Справа № 675/597/18
Провадження № 1-в/675/163/2018
У Х В А Л А
"14" травня 2018 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)"
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ,-

В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_3 (по тексту засуджений, ОСОБА_3 ) звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заяву засуджений мотивував тим, що на момент звернення відбув понад 22 роки покарання у виді позбавлення волі. При цьому, на думку заявника, заслуговує уваги та обставина, що Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2007 року вирок Окружного суду округу Бекес від 21 березня 2002 року та Вищого суду м. Сегед від 21 серпня 2003 року визнаний, а його визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначено покарання у виді довічного позбавлення волі без конфіскації майна з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років.
У судовому засіданні засуджений підтримав свою заяву у повному обсязі, вказавши, що наявні всі правові підстави для його звільнення, так як відбув вже покарання у виді позбавлення волі строком понад 20 років.

Позицію засудженого підтримав також і його захисник, який просив врахувати Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та задовольнити заяву.

На думку прокурора та представника Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" заява засудженого ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки останній відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, а застосування умовно-дострокового звільнення до такої категорії засуджених чинним законодавством України не передбачене.
Заслухавши пояснення засудженого та його захисника в обгрунтування поданої заяви, думку прокурора, представника Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)", дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , суд дійшов наступних висновків.

Так, встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Окружного суду округу Бекес від 21 березня 2002 року та Вищого суду м. Сегед від 21 серпня 2003 року за ст. 166 секція (1) btk та за секцією (2), підпункти a, b, f Кримінального кодексу Угорщини до довічного позбавлення волі з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років з обов`язковим видворенням за межі Республіки Угорщина.
Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2007 року вирок Окружного суду округу Бекес від 21 березня 2002 року та Вищого суду м. Сегед від 21 серпня 2003 року визнаний. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначено покарання у виді довічного позбавлення волі без конфіскації майна з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислюється з 8 грудня 1999 року.
Ухвалою Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 20 грудня 2007 року постанову апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2007 року щодо ОСОБА_3 змінено: виключено з неї висновок про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину. Визнано вирок Окружного суду округу Бекес від 21 березня 2002 року та Вищого суду м. Сегед від 21 серпня 2003 року щодо ОСОБА_3 . Приведено цей вирок у відповідність з Кримінальним кодексом України (в редакції 2001 року), за яким ОСОБА_3 вважається засудженим за п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі без конфіскації майна з можливістю умовного звільнення на поруки не раніше ніж через 20 років. У решті постанова апеляційного суду залишена без змін.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_3 зараховано в строк попереднього ув`язнення тримання під вартою як запобіжний захід з 08 грудня 1999 року по 21 серпня 2003 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановляючи судове рішення судом враховано також наступне.

Як визначено п. 3 ст. 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, виконання вироку регулюється законодавством держави виконання вироку, і тільки ця держава має право приймати всі відповідні рішення.
Згідно з ч. 3 ст. 611 КПК України, виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України. До особи, переданої в Україну для подальшого відбування покарання, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, амністію або здійснено помилування у порядку, передбаченому законом.
Згідно ч. 1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Кримінальний Закон визначає два види покарання у виді позбавлення волі: позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.
Чинний Кримінальний кодекс України не містить норм, які б передбачали право засудженого до покарання у виді довічного позбавлення волі, після відбуття певного строку покарання, за певних умов, на дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, передбачена ст. 81 Кримінального кодексу України, поширюється лише на осіб, засуджених, у тому числі, до покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Аналогічна позиція викладена у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином відповідно до вимог ст. 81 КК України основною підставою для умовно-дострокового звільнення є саме факт доведення засудженим свого виправлення.
У ході судового розгляду встановлено і те, що засуджений ОСОБА_3 покарання відбуває в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)" з 22.03.2008 року.

За період відбування покарання вказаний засуджений характеризується посередню, за допущенні порушення установленого порядку відбування покарання 9 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення є погашеними, натомість жодного разу не заохочувався. Зазначені обставини стверджені характеристикою та довідкою про стягнення та заохочення Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" від 26.03.2018 року.

Об`єктивних даних, які стверджували б ту обставину, що ОСОБА_3 довів своє виправлення, суду надано не було.
За таких обставин суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_3 свідчить про те, що він не довів своє виправлення, відтак відсутні підстави та встановлена національним законодавством процесуальна процедура для його умовно-дострокового звільнення.
Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 376, 536-539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено та оголошено 18.05.2018 року.

Суддя ОСОБА_1