Провадження № 1-кс/520/5385/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2018 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0003187 від 17.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 16.08.2018 року до Київського ВП в м. Одесі надійшла ухвала Київського районного суду м. Одеси від 14.082018 року щодо внесення до ЕРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 (ЖЄО № 22038 від 08.08.2018 року), про те що її колишній чоловік ОСОБА_6 з використанням завідомо підроблених документів, які надав до територіального сервісного центру № 5141 розташованого в м.Одесі по вул.Ак.Корольова, буд.5, та здійснив перереєстрацію автомобіля «BMW 325». д/н НОМЕР_1 , що належить заявниці, на іншого власника

За даним фактом 17.08.2018 року СВ Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області розпочато кримінальне провадження №0003187 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, а саме під час допиту в якості свідка ОСОБА_5 , яка надала наступні свідчення, що її колишній чоловік ОСОБА_6 з використанням завідомо підроблених документів, які надав до територіального сервісного центру та здійснив перереєстрацію автомобіля «BMW 325» з д.н.з. « НОМЕР_1 » номер шасі « НОМЕР_2 », що належить заявниці, на іншого власника.

29.08.2018 року надавши запит до Територіального сервісного центру №5141 МВС в Одеській області, який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Корольова, буд.5, останні надали відповідь, що 06.02.2018 року здійснювалась перереєстрація вищевказаного автомобіля в Територіальному сервісному центрі №5152 МВС в Одеській області на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з видачею д.н.з. « НОМЕР_3 ».

18.09.2018 року отримано ухвалу Київського районного суду м. Одеса про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів в Територіальному сервісному центрі №5152 МВС в Одеській області. При подальшому проведенні досудового розслідування було виконано тимчасовий доступ до документів, які перебували у володінні Територіальному сервісному центрі №5152 МВС в Одеській області, а саме документів, на підставі, яких проводилась перереєстрація автомобіля «BMW 325» з д.н.з. « НОМЕР_3 » номер шасі « НОМЕР_2 », тобто оригінал договору комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року та оригінал договору купівлі-продажу транспортного засобу №3553/18/003338 від 06.02.2018 року. В ході огляду зазначеного договору комісії, на підставі якого було складено договір купівлі-продажу, встановлено, що він був укладений між комісіонером - ТОВ «Бриз» в особі директора ОСОБА_8 та комітентом ОСОБА_5

28.09.2018 року в якості свідка була допитана ОСОБА_8 , яка надала наступні свідчення, що являється директором ТОВ «Бриз», та здійснює комісійну торгівлю транспортними засобами. Згідно Статуту ТОВ «Бриз», ОСОБА_8 на момент укладення договору комісії повинна встановити особу володільця транспортного засобу, за наданням останнім оригіналу паспорту громадянина України та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Також в ході допиту ОСОБА_8 сповістила, що незнайома з ОСОБА_5 .. Також при проведенні впізнання за фотознімками, ОСОБА_8 не впізнала ОСОБА_5 , яка була володільцем автомобіля «BMW 325».

03.10.2018 року в ході одночасного допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , останні надали свідчення, що ніколи не зустрічалися та бачать один одного в перший раз. При наданні договору комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року для ознайомлення вищевказаним свідкам в ході допиту, ОСОБА_5 надала свідчення, що в перший раз бачить цей договір та підпис, який знаходиться навпроти її прізвища їй не належить, а ОСОБА_8 надала свідчення, що підпис навпроти комісіонера ТОВ «Бриз» належить їй.

Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи клопотання тим, що вищевказаний автомобіль може бути використаний як доказ по кримінальному провадженню, та з метою досягнення повноти, всебічності і неупередженості розслідування вищевказаного факту, зокрема для отримання відомостей, котрі є необхідними для встановлення факту скоєння кримінального правопорушення необхідно накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, будучи повідомлені належним чином.

Власник або представник власника майна в судове засідання також не з`явились.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з клопотання слідчого, арешт майна необхідно накласти з метою використання вищевказаного автомобіля як доказу по кримінальному провадженню, досягнення повноти, всебічності і неупередженості розслідування вищевказаного факту, зокрема для отримання відомостей, котрі є необхідними для встановлення факту скоєння кримінального правопорушення, при цьому ні в клопотанні, ні в доданих до клопотання матеріалах, слідчим жодним чином не обґрунтовується можливість досягнення завдань застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, що вказує на необґрунтованість клопотання слідчого.

На підставі викладеного, враховуючи, що слідчим не обґрунтовано необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0003187 від 17.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358 КК України про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1