Справа № 308/2167/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/2167/18, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000481 від 11.02.2018 р. про обвинувачення,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
10 лютого 2018 року близько 18 години, неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись на території кладовища «Кальварія», яке розташоване по вулиці Героїв, 2, в м. Ужгород, спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого ухвалою суду від 16.05.2018 року застосовано примусові заходи виховного характеру, зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць його поховання, демонструючи своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері, діючи з прямими умислом, із корисливих мотивів, підійшли до місця поховання ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) і переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, застосовуючи фізичну силу, шляхом розхитування, демонтували металевий фрагмент огорожі зеленого кольору розміром 125 х 87 сантиметрів, та заволодівши вищевказаним предметом, направились в напрямку вул. Берчені, що у м. Ужгороді, з метою його подальшого збуту та в подальшому були зупинені біля буд. №37 по вул. Берчені, що у м. Ужгороді, працівниками патрульної поліції.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 3 ст. 297 КК України.
У судовому засіданні прокурор подав на розгляд суду угоду укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 про визнання винуватості від 20.06.2018 року, яку просив затвердити, з додержанням наступних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України. Згідно з даними угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України; погодитися з визначеним в угоді покаранням та відшкодувати витрати на проведення судових експертиз за рахунок законного представника . Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме за ч.3 ст.297 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним строком на підставі ст. ст..75 , 104 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст.. 76 КК України.
Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 20.06.2018 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
В судовому засіданні прокурор також висловив думку про затвердження угоди про визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, проте відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України подала заяву про надання прокурору Ужгородської місцевої прокуратури письмової згоди на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 , яка долучена до матеріалів справи та просила розглянути справу у її відсутності у зв`язку із зайнятістю на роботі.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 20.06.2018 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 за ч.3 ст.297 КК України, є тяжким злочином.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 20.06.2018 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 20 червня 2018 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 20 червня 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_3 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обиралась.
Речові докази у кримінальному провадженні:
дві металеві конструкції - огорожі що знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області повернути ОСОБА_9 .
носії інформації DVD-R диски із відеозаписами - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1