Провадження № 1-кп/520/193/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0003055 від 15.04.2017 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживавшого: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.02.2017 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.ст.185ч.1, 185ч.2, 15ч.3, 185ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

Встановив:

Повторно, 15.04.2017 року близько 02 годин 40 хвилин ОСОБА_5 знаходячись біля торгівельного кіоску «Молочний світ» за адресою: м.Одеса, вул.А.Корольова, 79, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом взлому замка двері зазначеного торгівельного кіоску, який належить потерпілому ОСОБА_6 , проник до приміщення кіоску, звідки таємно викрав майно, належне потерпілому, а саме: ваги «Livstar LSL-1794», вартістю 770 гривень та ваги «Livstar LSU-1792», вартістю 564 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1334 гривень.

Згодом матеріальні збитки потерпілому відшкодовані шляхом повернення викраденого майна іншими особами.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Пояснив суду, що він згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочинута пояснив суду, що дійсно 15.04.2017 року близько 02 годин 40 хвилин він з метою скоєння крадіжки, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до торгівельного кіоску «Молочний світ» за адресою: АДРЕСА_2 , вирвав один замок на дверях, потім збив другий замок на дверях, після чого проник у приміщення торгівельного кіоску, звідки викрав дві пари вагів. Спочатку він виніс одну пару вагів, потім повернувся та викрав другу пару вагів. Після чого він з викраденим майном був затриманий працівниками поліції неподалік від місця скоєння крадіжки, викрадене майно у нього було знайдено та вилучено.

Він згоден з вартістю викраденого ним майна, також згоден, що спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1334 гривень.

Потерпілий ОСОБА_6 неодноразово був повідомлений про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілого.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює продавцем у торгівельному кіоску «Молочний світ» за адресою: АДРЕСА_2 . Ввечері після закінчення роботи 14.04.2017 року вона закрила кіоск на два замки, увімкнула сигналізацію та пішла додому. Зранку їй повідомили, що вранці була скоєна крадіжка з кіоску. Вона бачила, що один замок на дверях був спиляний, а інший замок на вхідних дверях був зірваний. 15.04.2017 року працівниками поліції були знайдені викрадені ваги, повернуті на зберігання. Також працівники поліції повідомили, що вони затримали обвинуваченого, у якого вилучили викрадені ваги.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 15.04.2017 року у нічний час він на АДРЕСА_2 особисто бачив обвинуваченого ОСОБА_5 , якого він впізнає в залі судового засідання, який йшов по вулиці йому назустріч та ніс ваги. Пройшовши уперед ближче до торгівельного кіоску, в якому нікого не було, оскільки був нічний період часу і продавці були відсутні, він побачив, що вхідні двері у торгівельний кіоск відкриті, замки зламані, тому він зрозумів, що обвинувачений скоїв крадіжку вагів з торгівельного павільона, у зв`язку з чим він викликав службу охорони, працівники якої приїхали, затримали обвинуваченого неподалік від місця скоєння крадіжки, у якого знайшли та вилучили викрадені ваги.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 15.04.2017 року;

-Протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 15.04.20117 року;

-Протоколом огляду місця події від 15.04.2017 року з фототаблицями;

-Протоколами огляду предмету від 16.04.2018 року - ваги «Livstar LSL-1794», ваги «Livstar LSU-1792», рюкзака та гідравлічних ножиць з фототаблицями;

-Протоколом проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_5 від 30.10.2017 року року з фототаблицями;

-Постановами про залучення до кримінального провадження речових доказів від 14.06.2017 року: ваги «Livstar LSL-1794», ваги «Livstar LSU-1792», рюкзака та гідравлічних ножиць;

-Зберігальною розпискою потерпілого ОСОБА_6 про отримання викраденого майна на зберігання від 16.04.2017 року;

-Звітом про незалежну оцінку майна від 29.05.2017 року;

Згідно вироку Суворовського районного суду м.Одеси від 23.02.2017 року, ОСОБА_5 засуджений за ст.ст.185 ч.1, 185ч.2, 15ч.3, 185ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, відсутність матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер умисного злочину, наслідки вчинення злочину, особу обвинуваченого, що на обліку у наркологічному та психіатричному диспансерах не значиться, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, що обвинувачений повторно скоїв умисний злочин, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 статті 185 КК України.

Також, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_5 на підставі ст.71 КК України, тобто до призначеного покарання по даному вироку, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 23.02.2017 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ст.ст.185 ч.1, 185ч.2, 15ч.3, 185ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладений у п.106 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року, яким визначено, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в строк покарання ОСОБА_5 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 31.10.2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.373, ст.374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю вироків, до призначеного покарання по даному вироку, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 23.02.2017 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ст.ст.185 ч.1, 185ч.2, 15ч.3, 185ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, та остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяця.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в ОУВП №21 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 31.10.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в строк покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 31.10.2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Речові докази, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_6 повернути власнику потерпілому ОСОБА_6 ; речові докази: рюкзак та гідравлічні ножиці знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1