Справа: № 148/1942/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,-

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області 18.10.2018 надійшло повідомлення від експерта Територіального сервісного центру №0544 про те, що ним в ході огляду автомобіля ВАЗ 21113, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено зміну номерних агрегатів.

По даному факту Тульчинським ВП НВП ГУНП України у Вінницькій області 19.10.2018 внесено відомості до ЄРДР за № 0000496, за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

У ході огляду території ТСЦ0544 виявлено та вилучено вищевказаний автомобіль, та поміщено його на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Враховуючи, що вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та він може бути предметом вчинення злочину, слідчий просить накласти арешт на нього.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, з матеріалами клопотання надав заяву про розгляд клопотання про накладення арешту без його участі.

Користувач майна - автомобіля ВАЗ 21113, державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту на вказаний автомобіль не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неявка слідчого та власника майна у судове засідання, не перешкоджає розгляду клопотання про накладення арешту.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 170 КПК України, завданням арешту є, зокрема, запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, знищення. Арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об"єктом кримінально протиправних дій.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3частини другої статті 170 цього Кодексу);розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги те, що вилучене майно може бути використане як доказ, та може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з метою їх збереження, а також, забезпечення проведення належного досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене, у межах кримінального провадження № 0000496, внесеного до ЄРДР 19.10.2018, майно, а саме: автомобіль марки "ВАЗ 21113", державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , фактичним користувачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, його відчуження, приховування, знищення, псування, пошкодження, передавши вказаний автомобіль після проведення експертного дослідження ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна - до вирішення питання у порядку, визначеному КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1