Справа № 342/1356/17
Провадження № 1-кп/342/49/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1

за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Городенківського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 06.09.2017 засуджений Городенківським районним судом за ч. 1 ст. 289 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн. Однак, маючи не зняту та не погашену судимість, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а повторно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 , вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом. 18 листопада 2017 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України визнав. Також підозра ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині обґрунтовується повністю зібраними по кримінальному провадженню доказами. В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 2 ст. 289 КК України. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 19.11.2017 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою Городенківського районного суду від 11.01.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установі виконання покарань №12 м.Івано-Франківська, з 11.01.2018 року до 07.03.2018 року. Ухвалою суду від 06 березня 2018 року продовжено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установі виконання покарань № 12 м.Івано-Франківська, з 06.03.2018 р. до 04.05.2018р. включно.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, наявні ризики, зазначені у ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, ніде не працює, що дає підстави вважати те, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того обвинувачений раніше вчиняв злочини поєднані з крадіжками чужого майна, а також останній раз вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за яке був засуджений до покарання у вигляді штрафу, однак незважаючи на вищевказані обставини, повторно за попередньою змовою з ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, тому існують ризики того, що обвинувачений перебуваючи на волі може продовжувати займатись злочинною діяльністю. Також обвинувачений ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки потерпілим вчинення кримінального правопорушення є особа, яку обвинувачений знає, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений підтвердив, що копію клопотання отримав завчасно з його змістом ознайомився.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просить обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому покликається на те, що обвинувачений визнає вину, не має наміру впливати на потерпілого та свідків, має постійне місце проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 просить обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, ствердив, що більше не буде вчиняти злочини.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши в судовому засіданні думку учасників кримінального провадження з приводу клопотання прокурора, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 19.11.2017 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали встановлено до 15 січня 2018 року.

Ухвалою Городенківського районного суду від 11.01.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установі виконання покарань №12 м.Івано-Франківська, з 11.01.2018 року до 07.03.2018 року.

Ухвалою суду від 06 березня 2018 року продовжено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установі виконання покарань № 12 м.Івано-Франківська, з 06.03.2018 р. до 04.05.2018р. включно.

Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; дані щодо особистості, міцність соціальних зв`язків, стан здоровя, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа та інші відомості.

Частиною 3 ст.331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Стороною обвинувачення в судовому засідання в підтвердження заявленого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 вказано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, з яких останній відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років. Наявні ризики, зазначені у ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, ніде не працює, що дає підстави вважати те, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того обвинувачений раніше вчиняв злочини поєднані з крадіжками чужого майна, а також останній раз вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, за яке був засуджений до покарання у вигляді штрафу, однак незважаючи на вищевказані обставини, повторно за попередньою змовою з ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а також вчинив таємне викрадення чужого майна, тому існують ризики того, що обвинувачений перебуваючи на волі може продовжувати займатись злочинною діяльністю. Також обвинувачений ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки потерпілим вчинення кримінального правопорушення є особа яку підозрюваний знає.

Таким чином, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні прокурор довів, що на цей час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу, не змінились, продовжують існувати та дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як він ніде не працює, його соціальні зв`язки не є міцними, він не одружений, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведене свідчить про те, що шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_4 неможливо запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, тому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 буде співмірним та доцільним задля дієвості даного кримінального провадження.

Даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора, матеріали кримінального провадження не містять. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Ч.3 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. При визначенні розміру застави суд враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, дані про його особу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також те, що відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Таким чином суд вважає необхідним визначити заставу, в межах встановлених п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 70480 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182-184, 186-187, 193-197, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установі виконання покарань № 12 м.Івано-Франківська, з 03.05.2018 р. до 30.06.2018р. включно.

Визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 70480 грн., яка може бути внесена як самим ОСОБА_4 , так і іншою фізичною або юридичною особою.

ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти у разі внесення застави у розмірі 70480 (сімдесять тисяч чотириста вісімдесять) гривень, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Івано-Франківській області № 2265; банк: ДКСУ м. Київ; МФО: 820172; код: 26289647 з покладенням на нього обов`язків до 30.06.2018р.:

- не відлучатись з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду (судді);

- повідомляти прокурора, слідчого або суд (суддю) про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 , та обвинуваченим ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , крім спілкування в присутності слідчого, прокурора або в суді в ході розслідування чи розгляду даного кримінального провадження;

Зобов`язати ОСОБА_4 за кожною вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням відповідних обов`язків покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Вручити копію цієї ухвали учасникам судового провадження після її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1