УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 061 60 про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 зпогодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва ОСОБА_5 клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 061 60 за ч. 2 ст. 187 КК України арешту на тимчасово вилучене майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні,яким встановлено, що ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , керуючись спільним корисливим умислом, 03.06.2018 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Л. Толстого, 57, здійснили напад із застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого у момент його заподіяння, та заволоділи особистими речами ОСОБА_8 на загальну суму 936 грн. 96 коп. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були затримані.

Під час огляду 03.06.2018 у ОСОБА_6 таОСОБА_7 виявлено та вилучено низку речей, які належать петерпілому ОСОБА_8 .
Рішенням слідчого від 03.06.2018 вказані речі на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

У зв`язку з тим, що такі речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, однак є тимчасово вилученим майном, з метою їх збереження, слідчий просив накласти на них арешт.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном серед іншого можуть бути речі, якщо вони, набуті кримінально протиправним шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, тобто можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим та матеріалами клопотання доведено, що частина вилучених під час огляду речей належать потерпілому ОСОБА_8 , тобто отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та інші речі, що використовувались підозрюваними під час протиправної діяльності та можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та інші відомості, які можуть бути використані як доказ у вказаному провадженні.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказані речі є доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та використання вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 задовольнити частково.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 061 60 арешт на:

- мобільний телефон марки «Samsung», IMEI НОМЕР_1 ;

- грошові кошти в сумі 48 грн.;

- предмет, зовні схожий на ніж;

- навушники білого кольору;

- шкіряну сумку чорного кольору з пошкодженим ремінцем;

- грошові кошти в сумі 166 гривень;

- електронний пристрій для паління марки «Volish»;

- шкіряний гаманець чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Нокіа», ІМЕІ НОМЕР_2 з сім карткою у оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1