Справа №609/369/17
Провадження № 1-кп/601/151/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00043 від 04.03.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, освіта середня, депутатом не являється, раніше судимого :

1) 26.11.2007 року вироком Кременецького районного суду Тернопільської області за ч.1 ст.186, ст.69 до штрафу у розмірі 510грн.;

2) 21.06.2012 року вироком Кременецького районного суду Тернопільської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 2років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на строк 2 роки;

3) 08.11.2012 року вироком Кременецького районного суду Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3років позбавлення волі;

4) 26.08.2016 року вироком Лановецького районного суду Тернопільської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2років 5 місяців позбавлення волі;

5) 17.01.2018 року вироком Кременецького районного суду за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України на підставі ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді 3 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_4

-захисника ОСОБА_5

-обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи судимим за вчинення умисних злочинів проти власності за ст.185,186 КК України, у період незнятої та непогашеної судимості, тобто повторно, вчинив злочин при наступних обставинах:
03 березня 2017 біля 20:00 години ОСОБА_3 перебував на дорозі в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 . В цей час, у нього виник злочинний умисел на вчинення крадіжки з житлового будинку потерпілої ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 03 березня 2017 року близько 20 години, ОСОБА_3 зайшов на територію господарства ОСОБА_6 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом відкриття незамкнених на ключ вхідних дверей її будинку, проник у приміщення будинку ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи та розуміючи протиправних характер і значення своїх дій, таємно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки HTCDESIRE 620 G вартістю 1820 гривень, що належить дочці ОСОБА_6 - ОСОБА_7 . Після чого, вийшов з будинку ОСОБА_6 , маючи таким чином, можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму -1820 гривень.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що поєднана з проникненням у житло, вчиненій повторно.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він 03.03.2017 року, з метою вчинення крадіжки проник через вхідні двері у будинок ОСОБА_6 , що в с. Тилявка, Шумського району Тернопільської області. З однієї із кімнат викрав мобільний телефон HTCDESIRE 620 G, що належав потерпілій ОСОБА_7 , після чого з місця злочину втік. Просить його суворо не карати.
Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого злочину, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду. Інші учасники провадження вважають також за доцільне не досліджувати докази , щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України слід визнати за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Дослідивши у судовому засіданні всі обставини кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині, за ч.3 ст.185 КК України, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і доведена поза розумним сумнівом. У суду немає підстав сумніватися у правдивості показань потерпілої, оскільки вони підтверджуються іншими доказами безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що поєднана з проникненням у житло, вчиненій повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини обвинуваченим.
Обставинами, що обтяжують покарання рецидив злочину.
Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст.ст.50, 65, 66, 67 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особливості конкретного кримінального правопорушення, поведінку особи до та після вчинення злочину. Також, суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення особи та запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів.
При обранні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.65 КК України враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненому ним злочину за ч.3 ст.185КК України, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря - психіатра, позицію потерпілої, яка просить суворо не карати обвинуваченого, ту обставину, що він злочин вчинив маючи не зняту та непогашену судимість.
На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі.
17.01.2018 року вироком Кременецького районного суду ОСОБА_3 визнаний винним за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України та на підставі ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді 3 років позбавлення волі.

Остаточне покарання слід призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Суд вважає, що призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчиненню ним та іншими особами нових злочинів. Менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов потерпіла не заявляла.
Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Також слід зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ст.ст.4, 5 КК України. Необхідно застосовувати редакцію закону, яка діяла на момент вчинення ним інкримінованих йому злочинів та зарахувати у строк відбуття покарання час його затримання з 04 березня 2017 року по 06 березня 2017 року та час тримання під вартою з 25 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. До часу попереднього ув`язнення необхідно зарахувати час тимчасового залишення ОСОБА_3 в ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26», у зв`язку з розглядом цього кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)", відповідно до ч.2 ст.5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України № 2046-VІІІ Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення від 18 травня 2017 року, яким погіршується становище цієї особи.

Керуючись ст. 368,370,374,376 КПК України, суд,-
У ХВ А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачено ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за даною статтею покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного 17.01.2018 року вироком Кременецького районного суду за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України та на підставі ст.70 КК України, остаточне покарання визначено у виді 3 років позбавлення волі, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді - 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання час його затримання з 04 березня 2017 року по 06 березня 2017 року та строк тримання під вартою з 25 квітня 2017 року по даний час, відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України, в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. До часу попереднього ув`язнення необхідно також зарахувати час тимчасового залишення ОСОБА_3 в ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26», у зв`язку з розглядом кримінального провадження №601/151/2018 в суді, відповідно до ухвали Шумського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №6-196/17 від 21.03.2017 року в сумі 351гривень 84 копійок та за проведення дактилоскопічної експертизи №1.4-253/17 в сумі 880 гривень 40 копійок.
Речові докази: мобільний телефон HTCDESIRE 620 G, який знаходиться в камері зберігання Шумського відділення поліції Кременецького відділу поліції ГУНП в Тернопільській області - повернути потерпілій ОСОБА_7 після вступу вироку в законну силу;
-трудові книжку серія НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_3 та свідоцтво про закінчення школи прапорщиків, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження, - повернути ОСОБА_3 після вступу вироку в законну силу.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленої цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: