УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла Черкаської області заяву в.о. головного лікаря Комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_6 про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , -

встановив:

В.о. головного лікаря КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 .

Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 знаходиться на примусовому лікуванні в КЗ «ЧОПЛ» ЧОР з 13 березня 2018 року згідно ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2016 року та ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігів від 13 лютого 2018 року. Після проведеного тривалого лікування, психічний стан ОСОБА_7 помітно поліпшився, вирівнявся та стабілізувався настрій, впорядкувала поведінка, зникли афективні коливання настрою та тривога, продуктивні психотичні розлади не виявлено, жалкує з приводу скоєного правопорушення. Залучається в трудові процеси у відділенні, активно спілкується з оточуючими. Будує реальні плани на майбутнє. Критика до свого стану формальна. На даний час намірів вчинити дії, що мають соціальну небезпеку для себе та оточуючих не виявляє.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала, просила припинити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 .

Прокурор та захисник не заперечували проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, заслухавши думку прокурора, захисника та представника заявника, суд вважає, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2016 року до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок вчинення ним в стані неосудності суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.152 та ч.1 ст.162 КК України застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу з посиленим типом нагляду (а.с.14-15).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігів від 13 лютого 2018 року застосовання до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з посиленим наглядом замінено на застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом за місцем постійного проживання (а.с.17).

Відповідно до положень ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра) який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Разом з тим, відповідно до положень ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовуються цей захід чи відбувається лікування.

Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III передбачено, що припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за поданням представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №39 від 04 липня 2018 року, внаслідок проведеного тривалого стаціонарного лікування, психічний стан та емоційний фон ОСОБА_7 стабілізувався. Продуктивні розлади сприйняття не спостерігаються, з`явилося формальне критичне ставлення до скоєного суспільно-небезпечного діяння. Соціальної небезпеки ОСОБА_7 на теперішній час не становить, в зв`язку з чим примусові заходи медичного характеру щодо нього мають бути припинені (а.с.3-5).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що заява в.о. головного лікарня Комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_6 про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III, ст. 95 КК України, ст.ст. 372, 512, 514 КПК України, -

ухвалив:

Заяву в.о. головного лікаря Комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_6 про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , призначених ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2016 року та замінених ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігів від 13 лютого 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд напротязі 7 днів з дня її проголошення, особами, які не були присутні, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали, протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий ОСОБА_1