У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "30" січня 2018 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0014036 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до обвинувального акту « 14.10.2017 року, близько 03 год. 15 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 14 по вул. Бойченка в м. Києві, з метою таємного викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, вступив у попередню змову із двома невстановленими досудовим розслідуванням особами. Реалізуючи свої злочинні наміри, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю із двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, підійшли до автомобіля марки «Hyndai IX35», червоного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за допомогою зазделегідь приготовленого предмету, а саме цеглини, розбив заднє скло вищевказаного автомобіля. Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа №1, залишилась неподалік від автомобіля марки «Hyndai IX35» червоного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , з метою попередження ОСОБА_4 та іншої невстановленої особи №2, про появу по сторонніх осіб. В цей час ОСОБА_4 , через заднє розбите скло, проник до салону вищевказаного автомобіля та відчинив дверцята із середини, даючи змогу невстановленій особі № 2 безперешкодно проникнути до салону автомобіля, з метою таємного викрадення чужого майна.

В подальшому, невстановлена особа № 2, незаконно проникла до салону автомобіля марки «Hyndai IX35», червоного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , із багажного відсіку якого, таємно викрала наручний годинник, вартістю 4000 грн., електричний компресор, вартістю 800 грн., автомобільну хімію, вартістю 1000 грн., щітку склоочисника , вартістю 325 грн., полицю багажного відсіку, вартістю 10750 грн. та автомобільний набір, в який входили викрутка, аптечка, масла та вогнегасник, загальною вартістю 2500 грн., які належать ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 та двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб, втекли з місця злочину, а викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 19750 грн.»

Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши обвинувальний акт з доданими до нього документами, суд приходить до наступного:

Дослідженням обвинувального акту від 30.10.2017 року, що надійшов до суду та аналізом його змісту встановлено, що при його складанні прокурором не виконані вимоги кримінального процесуального закону, що унеможливлює його призначення до судового розгляду, виходячи з наступного:

стаття 291 КПК України визначає перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України.

А відтак, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті (частини статті) Кримінального кодексу України, можна встановити наявність в діях обвинуваченого складу злочину.

Тому, під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є одним із завдань підготовчого судового засідання, суд повинен перевірити обвинувальний акт на дотримання при його складанні вимог ст. 291 КПК України, в т.ч. шляхом надання правової оцінки відповідності, викладених в обвинувальному акті, встановлених обставин вчинення злочинів та формулювання обвинувачення тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статей (частин статей) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якими, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. З ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі "Камасінскі проти Австрії" № 9783/82, п. 79). Крім того. Суд констатував, що положення підпункту "а" п. З ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляд (рішення від 25.03.1999 у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п.52)

В обвинувальному вказано, що ОСОБА_4 інкримінується злочин, який скоєно групою осіб за попередньою змовою, однак обвинувальний акт не містить відомостей стосовно виділення в окреме провадження матеріалів відносно невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Якщо виділяються будь-які матеріали відносно одного з підозрюваних, в підозрі (обвинуваченні) іншому зазначається про те, що він вчинив злочин за попередньою змовою групою осіб з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, без зазначення його прізвища.

Викладене в обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 формулювання обвинувачення за своєю суттю є заздалегідь незрозумілим, що є прямим порушенням права на захист обвинуваченого, оскільки остання у будь-якому разі повинен бути чітко обізнаний про характер висунутого щодо нього обвинувачення та обрати власну правову позицію захисту.

Рішення Європейського суду з прав людини вказує на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі стосовно якої порушено кримінальне провадження, зокрема, в п. 51 рішення від 26.06.2008 року у справі «Ващенко проти України» зазначено, що поняття обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється карного і попереджувального характеру.

Наведений перелік Рішень Європейського суду з прав людини щодо порушення презумпції невинуватості з боку правоохоронних органів не є вичерпним і свідчить про те, що дотримання презумпції невинуватості є вкрай важливим і недотримання якої є наслідком порушення п.2 ст.6 Конвенції Ради Європи «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 року, ст. 62 Конституції України та ст.17 КПК України.

При цьому, суд враховує і те, що ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, при цьому, відповідно до положень ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, передбачених КПК України.

Виявлені судом вищезазначені порушення кримінального процесуального кодексу перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 підлягає поверненню прокурору в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 110, 42, 49, 91, 291, 314, 337, 338 КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР № 0014036 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: