Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2885/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2013 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого-судді - ПАВЛЕНКО О.О.,

при секретарі - БОЖОК Ю.Р.,

за участю прокурора - СУХОВА О.С.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0000381 від 03.02.2013 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Києва, громадянин України, українця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2001 та 2003 року народження, працюючого кур'єром в ТОВ «Сео студія», код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 28.06.2011 року приблизно о 23 годині, керуючи технічно-справним автомобілем НОМЕР_2, рухався по проїзній частині вулиці Петропавлівський зі сторони вулиці Фрунзе в напрямку вулиці Бакинський в місті Києві.

Проїжджаючи неподалік будинку №58 по вулиці Петропавлівський, перед початком виконання маневру обгону не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також не переконався в тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу. В послідуючому, виконуючи маневр обгону, не дав дорогу транспортному засобу, що рухається в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме не виконав вимог:

-п.1.3 Правил дорожнього руху України (Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими);

-п.1.5 Правил дорожнього руху України (Дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальної шкоди);

-п.10.1 Правил дорожнього руху України (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху);

-п.10.3 Правил дорожнього руху України (У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися);

-п.14.2.(г) Правил дорожнього руху України (Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу).

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виразилися в тому, що він, керуючи технічно-справним автомобілем НОМЕР_2 та рухаючись по проїзній частині вулиці Петропавлівський зі сторони вулиці Фрунзе в напрямку вулиці Бакинський в місті Києві, під час виконання маневру обгону, який виконував всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення із автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, який рухався в попутному йому напрямку руху, тобто по вулиці Петропавлівський зі сторони вулиці Фрунзе в напрямку вулиці Бакинський в місті Києві.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав, згідно висновку експерта №1951/Е від 04.12.2012 року, тілесні ушкодження у вигляді: «закрита травма правої нижньої кінцівки у вигляді розриву заднього рогу медіального меніску, забою кісткового мозку медіального над виростку стегнової кістки, синовиїту, забійних ран в ділянці наколінника та правого колінного суглобу. За ступенем тяжкості вищевказана закрита травма правої нижньої кінцівки відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров'я)». А також пасажир автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 отримала, згідно з висновком судово-медичної експертизи №357/1 від 19.11.2012 року, тілесні ушкодження у вигляді: «закрита травма лівої кисті - перелом основної фаланги 1 пальця зі зміщенням уламків, яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров'я)».

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п.10.1; 10.3; 14.2.(г) Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як він пред'явлений в обвинуваченні, та дав показання, що 28.06.2011 року приблизно о 23 годині він їхав по вул Петропавлівський зі сторони вулиці Фрунзе в напрямку вулиці Бакинський в місті Києві та керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись по проїзній частині біля будинку №58 перед початком виконання маневру обгону не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також не переконався в тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу не дав дорогу транспортному засобу, що рухається в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого скоїв зіткнення із автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, який рухався в попутному йому напрямку руху, тобто по вулиці Петропавлівський зі сторони вулиці Фрунзе в напрямку вулиці Бакинський в місті Києві.

Він повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.286 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст.286 КК України, що даний злочини відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює кур'єром в ТОВ «Сео студія».

Обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин передбачених ст. 67 КК України в діях ОСОБА_3 не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_3 до покарання у виді у виді обмеження волі без застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховуючи особу винного, його позитивну характеристику до скоєння злочину, наявність пом'якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, те, що вину свою визнав, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, має постійне місце проживання та реєстрації, суд прийшов до висновку, що він може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства. Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов'язки згідно ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчинення нових злочинів як останнім, так і іншими особами.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення судових експертиз, проти чого обвинувачений не заперечує.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов'язки. Іспитовий строк ОСОБА_3 встановити два роки.

Згідно пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов'язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи в розмірі 489,44 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяПавленко О.О.