Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/322/18 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2018 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2018 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Волоське Деражнянського району, Хмельницької області, українцю, громадянину України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженому, не працюючому, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в с. Новоєгорівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, проживаючому без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 31 день, тобто до 18 год. 01 вересня 2018 року, в межах строків досудового розслідування з визначення розміру застави у межах 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 500 гривень у національній грошовій одиниці.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2018 року, частково задоволено клопотання слідчого Новоукраїнського ВП ГУ НП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 та продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 31 день, тобто до 18 год. 01 вересня 2018 року, в межах строків досудового розслідування з визначення розміру застави у межах 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 500 грн.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він в період часу з весни 2017 до 25.05.2018 року більш точної дати та часу слідством не встановлено, проживаючи в цивільному шлюбі ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та маючи на утриманні малолітню доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для якої він є вітчимом, перебуваючи в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у одній із кімнат будинку на одинці із малолітньою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 користуючись відсутністю сторонніх осіб, які б могли б завадити його злочинним діям, вчиняв розпусні дії щодо останньої декілька разів, точної кількості слідством не встановлено, однак не менше трьох.

Так, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що ОСОБА_13 , є малолітньою, недосягла статевої зрілості та 16-ти річного віку, чітко усвідомлюючи свою значну перевагу у фізичному розвитку в порівнянні з малолітньою особою, та користуючись її залежністю від нього, так ОСОБА_13 перебуває на його утриманні, оголяв її зовнішні статеві органи та демонстрував їй свої статеві органи, доторкався своїми руками до її зовнішніх статевих органів від чого отримував сексуальне збудження, та після чого своїм ерегованим статевим органом доторкався до тіла та зовнішніх статевих органів малолітньої ОСОБА_13 . Крім того, ОСОБА_8 вводив свої пальці в піхву ОСОБА_13 та її анальний отвір, маніпулюючи ними, задовольняючи в такий спосіб свої статеві пристрасті та потреби, посягаючи при цьому на статеву недоторканість ОСОБА_13 , її нормальний моральний розвиток та негативно впливаючи на її психіку.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи будучи її вітчимом, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.156 КК України.

Завершення досудового розслідування до закінчення строку запобіжного заходу, обраного ОСОБА_8 є неможливим, оскільки кримінальне провадження №0000475 від 01.06.2018 року за ч. 2 ст.156 КК України є складним у зв`язку з малолітнім віком потерпілої ОСОБА_13 , та потребує залучення психологів, проведення комплексної психолого-психіатричної експертизи та ін. слідчих дій з додержанням вимог щодо особливостей кримінального провадження за участі неповнолітньої особи.

Крім того, у кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Новоукраїнського районного суду від 24.07.2018 року призначено судово-медичні експертизи (цитологічні дослідження), виконання яких доручено експертам Кіровоградського обласного бюро СМЕ. Однак, на даний час висновки вказаних судовомедичних експертиз не отримані.

Крім того, ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду від 25.06.2018 року у кримінальному провадженні призначено комплексну судовопсихологопсихіатричну експертизу щодо малолітньої потерпілої, виконання якої доручено лікарям експертної комісії КНП «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я», однак, дана судова експертиза на даний час не завершена, тому необхідно завершити проведення ряд процесуальних дій, які матимуть значення у кримінальному провадженні.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що причетність ОСОБА_8 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків: ОСОБА_14 (а.с.11,12), ОСОБА_15 (а.с.13,14), протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_13 (а.с.18), протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 (а.с. 28,29).

21.06.2018 року Новоукраїнським районним судом щодо підозрюваного ОСОБА_8 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18.00 год. 20.08.2018 року.

05.07.2018 року Апеляційним судом Кіровоградської області винесено ухвалу, якою скасовано ухвалу Новоукраїнського районного суду від 21.06.2018 року та обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.00 год. 01.08.2018 року.

Слідчим суддею враховано наявність ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість злочину та серйозність висунутої підозри, а тому застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ризики, встановлені в ході обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 не зменшилися та на даний час продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою. Крім того, завершення слідства у строки визначені ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 21.06.2018 року є неможливим, оскільки необхідно завершити проведення ряд процесуальних дій, які матимуть значення доказу у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні 30.07.2018 року прокурором строки досудового розслідування продовжено до 3 місяців тобто до 05.09.2018 року.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виконано майже усі слідчі дії, разом з тим, закінчити розслідування у 2-місячний строк (строк дії запобіжного заходу у вигляді взяття під варту) не має можливості, у зв`язку із необхідністю завершити проведення ряд процесуальних дій, які матимуть доказ у кримінальному провадженні.

Крім наявності підстав, зазначених ст.177 КПК України, слідчий суддя прийняв до уваги наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, тяжкість покарання, що йому може бути обране у разі доведеності вини, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, що свідчить, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України і для їх запобігання застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, тому продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі старший групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просила скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою продовжити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування до 05.09.2018 року без визначення розміру застави.

