопиченням родини. А постанова про відмову у задоволенні клопотання від 27.07.2018 р. з тих же підстав є незаконною.

Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, у судове засідання не з*явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, що не перешкоджає її розгляду на підставі наявнимх матеріалів.

Проаналізувавши доводи скарги, заслухавши представника володільця майна, вивчивши матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні скарги виходячи з наступного.

Щодо наявності підстав для оскарження постанови слідчого від 27.07.2018 року, про відмову у задоволенні клопотання про припинення тимчасово вилученого майна, слідчим суддею відзначається, що згідно вимог ст.303 КПК України, така постанова окремому оскарженню не підлягає, при цьому слідчий суддя, згідно ст. 307 КПК України, не наділений повноваженнями на визнання постанови слідчого незаконною, про що представнику володільця майна достеменно має бути відомо, а тому у цій частині заявлених вимог слід відмовити..

Також слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ НП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0003183 від 05.04.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яке здійснюється за фактом шахрайських дій невстановлених осіб відносно ПАТ «Приват Банк» шодо завдання матеріаьного збитку шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 30 травня 2017 року було надано дозвіл групі слідчих у кримінальному провадженні провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0003183 від 05.04.2015 року на проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення документів, які стосуються господарської чи фінансової діяльності, печаток, чорнових записів, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, карток операторів мобільного зв*язку, мобільних телефонних пристроїв, СІМ-карток операторів мобільного зв*язку, електронних носіїв інформації, комп*ютерної техніки, РОS-терміналів.
На підставі вказаної вище ухвали слідчого судді 13 червня 2017 року слідчим у кримінальному провадженні було проведено обшук вказаного в ухвалі жилого приміщення, під час якого, окрім іншого, було вилучено грошові кошти, а саме 336 500 гривень та 1500 доларів США, що було зафіксовано у протоколі обшуку від 13.06.2017 р.
Так, частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 2 ст. 168 КПК України регламентовано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку.
Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; та у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено та у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України коли ухвала про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше 72 годин з дня надходження до суд у клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Виходячи з викладеного вище приходжу до висновку, що майно (грошові кошти), які було вилучено під час проведення обшуку 13.06.2017 року на підставі ухвали слідчого судді, якою було надано дозвіл на вилучення під час обшуку, окрім іншого, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, тобто вони не є тимчасово вилученим майном у розумінні статті 167 КПК України, а є майном, відносно якого прямо було надано дозвіл на вилучення під час обшуку, а тому доводи адвоката ОСОБА_2 не знайходять свого підтвердження доказами у судовому засіданні, що є належною підставою для відмови у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 167, 168, 237, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 в інтересах володільця майна ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в м.Києві у кримінальному провадженні № 0003183, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого під час обшуку 13.06.2017 року за місцем проживання ОСОБА_4 , визнання незаконною постанови про відмову у задоволенні клопотання та зобов*язання вчинити дії відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, разом з тим на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1