Справа № 171/2012/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000952 від 18.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, дітей чи інших осіб на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 , в липні 2018 року маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, перебуваючи по вул. Волгоградська в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 видане 25.07.2018 року та заповнене на ім`я ОСОБА_4 .

17 вересня 2018 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи на 190 км автодороги Н-23, поблизу залізничного переїзду в м. Апостолове Дніпропетровської області, керуючи автомобілем «Mersedes-Bens 312D», державний номер НОМЕР_2 , був зупинений працівниками СРПП Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Після цього ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу, на вимогу працівників поліції про пред`явлення водійського посвідчення, надав працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , виданого центром ДАІ 1204 25.07.2018 року, яке відповідно до висновку експерта № 29/2.1,2.3/1807 від 25.09.2018 року, не відповідає за своїми характеристиками встановленому зразку (бланками посвідчень водія, виготовленим на Поліграфічному комбінаті «Україна» зразка 2014 року), та зображення наданого бланку посвідчення водія нанесені способом струминного друку за допомогою копіювально-розмножувальної техніки струминного типу. Таким чином ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

27 вересня 2018 року між прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000952, з одного боку та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_4 повністю визнав вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, при вищевикладених обставинах, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у підготовчому судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, згідно із ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає, внаслідок злочину шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд в судовому засіданні переконався відповідно до ч.6 ст.474 КПК України, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Отже, умови угоди про визнання винуватості між прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000952, з одного боку та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 з іншого боку, відповідають вимогам КПК України та КК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які полягають у використанні завідомо підробленого документу, вчинив кримінальне правопорушення за ч.4 ст.358 КК України за якою слід призначити ОСОБА_4 , узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та ухвалення обвинувального вироку.

Процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 вересня 2018 року в кримінальному провадженні №0000952 від 27 вересня 2018 року, укладену між прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника ОСОБА_5 з іншого боку.

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 вересня 2018 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведену судово-технічну експертизу документу у сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень.

Речовий доказ - водійське посвідчення із серійним номером НОМЕР_1 видане 25.07.2018 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1