Дата документу 16.07.2018
Справа № 0814/2522/2012
Провадження № 1-в/334/164/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф.
при секретарі Лиходід А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про примусове проникнення до житла боржника,
встановив:
Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на виконання виконавчого листа № 0814/2522/2012, виданого 09.08.2012 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 50618,00 гривень, звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника, посилаючись на те, що боржник не виконує рішення суду.
У судове засідання державний виконавець, сторони виконавчого провадження не з`явилися, що відповідно до ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.129 Конституції України, ст. 533 КПК України, рішення суду є обов`язковим до виконання.
Законом України «Про виконавче провадження» встановлено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.
Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII КПК.
Стаття 534 КПК України визначає, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Згідно ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Враховуючи те, що ст. 537 КПК України не регулює питання про примусове проникнення до житла боржника при виконанні вироку в частині цивільного позову, тому при вирішенні даного питання підлягають застосуванню норми ЦПК України.
Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Судом встановлено, що на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя знаходиться виконавчий лист №0814/2522/2012, виданий 09.08.2012 Ленінським районним судом м. Запоріжжя на виконання вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоди у загальній сумі 55118,86 грн.
Згідно подання, на вимогу державного виконавця боржниця з`явилась до відділу та надала письмові пояснення, що за адресою вказаною у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ) знаходиться майно, а саме предмети побутової техніки та електроніки, вказані у протоколі накладення арешту слідчого від 01.02.2012.
З метою перевірки майнового стану боржника 14.02.2018 року державним виконавцем було здійснено вихід за вказаною адресою, але потрапити до будинку та здійснити перевірку майнового стану, було неможливо у зв`язку з тим, що двері ніхто не відчинив.
29.05.2018 року державним виконавцем було здійснено повторний вихід, але потрапити до будинку та здійснити перевірку майнового стану боржника було неможливо у зв`язку з тим, що невідомі особи перешкоджали проникненню до житла, про що, було складено відповідний акт державного виконавця.
У зв`язку з наведеним державний виконавець просить надати дозвіл на проникнення до будинку за адресою АДРЕСА_1 , який належить боржнику на праві власності і є місцем її реєстрації, для перевірки майнового стану боржника.
З доданих до подання матеріалів виконавчого провадження вбачається лише належність боржнику на праві власності житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно акту державного виконавця від 29.05.2018, за вказаною адресою фактично проживають інші особи, які пояснили, що орендують вказаний будинок.
Будь-якої інформації, що боржник проживає за адресою АДРЕСА_1 , і що майно боржника перебуває за даною адресою, матеріали виконавчого провадження не містять.
При цьому суд звертає увагу, що згідно матеріалів виконавчого провадження, за поданням державного виконавця у 2015 році судом ухвалювалося рішення про розшук боржника. В ході виконання ухвали суду було встановлено, що ОСОБА_1 проживала за адресою АДРЕСА_2 .
В подальшому державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 не проживає, а мешкає за адресою АДРЕСА_3 , що вбачається з особистих письмових пояснень боржника від 18.03.2018.
Таким чином, суд вважає подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника з метою перевірки майнового стану не обґрунтованим, оскільки за матеріалами виконавчого провадження у будинку за адресою АДРЕСА_1 , про проникнення до якого заявлено у поданні, боржник не проживає.
Щодо майна боржника - побутової техніки, на яку у 2012 році слідчим у кримінальному провадженні було накладено арешт, і яка зі слів ОСОБА_1 залишилася у будинку за адресою АДРЕСА_1 , то державним виконавцем не встановлено осіб, які проживають за даною адресою і у яких знаходиться зазначене майно боржника.
Подання державного виконавця не містить докази того, що боржник повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій.
На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки її майнового стану необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 534, 537, 539 КПК України, ст. 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.