Справа № 761/5556/18
Провадження №1-кп/761/1279/2018
В И Р О К
іменем України

03 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду матеріали судового провадження та угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000340 від 12 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, українця, освіти вищої, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Мешканець м. Бровари Київської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив з необережності кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин:
Так, 11 січня 2018 року, приблизно об 11 годині 05 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Хюндай» д.н. НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі руху проїзної частини вул. Щербаківського зі сторони просп. Перемоги в напрямку вул. Салютної та наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований напроти будинку № 36 по вул. Щербаківського в м. Києві.
В цей час, в сусідній крайній правій смузі руху попутного напрямку, перед нерегульованим пішохідним переходом почав знижувати швидкість та зупинився транспортний засіб, а саме невстановлений в ході розслідування маршрутний автобус «Богдан», водій якого надавав дорогу пішоходу ОСОБА_4 , що пересікала проїзну частину вул. Щербаківського по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись з права наліво відносно напрямку руху вказаних транспортних засобів.
Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 18.4 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_5 невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не відреагував на зниження швидкості та зупинку транспортного засобу перед нерегульованим пішохідним переходом в сусідній смузі, в свою чергу не знизив швидкість і не зупинився перед пішохідним переходом та не переконався у відсутності пішоходів. Продовживши рух керованого автомобіля, водій ОСОБА_5 виїхав на пішохідний перехід та передньою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .
Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_5 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, визначених ПДР України, пішоходу ОСОБА_4 в результаті наїзду автомобілем спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому обох колон лівої вертлюгової западини, що згідно висновку судово-медичного експерта № 17/Е від 05 лютого 2018 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердивши, що він дійсно при вказаних обставинах вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Тим самим судом встановлено наявність достатніх фактичних даних для визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно наданої в судовому засіданні угоди від 03 серпня 2018 року про примирення між потерпілою та обвинуваченим, останній беззастережно (в повному обсязі) визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні, погодився на укладання угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

При цьому потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення якими є: «1) для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу; 2) для потерпілої обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

З умов угоди зокрема вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі, погодженому сторонами, бере на себе зобов`язання протягом 12 місяців відшкодувати завдану потерпілій ОСОБА_4 матеріальну та моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. та між ними узгоджено призначення покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та з застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, чи цілком він розуміє 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_5 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і, що угода відповідає вимогам закону.

Умовами угоди правильно враховано, що ОСОБА_5 щиро розкаюється в скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяв розкриттю вчиненого злочину, добровільно своїми активними діями надав сприяння органу досудового розслідування та суду в з`ясуванні обставин, що мають істотне значення для справи.

Крім цього, при укладенні угоди вірно враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, бажає добровільно відшкодувати шкоду, його вік, сімейний стан, наявність неповнолітньої доньки та інші обставини, які його характеризують.

Встановлено також обставину, яка, згідно з вимогами ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вказані вище обставини, на переконання суду, істотно впливають та вказують на допустимість прийняття позитивного рішення щодо затвердження угоди про примирення з можливістю при цьому застосування покарання за вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, обумовленого та запропонованого суду сторонами угоди, а саме з застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався. Дані про речові докази суду надані не були.

В рамках кримінального провадження залучено експерта, якими проведено судову експертизу, вартість якої становить 261 гривню 90 копійок, що суд визнає процесуальними витратами, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 03 серпня 2018 року, укладену між потерпілоюОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

На підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 03 серпня 2018 року - визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності з вимогами ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави - 261 гривню 90 копійок процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_5 не обирати.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень ст.ст. 394, 424, 469, 474 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського районного суду

м. Києва ОСОБА_1