Справа № 214/7504/15-к
1-кп/214/514/18
У Х В А Л А
14 травня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши відкрите судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000417 від 07.08.2015 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.1 ст.313 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому зазначив, що раніше встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та просив суд змінити йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що він має постійне місце мешкання в м. Кривому Розі, має можливість працювати. Він тривалий час утримується під вартою, вже більше двох років, а також ним направлена скарга до прокуратури Дніпропетровської області про протиправні дії працівників поліції під час досудового розслідування. В додаток пояснив, що він дійсно раніше постійно вживав наркотичні засоби, однак на теперішній час їх не вживає.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисному, а також підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, при цьому посилався на тривалість перебування останнього під вартою.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та про відмову в задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу, з наступних підстав.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою суду від 02 квітня 2018 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.313 КК України, строком на два місяці, тобто до 31 травня 2018 року.
Однак, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, визначеного ухвалою суду від 02 квітня 2018 року.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна.

Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки один із злочинів, у вчиненні якого останній обвинувачуються, відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, на момент обрання запобіжного заходу не працював, раніше постійно вживав наркотичні засоби, у зв`язку з чим перебував на обліку у лікаря нарколога, що дає підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також ухилятися від суду.

Суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з того, що суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Беручи до уваги правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях "Харченко проти України" від 10.02.2011 року та "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року, в яких неодноразово підкреслювалось, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує останньому, дані про його особу, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на два місяці.

Приймаючи вказане вище рішення, суд враховує доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 при прийнятті вказаного вище рішення, однак вони не спростовують наявність ризиків доведених прокурором та встановлених судом, а отже, в задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника ОСОБА_5 належить відмовити.

Керуючись ст.ст.176, 178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу - задовольнити.

В клопотаннях обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.1 ст.313 КК України строком на два місяці, тобто до 12 липня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1