Справа № 621/2540/18
Пр. № 1-кс/621/926/18
Ухвала
Іменем України

25 жовтня 2018 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комсомольське, Зміївського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, розлученого, маючого малолітню дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 16 серпня 2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у 2018 році, більш точної дати та часу в ході досудового слідства встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 зірвав та зібрав нарковмісні рослини роду конопель, тим самим ОСОБА_4 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

23.10.2018 близько 13 години, ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, знаходячись за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Шелудьківка, вул. Набережна, в ході оперативної закупки отримав від ОСОБА_8 (анкетні дані якої змінено) грошову нагороду у сумі 340 гривень, за що, збув їй особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

23.10.2018 приблизно о 13:10 годині, ОСОБА_8 (дані якої змінено), по вул. Садовій, с. Геніївка, Зміївського району, Харківської області, добровільно видала працівникам поліції два паперові згортки з рослинною речовиною зеленого кольору у висушеному стані.

23.10.2018 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

24.10.2018 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, визнав себе винним повністю, та пояснив, що дійсно 23.10.2018 року він продав два згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору за 340 гривень. Крім того, вказав, що вилучена речовина при його затриманні, це канабіс, яка належить йому.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме за ч. 2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку слідчого, є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР № 0000124 від 16.08.2018 року; протоколу помітки грошових коштів від 23.10.2018 року; протоколу огляду покупця ОСОБА_8 від 23.10.2018 року; протоколу добровільної видачі від 23.10.2018 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у злочині від 23.10.2018 року; постанови про залучення захисника від 24.10.2018 року; повідомлення про підозру від 24.10.2018 року; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.10.2018 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування та суду, попередження скоєння нових злочинів, та недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання слідчого, просила обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, мешкає з батьками, має малолітню дитину, офіційно працевлаштований, раніше не судимий.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Прокурором не доведено існування ризиків, вказаних у клопотанні в тій мірі, що має бути застосовано виключний запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також того факту, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

На обґрунтування підозри ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України слідчий посилається на скоєння тяжкість вчиненого кримінального правопорушення підозрюваним, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відомостей, про результати проведення експертного дослідження вилученої у ОСОБА_8 речовини (експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів)на обґрунтування клопотання слідчим не надано.

Згідно ч. 1 ст. 69 КПК України, експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Такою особою не є слідчий у даному кримінальному провадженні, тому його висновок, що вилучені у ОСОБА_8 два паперові згортки з рослинною речовиною зеленого кольору, які їй збув підозрюваний є наркотичні засоби - сумнівний.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За наведеного, підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на час розгляду даного клопотання, є необґрунтованою.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя враховує як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи, в конкретному випадку, з урахуванням психологічного ставлення підозрюваного до злочинних діянь та наслідків, обставини того, що такі його дії мали місце з огляду на скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя-

п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце своєї реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 19 години до 07 години наступного дня.

Згідно п.2 ч.3 ст.202 КПК України ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого відділення Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури або до суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали - до 25 грудня 2018 року включно.

Ухвалу для виконання передати Зміївському ВП ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1