АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 528/1248/14-к Номер провадження 11-кп/786/754/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст.122 КК України З.С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника
потерпілого ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000357, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого, засуджено:
-за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 548 грн. 50 коп. майнової шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди, 250 грн. витрат на правову допомогу, а всього стягнуто 5 798 грн. 50 коп.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Гребінківського районного фінансового управління Гребінківської районної державної адміністрації 1960 грн. 92 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого.
Вирішено долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.
За вироком суду ОСОБА_10 визнаний винуватим в тому, що 10 вересня 2014 року близько 13 год. 30 хв. він, перебуваючи на території подвір`я за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, наніс численні удари дерев`яною палицею, кулаками та ногами в ділянку голови та тіла потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: перелому верхнього краю вилицевого відростку нижньої щелепи зліва зі зміщенням, косоуламковий перелом ліктьової кістки справа, які по ступеню тяжкості кваліфікуються, як кожне окремо так і в своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоровя; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних забійних ран, гематоми та кровопідтьоку голови, які кваліфікуються лише в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження; багаточисельних кровопідтьоків мяких тканин та саден шкіри тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, які кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та ухвалити новий виправдувальний вирок, посилаючись на наступне.

Вважає, що його провину у вчиненні інкримінованого злочину не доведено.

В основу вироку суддя поклав неправдиві показання потерпілого ОСОБА_7 , які не можна брати до уваги, так як він тривалий час перебуває з обвинуваченим у неприязних відносинах і саме 10 вересня 2014р. безпідставно звинуватив його у побитті. Жоден із допитаних свідків не підтвердив правдивість показань потерпілого, а саме коли і при яких обставинах ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

На його думку, протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 11.09.2014р. не може бути допустимим доказом, так як він отриманий з порушенням процесуального законодавства, а саме протокол не зареєстрований належним чином, відсутній штамп Гребінківського РВ. Окрім того, з показів потерпілого ОСОБА_7 , 11.09.2014 останній перебував у такому стані, який не міг давати адекватні об`єктивні пояснення, писати і підписувати заяви.

Також, вважає, що суд необґрунтовано поклав в основу вироку висновок судово-медичної експертизи дерев`яної палиці № 312 від 08.12.2014р. На його думку, експерту була надана інша палиця, а не та, що вилучена на місці пригоди. Це підтверджується різницею у довжині палиці, наданої експерту та виявленням на ній крові іншої особи, яка відмінна від крові ОСОБА_7 та обвинуваченого.

Звертає увагу, на недопустимість як доказу висновку судово-медичної експертизи № 101, який не відповідає Інструкції про проведення судово-медичної експертизи. Експертом ОСОБА_11 не проводилися лабораторні дослідження біологічного матеріалу потерпілого для встановлення перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння. Невідповідність висновків експерта ОСОБА_11 підтверджується і тим, що він зазначив ті тілесні ушкодження, які вже встановлювалися у ОСОБА_7 раніше при проведенні судових експертиз.

Додатковий висновок експертів Полтавського обласного бюро СМЕ № 1840 від 21.01.2016 ґрунтується на висновку № 101, а тому також є недопустимим доказом.

Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги показання свідка ОСОБА_12 та не наведено у вироку мотивів їх відхилення.

Суд першої інстанції проігнорував наведені в ухвалі апеляційного суду від 26.07.2016 вимоги про повне і всебічне дослідження обставин справи.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 та прокурора, які заперечили проти задоволення поданої обвинуваченим апеляційної скарги та прохали вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи принесеної апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Суд обґрунтовано визнав ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні цього кримінального правопорушення за встановлених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується доказами, зібраними і перевіреними в передбаченому законом порядку.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_9 про те, що вина ОСОБА_10 не ґрунтується на доказах, позбавлені підстав і спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі показаннями потерпілого ОСОБА_7 , даними ним в ході судового розгляду, допитаних в ході судового розгляду свідків, даними висновків судово-медичних експертиз.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в ході судового розгляду в суді першої інстанції підтвердив, що саме ОСОБА_10 10.09.2014 року наніс йому численні удари дерев`яною палицею по голові та рукам, якими він прикривався від ударів.

За даними висновку додаткової судово-медичної експертизи №1840 від 21.01.2016р., проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_7 з урахуванням наданої медичної документації, виявлені в потерпілого тілесні ушкодження розділені по ступеню тяжкості на декілька груп: до першої групи відносяться перелом верхнього краю ви лицевого відростку нижньої щелепи зліва зі зміщенням, косо уламковий перелом ліктьової кістки справа,, які по ступеню тяжкості кваліфікуються, як кожне окремо, так і в своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; до другої групи відносяться закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, множинні забійні рани, гематома та кровоподтьоки голови, які кваліфікуються лише в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; до третьої групи відносяться багато чисельні кровоподтьоки м`яких тканин та садна шкіри тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, які кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження всіх трьох груп могли утворитися не менш ніж від 26-ти кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук людини, стиснуті в кулак, нога людини у взутті та предмети переважно продовгуватої форми, яким могла бути і палиця, або інші предмети з подібними характеристиками. Тілесні ушкодження всіх груп могли утворитися в строк та при обставинах, що могли відбуватися в період 10.09.2014р.