Свої вимоги обґрунтувала наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які підтверджуються характеризуючими матеріалами відносно ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_16 , яка вказала, що ОСОБА_8 погрожував їй вчиненням нових злочинів щодо неї у разі повідомлення будь-кому про його протиправні дії, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка вказує, що ОСОБА_13 упродовж тривалого часу не розповідала про протиправні дії ОСОБА_8 внаслідок страху перед ним та існує ризик повторного вчинення злочинів у разі повернення дитини додому, та іншими доказами.

Вказала, що в даному випадку слідчим суддею Новоукраїнського районного суду визначено мінімальний розмір застави - 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не відповідає обставинам кримінального правопорушення та наявним ризикам, а також особі підозрюваного. Окрім того в ухвалі зазначено, що прокурор не заперечила проти застосування застави, а тому суд не може проявляти більшу суворість ніж сторона обвинувачення. Вважає що суд повинен керуватися вимогами КПК України під час вирішення вказаного питання, і відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України це вирішується суддею у нарадчій кімнаті при постановлені ухвали, більше того у своєму клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу прокурором не вказувалося про необхідність обрання альтернативного запобіжного заходу.

Зазначила, що не зважаючи на відсутність ознак застосування фізичного насильства в даному випадку по відношенню до малолітньої потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має повних 9 років мало місце психологічне та сексуальне насильство з боку вітчима ОСОБА_8 , який співмешкав з матір`ю малолітньої потерпілої - ОСОБА_12 , які разом проживали в одному будинку з 2007 року, тобто здійснено посягання на статеву недоторканість та моральний розвиток, чим здійснено негативний вплив на психіку потерпілої. Розпусні дії вітчима ОСОБА_8 тривали в період часу з весни 2017 року до 25.05.2018 року та мали системний характер. Окрім того, в ході допиту потерпілої ОСОБА_16 , остання вказала, що ОСОБА_8 погрожував їй вчиненням нових злочинів щодо неї у разі повідомлення будь-кому про його протиправні дії.

Вказала, що з показів психолога ОСОБА_17 , встановлено, що ОСОБА_13 боїться повернення ОСОБА_8 у родину та внаслідок вчиненого відносно неї діяння схильна до суїцидальної поведінки.

Заслухавши доповідача, прокурора який підтримав апеляційну скаргу, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість злочину та серйозність висунутої підозри та застосував відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, ризики, встановлені в ході обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 не зменшилися та на даний час продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою.

Разом із тим, слідчий суддя продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою також додатково визначив розмір застави в межах 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 500 гривень.
Однак колегія суддів не погоджується з даним твердженням, оскільки диспозиція ч. 2 ст. 156 КК України передбачає вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи або батьком, матір`ю, вітчимом, мачухою, опікуном чи піклувальником, особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілого або піклування про нього.
В даному випадку злочин є закінченим з моменту вчинення розпусних дій. Суспільна небезпека цього злочину полягає в тому, що він спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню неповнолітніх, формує аморальні погляди у дитини. Наявність складової фізичного насильства в даному випадку не є обов`язковим, натомість присутнє психологічне насильство, як вірно було вказано в апеляційній скарзі прокурором.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, по відношенню до малолітньої потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має повних 9 років мало місце психологічне та сексуальне насильство з боку вітчима ОСОБА_8 , який співмешкав з матір`ю малолітньої потерпілої - ОСОБА_12 , які разом проживали в одному будинку з 2007 року, тобто здійснено посягання на статеву недоторканість та моральний розвиток, чим здійснено негативний вплив на психіку потерпілої. Розпусні дії вітчима ОСОБА_8 тривали в період часу з весни 2017 року до 25.05.2018 року та мали системний характер. Окрім того, в ході допиту потерпілої ОСОБА_16 , остання вказала, що ОСОБА_8 погрожував їй вчиненням нових злочинів щодо неї у разі повідомлення будь-кому про його протиправні дії.

З показань психолога ОСОБА_17 , встановлено, що ОСОБА_13 боїться повернення ОСОБА_8 у родину та внаслідок вчиненого відносно неї діяння схильна до суїцидальної поведінки.

Тому доводи апеляції прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ґрунтуються на вимогах закону та відповідають фактичним обставинам провадження, і з цими доводами колегія суддів погоджується. Разом із тим, не підлягає задоволенню клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу до 05.09.2018 року оскільки відомості в ЄРДР щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення були внесені 01.06.2018 року, а не 05.06.2018 року. Тому і апеляційна скарга в частині вказаних вимог підлягає задоволенню частково.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати та продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2018 року, частково задоволено клопотання слідчого Новоукраїнського ВП ГУ НП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 та продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 31 день, тобто до 18 год. 01 вересня 2018 року, в межах строків досудового розслідування з визначення розміру застави у межах 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 500 грн. скасувати.

Клопотання слідчого Новоукраїнського ВП ГУ НП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 31 день, тобто до 18 год. 01 вересня 2018 року, в межах строків досудового розслідування задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 31 день, тобто до 18 год. 01 вересня 2018 року, в межах строків досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4