Провадження № 1-кп/522/562/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0005779 від 17 вересня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Одеської області, Ізмаїльського району, міста Ізмаїл, із неповною середньої освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-30.01.2015 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнився 23.03.2016 по ст. ЗУ №838.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця Одеської області міста Одеси, із середньої освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Ізмаїльського м/с Одеської області від 15.03.2013 року за: ч.2 ст.185 КК України, до 2-х років позбавлення волі. Звільнився 07.08.2014 у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2017 приблизно о 19 год. 45 хв., перебуваючи біля будинку № 107 по вулиці Малій Арнаутській в м. Одесі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрали особу, відносно якої можливо безпечно для себе реалізувати свій злочинний умисел, відкрите викрадення чужого майна, а саме раніше невідомого їм ОСОБА_9 , у якого на плечах перебувала сумка чорного кольору і мобільний телефон в руках, які визначили предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи умисно, заздалегідь розділивши свої злочинні ролі, а саме: ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_9 цигарку та скориставшись відволіканням потерпілого наніс йому удар кулаком в область обличчя. Від завданого удару потерпілий втратив рівновагу та впав на землю. В цей час ОСОБА_4 наніс ОСОБА_9 удар ногою в область живота. Скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_5 вирвав з рук ОСОБА_9 сумку вартістю 150 гривень, в якій перебували грошові кошти загальною сумою 3 000 гривень, водійське посвідчення та банківські картки. В цей же час ОСОБА_4 вирвав з рук потерпілого мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі чорного кольору, вартістю 200 гривень.

Заволодівши предметом свого злочинного посягання, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покинули місце скоєння ними кримінального правопорушення та розпорядились викраденими майном на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 3350 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали свою винуватість у вчинені злочину, який їм інкримінується, підтвердивши викладене в обвинувальних актах, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у скоєнні указаного злочину повністю доведена.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, неодружений, офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку нарколога не перебуває, на обліку психіатра перебував з 01.07.2013 р. по 01.10.2014 р., з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, з шкідливими наслідками, раніше судимий.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: визнання обвинуваченим вини, щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого та враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, та критичне відношення винного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 , можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки останній будучи раніше засудженим за вчинення умисних злочинів проти власності та відбував реальні строки покарання, відповідних висновків для себе не зробив, тобто не піддався заходам перевиховання, та знов вчинив умисний корисливий злочин проти власності, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві, відсутність бажання стати на шлях виправлення, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, а тому саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, неодружений, офіційно непрацевлаштований, позитивно характеризується, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше судимий.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної майнової шкоди, та відсутність обставин, що його обтяжують, що в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого та враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактичну відсутність наслідків, а саме шкоди, позиції потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, та враховуючи що претензій матеріального чи морального характеру у потерпілого до обвинуваченого не має, у зв`язку з відшкодуванням потерпілому майнової шкоди у сумі 16000 гривень, що в рази перевищує матеріальний збиток спричинений потерпілому, в результаті злочинних дій обвинувачених, та критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого дію ст.69 КК України призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення ОСОБА_5 , можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по справі не заявлені.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого - 17.09.2017 р. слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого - 17.09.2017 р. слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 вересня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 , термін його попереднього ув`язнення, з 17 вересня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 вересня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 , термін його попереднього ув`язнення, з 17 вересня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Речові докази: фрагмент відеозапису камери спостереження за адресою: м. Одеса, магазин «УКР Прокат» по вул. Мала Арнаутська, 84, який скопійовано на диск під назвою «Videx DVD-R»; фрагмент відеозапису камери спостереження за адресою: м. Одеса, автомобільна мийка «Ультра» по вул. Мала Арнаутська, 107, який скопійовано на диск під назвою «Videx DVD-R» - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

25.10.2018