За даними протоколу проведеного слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 останній розповів та показав механізм та локалізацію спричинених йому обвинуваченим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи №140 від 12.12.2014р., показання потерпілого ОСОБА_7 загалом відповідають та не протирічать виявленим в нього тілесним ушкодженням.

В ході огляду місця події 10.09.2014 р. було вилучено дерев`яну палицю зі слідами речовини бурого кольору.

За даними висновку судово-медичної експертизи №312 від 08.12.2014р., при проведенні експертизи дерев`яної палиці, вилученої 10.09.2014р., знайдена кров особи чоловічої генетичної статі та виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження цієї крові від ОСОБА_7 , походження цієї крові від ОСОБА_10 виключається.

Слід зазначити, що показання потерпілого ОСОБА_7 є стабільними як протягом досудового слідства, так і протягом всього судового розгляду, узгоджуються між собою та підтверджені висновками експертиз, проведених в рамках даного провадження, а тому відсутні підстави вважати їх неправдивими, про що зазначав в принесеній апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 . Враховуючи наведене, оцінивши вищенаведені докази, які об`єктивно узгоджуються між собою та відображають реальну картину події, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та, відповідно, не взяв до уваги показання самого обвинуваченого.
Безпідставним є ствердження обвинуваченого про підміну в ході досудового слідства речового доказу-дерев`яної палиці, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, вилучена в ході огляду місця події 10.09.2014 р. дерев`яна палиця була упакована та скріплена печаткою та підписами понятих і слідчого. Відповідно до даних, зазначених в дослідній частині висновку судово-медичної експертизи №312 від 08.12.2014р., упакування та опечатування наданого на експертизу речового доказу дерев`яної палиці, пошкодження не має. Щодо відмінностей в довжині дерев`яної палиці, оглянутої та вилученої 10.09.2014 року та наданої на експертизу, то дана обставина ретельно перевірялася в ході судового розгляду та відповідно до пояснень слідчого ОСОБА_13 , який і проводив огляд місця події, останній виміряв довжину палиці, виданої ОСОБА_10 підручними засобами, в даному випадку сірниковим коробком, оскільки інші засоби вимірювання в нього були відсутні.

Не заслуговують на увагу і ствердження обвинуваченого в принесеній апеляційній скарзі щодо порушення порядку прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, оскільки така заява в даному провадженні була подана дружиною потерпілого ОСОБА_14 , а надана потерпілим ОСОБА_7 заява про вчинення злочину від 11.09.2014р., в подальшому не була належним чином зареєстрована. Так, відомості до ЄРДР по факту спричинення ОСОБА_7 10.09.14р. ОСОБА_10 тілесних ушкоджень внесено 11.09.2014р. на підставі заяви дружини потерпілого ОСОБА_14 , прийнятої відповідно до положень ч.6 ст.55 КПК України, з огляду на фізичний стан потерпілого. Відповідно в подальшому потерпілий, набувши здатності користуватися процесуальними правами, подав відповідну заяву до поліції, що не потребувало повторного внесення до ЄРДР таких відомостей, а слугувало підставою для залучення його до провадження як потерпілого.

Відсутні підстави, всупереч тверджень апелянта, і для визнання висновків судово-медичної експертизи №101 від 11.09.2014 р. та додаткової судово-медичної експертизи №1840 від 21.01.2016р., оскільки зазначені експертизи проведені у відповідності до Інструкції про проведення судово-медичної експертизи. А додаткова судово-медична експертиза, всупереч зазначеного обвинуваченим в апеляційній скарзі, проведена на підставі наданої експерту медичної документації потерпілого ОСОБА_7 та безпосереднього огляду експертом під експертного ОСОБА_7 .

Не заслуговують на увагу і ствердження обвинуваченого про невиконання судом першої інстанції вимог, зазначених в ухвалі апеляційного суду при скасуванні попереднього вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_10 про повне і всебічне дослідження обставин справи. Так, дійсно колегією суддів Апеляційного суду Полтавської області було скасовано вироки суду першої інстанції щодо ОСОБА_10 з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, при цьому зазначена в ухвалі вказівка щодо повного та всебічного дослідження обставин провадження, наявних доказів та надання їм та доводам, висунутим в тому числі і в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, судом першої інстанції при новому розгляді виконані в повному обсязі, судом в повному обсязі досліджені обставини провадження, наявні докази, яким судом надано належну оцінку та постановлено законне і обґрунтоване рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4