Дата документу Справа № 336/4376/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/914/18
Єдиний унікальний № 336/4376/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 12 лютого 2018 року, якою

обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Згідно зі змістом ухвали, прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя направлено кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.
За наслідком підготовчого судового засідання суд пришов до висновку, про повернення прокурору обвинувального акту. На переконання суду обвинувальний акт не відповідав вимогам КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначено, відомостей про точні час та місце скоєння злочину, не вказано чи точний час викрадення майна не встановлений в ході досудового розслідування, чи обвинувачений протягом усього періоду вчиняв якісь дії для реалізації умислу на крадіжку майна.
Також в обвинувальному акті не визначене і місце скоєння крадіжки та навіть адресами з зазначенням принаймні населених пунктів, вулиць не позначені точки відправлення та прибуття тепловозу, а вказано лише ст. Запоріжжя-2 та м. Пологи, що на думку суду не могло вважатись точною географічною адресою.
Крім того, на переконання суду, обвинувальний акт не відповідав вимогам ст. 291 КПК України також і з інших підстав.
Потерпілим у кримінальному провадженні може бути у відповідності до ч.1 ст.55 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Суд дійшов висновку що структурний підрозділ Мелітопольске локомотивне депо» регіональній філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» не є юридичною особою, а отже не може бути й потерпілим у кримінальному провадженні.
Таким чином, в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілого у кримінальному провадженні, що у свою чергу позбавило належного власника майна реалізувати свої права потерпілого у кримінальному провадженні.
Також в обвинувальному акті не викладені належним чином і об`єктивна сторона злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_8 , адже не вказано в який саме спосіб обвинувачений, на думку сторони обвинувачення, втрутився в роботу паливної системи та яке це має відношення до способу викрадення дизельного палива. Звідки саме було викрадено дизельне паливо в обвинувальному акті також не вказано.
Крім того, в обвинувальному акті не вказана вартість майна, у викраденні якого обвинувачується ОСОБА_8 .
Суд при цьому також звернув увагу, що цивільний позов у кримінальному провадження заявлений ПАТ «Українська залізниця», натомість, відповідно до обвинувального акту матеріальну шкоду спричинено структурному підрозділу Мелітопольске локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».
Таким чином, суд дійшов висновку, що в обвинувальному акті відсутній повний, докладний та зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, немає відомостей про потерпілого у кримінальному провадженні, що безумовно перешкоджає здійсненню як обвинуваченим ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення, так і належному потерпілому у реалізації своїх прав у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим обвинувальний акт був повернутий прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на істотні порушеннями судом вимог кримінального процесуального закону просить ухвалу суду скасувати і направити провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Прокурор зазначає, що вказане провадження вже призначалося до розгляду іншим головуючим суддею ОСОБА_9 . Остання перебуває у відрядженні півроку, через що, відповідно до вимог ч.3 ст.35 КПК України було змінено склад суду. Суддя ОСОБА_1 в свою чергу, після прийняття обвинувального акту до свого провадження, його розгляд почала з підготовчого судового засідання. На переконання прокурора, оскільки заміна головуючого судді відбулася на стадії судового розгляду, повторне призначення підготовчого судового засідання було незаконним, а відтак незаконним є рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу процесуального прокурора, просив ухвалу суду скасувати, призначити розгляд провадження в суді першої інстанції; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, задоволенню не підлягає.

За вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, ухвала суду в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

З матеріалів провадження випливає, що першочергово обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 перебував у провадженні судді ОСОБА_9 . Вказаною суддею було проведено підготовче судове засідання і призначено судовий розгляд провадження. Однак по суті провадження цією суддею не розглядалося.

Заміна судді у вказаному кримінальному провадженні відбулася у порядку ст.35 КПК України і головуючим було визначено суддю ОСОБА_1 . Відповідно до ч.1 ст.319 КПК України в після заміни судді судовий розгляд починається спочатку.

На переконання колегії суддів, факт призначення суддею ОСОБА_1 підготовчого судового засідання після отримання нею обвинувального акту в своє провадження, за вищевказаних обставин, не суперечить вимогам КПК України. Головуючий суддя не позбавлений права призначення і проведення підготовчого судового при наявності для цього відповідної мети.

Встановлено, що рішення судді ОСОБА_1 про проведення підготовчого судового засідання, в першу чергу було обумовлено необхідністю перевірки обвинувального акту на його відповідність вимогам ст.291 КПК України.

Відтак доводи прокурора зазначені в апеляційній скарзі на предмет незаконності проведення підготовчого судового засідання суддею ОСОБА_1 є необґрунтованими і не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Окремо слід зазначити, що питання щодо законності і обґрунтованості прийнятого судом рішення по суті, апелянтом не ставилось. Разом з тим колегія суддів вважає, що висновки суду викладені в ухвалі на предмет невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, в частині відсутності повного, докладного та зрозумілого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, вартості викраденого майна), відсутності у ньому належних відомостей про потерпілого, безумовно є слушними.
Наведені в ухвалі недоліки є істотними та такими, що перешкоджали суду призначити судовий розгляд вказаного кримінального провадження, а тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 12 лютого 2018 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4