Провадження №1-кс/760/7889/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 09.01.2014 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в :

детектив за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: ноутбук марки «ASUS» моделі «1225С-31V019W», серійний номер C50AA5076103, VN:4846, інвентарний номер BO271, яким користувалась заступник генерального директора з економіки та фінансів ДП «ДНДП інститут титану» ОСОБА_5 та добровільно був наданий начальником відділу інформаційного забезпечення і автоматизації проектних робіт ПАТ «Інститут Титану» ОСОБА_6 , який був вилучений під час огляду 01.06.2018.
В обґрунтування поданого клопотання зазначав, що досудовим розслідуванням встановлено, що що між Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» (продавець в особі генерального директора ОСОБА_7 ) та компанією «Soloway Industries LTD.» (покупець в особі директора Andre Seidelsohn) укладено контракт № 2012-1-НТ від 19.01.2012 на виконання Робочого проекту реконструкції заводу по виробництву феронікелю для компанії «Soloway Industries LTD.» Загальна сума контракту 13 600 000 доларів США.
Разом з тим, встановлено, що Державне підприємство «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» в особі першого заступника генерального директора ОСОБА_8 укладено агентську угоду із компанією «REMAX LTD» № 1/2011 від 11.10.2011 на виконання функцій уповноваженого представника для надання допомоги з пошуку потенційних замовників. Відповідно до п.4.1 даної угоди Представник має право на винагороду по кожному укладеному контракту. Розмір винагороди визначається Додатком та не перевищує 15% від вартості контракту.

Проте, досудовим розслідуванням встановлено, що Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» укладено із компанією «Soloway Industries LTD» контракт 2012-1-НТ від 19.01.2012 без допомоги компанії «REMAX LTD», робота щодо укладання такого контракту розпочалась до укладання Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» із «REMAX LTD» агентської угоди №1/2011 від 11.10.2011. Відповідно до матеріалів кримінального провадження та показань свідків, компанія «REMAX LTD» не вчинила жодної дії щодо пошуку клієнта для Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» та укладення контракту 2012-1-НТ від 19.01.2012, що суперечить умовам агентської угоди №1/2011 від 11.10.2011.

У подальшому, після укладання Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» контракту із компанією «Soloway Industries LTD», зазначеним державним підприємством, відповідно до платіжних доручень № 238 від 03.06.2013 та № 167 від 22.02.2013, здійснено оплату «REMAX LTD», за надання допомоги у пошуку клієнта компанії «Soloway Industries LTD» та укладання зазначеного контракту в розмірі 1 млн. 258 тис. 500 доларів США на рахунок компанії «REMAX LTD» (TORTOLA BRITISH VIRGIN ISLANDS WOODBURNE HALL P.O. BOX 3162 VG/TORTOLA), а саме: AT51113700, який відкрито в банку ERSTE BANK DER OESTERREICHISCHEN SPARKASSEN AG FASANGASSE 1.A-1030 AT/WEIN (CBB/SWIFT - GIBAATWWXXX).

З матеріалів кримінального провадження у слідства є підстави вважати, що службові особи Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану», «REMAX LTD» та інші невстановлені особи, шляхом укладення агентської угоди №1/2011 від 11.10.2011, не маючи наміру виконувати умови вказаної угоди, заволоділи грошовими коштами державного підприємства в особливо великому розмірі, а саме в розмірі 1 млн. 258 тис. 500 доларів США, що по курсу Національного Банку України в гривневому еквіваленті на дату перерахування становить 10 млн. 59 тис. 190 грн.

Як зазначив детектив, 01.06.2018 був проведений огляд ноутбука марки «ASUS» моделі «1225С-31V019W», серійний номер C50AA5076103, VN:4846, інвентарний номер BO271, яким користувалась заступник генерального директора з економіки та фінансів ДП «ДНДП інститут титану» ОСОБА_5 та добровільно був наданий начальником відділу інформаційного забезпечення і автоматизації проектних робіт ПАТ «Інститут Титану» ОСОБА_6 , що під час огляду вказаного ноутбука на ньому виявлено інформацію, що має значення для даного кримінального провадження та підлягає доказуванню, а саме: інформацію про агентську угоду №1/2011 від 11.10.2011 укладену між ДП «ДНДП інститут титану» та «REMAX LTD».

У зв`язку з тим, що вказаний ноутбук використаний як засіб або знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберіг у собі його сліди, даний ноутбук під час огляду був вилучений.
А тому, з метою збереження цього речового доказу, поступило до суду клопотання детектива про накладення арешту на вилучене майно.
Детектив в судове засідання не з`явився, натомість подав заяву в якій просив розглядати клопотання без його участі та без повідомлення власників тимчасово вилученого майна.
Так, у відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити розгляд клопотання без повідомлення виклику осіб, у яких вказані речі вилучалися, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України під арештом майна слід розуміти тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
При накладенні арешту, слід враховувати і те, що його завданням є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження арештованого майна.
Відповідно до ч.2ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Встановлено, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР 09.01.2014 за №0000003 за фактом заволодіння грошових коштів службовими особами ДП «ДНДП Інститут титану» і «Remax LTD», за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Як встановлено, при проведенні огляду ноутбука марки «ASUS» моделі «1225С-31V019W», серійний номер C50AA5076103, VN:4846, інвентарний номер BO271, детективом виявлено інформацію, що має значення для даного кримінального провадження та підлягає доказуванню, а саме: інформацію про агентську угоду №1/2011 від 11.10.2011 укладену між ДП «ДНДП інститут титану» та «REMAX LTD», даний ноутбук було добровільно надано і вилучено та постановою від 04.06.2018 року визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.
Враховуючи, що є необхідність забезпечення збереження цього речового доказу, який може бути знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, а вилучення вказаного ноутбуку є необхідною умовою для подальшого проведення експертного дослідження, вважаю що є необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.
Керуючись ст. ст. 117, 170-173 КПК України,-

у х в а л и в:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду 01.06.2018 року, а саме: ноутбук марки «ASUS» моделі «1225С-31V019W», серійний номер C50AA5076103, VN:4846, інвентарний номер BO271, яким користувалась заступник генерального директора з економіки та фінансів ДП «ДНДП інститут титану» ОСОБА_5 та добровільно був наданий начальником відділу інформаційного забезпечення і автоматизації проектних робіт ПАТ «Інститут Титану» ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1