Справа №: 398/1916/17
провадження №: 1-кп/398/152/18
УХВАЛА

"21" червня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрії кримінальне провадження № 0000431 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 311 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання не був доставлений обвинувачений ОСОБА_5 , який тримається під вартою. Від проведення судового засідання в режимі відеоконференції обвинувачений відмовився.

Прокурором заявлено клопотання про відкладення судового засідання .

Також прокурором заявлено клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, оскільки його термін спливає 26 червня 2018 року. Зазначив, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив кримінальні правопорушення маючи не зняту і непогашену судимість, що є ризиком продовження злочинної діяльності. ОСОБА_5 до обрання запобіжного заходу не мав постійного місця роботи, неодружений, тобто не має сталих соціальних зв`язків, що є ризиком ухилитись від суду.

Захисник обвинуваченого висловився про неможливість продовження судового розгляду справи у відсутність ОСОБА_5 , вирішення питання щодо доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою залишив на розсуд суду.

Вирішуючи клопотання учасників процесу, суд зазначає наступне.

Згідно ухвали Олександрійського міськрайонного суду від 08 травня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено термін перебування під вартою на п"ятдесят днів до 26 червня 2018 року. Завершення розгляду справи та проведення судового засідання до вказаної дати є неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, думку захисника , суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України», в якому зазначено, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Разом з цим, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Крім цього, судом враховано, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії») та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та існування ризиків кримінального провадження.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини, до взяття під варту не мав постійного джерела доходу, що є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений до затримання не працював, не має міцних сталих соціальних зв`язків, що є ризиком переховуватися від суду. Крім цього, судом взято до уваги те, що 19 грудня 2016 року ОСОБА_5 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю покарання у виді 2 років позбавлення волі, а вже в період з 17 по 18 лютого 2017 року, згідно обвинувального висновку, вчинив новий злочин. Під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 07 квітня 2017 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Однак, вже ухвалою слідчого судді від 13 квітня 2017 року запобіжний захід ОСОБА_5 був змінений з домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки він порушив умови домашнього арешту та підозрювався у вчиненні нових злочинів після обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого та підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на волі, може продовжити злочинну діяльність та ухилитись від суду.

З метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 19 серпня 2018 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Розгляд справи відкласти.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 19 серпня 2018 року включно.

Копію ухвали надіслати для відома ОСОБА_5 та до виконання начальнику Кропивницької установи виконання покарань (№ 14) Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1