Справа № 751/634/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/562/2018
Категорія - ч.1 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0008588 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.187 КК України до покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 891 грн. процесуальних витрат. Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 11 листопада 2017 року, близько 01 години, біля будинку № 18 по вул. І.Мазепи у м. Чернігові, ОСОБА_9 , з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, умисно здійснив напад на ОСОБА_7 , у ході якого наніс останньому не менше чотирнадцяти ударів кулаком правої руки в область обличчя та кистей обох рук потерпілого, чим заподіяв ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та заволодів майном потерпілого на загальну суму 5372 грн. 97 коп.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просив пом`якшити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, та зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України. В обґрунтування скарги зазначив, що призначене покарання є явно несправедливим унаслідок його суворості, так як місцевим судом не було враховано належним чином обставини, які пом`якшують його покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок суду першої інстанції та звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Зазначив, що місцевим судом не було надано належної оцінки обставинам, які пом`якшують покарання обвинуваченого, так як останній повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого і його захисника, а також потерпілого, котрі підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, який просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційних скаргах обвинуваченим та потерпілим не оспорюються.

Проте, доводи апелянтів про невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості, заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_9 міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані про його особу, який в силу ст.89 КК раніше України не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, проживає без реєстрації, наявність у нього психічних і поведінкових розладів унаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності; досудову доповідь, згідно якої виправлення обвинуваченого неможливе без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції; відсутність обставин, які обтяжують покарання; обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди; думку потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі.

Однак, призначаючи ОСОБА_9 покарання у виді реального позбавлення волі, суд навів тільки доводи на пом`якшення покарання і жодних аргументів про неможливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_9 був судимий понад 11 років тому із застосуванням ст.75 КК України, на даний час офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_11 , яка є вагітною (23 тижні), що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Крім того, потерпілий ОСОБА_7 у суді апеляційної інстанції наполягав на звільненні обвинуваченого від відбування призначеного останньому покарання з випробуванням, посилаючись на відсутність з його боку до ОСОБА_9 будь-яких претензій морального та матеріального характеру.

Відтак, реальне бажання обвинуваченого виправитись, висловлення ним жалю з приводу вчиненого, відчуття сорому за свою поведінку, повне визнання провини, а також вищенаведені обставини, свідчать на користь того, що він зможе виправитись без ізоляції від суспільства з контролем за його поведінкою. На думку колегії суддів, саме таке покарання буде достатнім і необхідним для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких підстав, апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілого підлягають задоволенню, а вирок місцевого суду зміні в частині призначеного ОСОБА_9 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2018 року щодо ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4