Постанова
Іменем України
19 червня 2018 року

м. Київ
справа № 295/1365/17

провадження № 51-1373 км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2017 року клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено та відповідно до ст. 81 КК України ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування покарання за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2009 року на строк 1 рік 8 місяців 7 днів.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 27 липня 2017 року на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2017 року щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 повернуто.

Вимоги касаційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі потерпілий та його представник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просять ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому зазначають, що мають право оскаржувати ухвалу про умовно-дострокове звільнення.
У запереченнях на касаційну скаргу потерпілого та його представника, захисник ОСОБА_9 просить залишити її без задоволення, як безпідставну, а ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважала касаційну скаргу необґрунтованою і просила залишити без задоволення.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді,доводи потерпілого ОСОБА_6 , який просив касаційну скаргу задовольнити, доводи прокурора ОСОБА_5 та перевіривши матеріали провадження, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2017 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діяв в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України та ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування покарання за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2009 року на строк 1 рік 8 місяців 7 днів.
Статтею ст. 393 КПК визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК потерпілий має право подати апеляційну скаргу на судове рішення у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ним в суді першої інстанції.
Водночас за змістом ч. 1 ст. 539 КПК, якою визначено порядок вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Ця умова для апеляційного оскарження зобов`язує потерпілого навести доводи, що таке рішення стосується його прав та інтересів (поряд з другою умовою у межах вимог, які ним заявлені в суді першої інстанції).
Ці вимоги можуть підтверджуватись його позицією щодо призначення обвинуваченому покарання, підтримання обвинувачення (у разі зміни прокурором обвинувачення в суді або при його відмові від обвинувачення; у разі здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення), пред`явленими вимогами щодо відшкодування шкоди (за заявленим ним цивільним позовом як цивільним позивачем) тощо.
Однак, жодна з цих вимог не може бути пов`язана із умовно-достроковим звільненням засудженого, оскільки останнє пов`язане з іншими правовідносинами, а саме поведінкою засудженого під час виконання (відбування) призначеного йому покарання (виконання засудженим встановлених законом обов`язків, дотримання ним вимог режиму, ставлення його до праці, участь у виховних заходах тощо).
Так, до умов застосування цього виду звільнення від відбування покарання, які закріплені у частинах 2 і 3 ст. 81 КК, належать: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення; відбуття засудженим певної частини строку покарання (залежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини та інших обставин).
З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга подана особою, яка не має право подавати апеляційну скаргу.
Отже, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК та є законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
А тому підстав, передбачених ст. 438 КПК, для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення касаційної скарги потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 суд не вбачає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд

ухвалив:
ухвалу Апеляційного суду Апеляційного суду Житомирської області від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3