Ухвала
Іменем України
01.08.2018 року Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника заявника ОСОБА_5

особи щодо якої вирішується питання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву КЗ ЛОР"ЛОКПЛ" про зміну застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1,2 ст.259 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В.о. заступника головного лікаря з експертизи КЗ "ЛОКПЛ" звернувся до суду із заявою на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_6 , 1981 року народження, мешканцю АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, частини 1 та частини 2 ст. 259 КК України.

В обґрунтування подання покликається на те, що у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 12.09.2017р. до даного часу перебуває ОСОБА_7 , спочатку на стаціонарній судово-психіатричній експертизі, а з 12.12.17р. (від моменту отримання Ухвали) згідно Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 30.10.2017р. до пацієнта застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

13 липня 2017 року о 22.52 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на пл. Соборній 1 у м. Львові, діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив дзвінок з таксофону із номером НОМЕР_1 на лінію екстренного виклику «102» та повідомив працівникам Головного управління Національної поліції у Львівській області завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування на території м. Львова, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення. Крім того встановлено, що 13 липня 2017 року о 23.33 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на пр. Свободи, 17 у м. Львові, діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив дзвінок з таксофону із номером НОМЕР_2 на лінію екстреного виклику «102» та повідомив працівникам Головного управління Національної поліції у Львівській області завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, що по вул. Мартовича, 2 у м. Львів, що призвело до дезорганізації функціонування державної установи та безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення. У зв`язку з чим, 14 серпня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259; ч.2 ст.259 КК України.

З 12.09.2017р. до 27.09.2017р. перебував в 23-му відділенні КЗ ЛОР ЛОКПЛ на стаціонарній судово-психіатричній експертизі, в результаті якої комісія судово-психіатричних експертів 5-го судово-психіатричного відділення КЗ ЛОР ЛОКПЛ прийшла до висновку, що «на даний час, ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_6 також перебував в хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом» (Висновок судово-психіатричного експерта № 139 від 27.09.2017р.).

Протягом першого часу перебування в стаціонарі пацієнт був дещо напруженим, важко втримувався на одному місці, не завжди дотримувався дистанції у розмові, настрій був здебільшого піднесеним, однак періодично з дисфоричним відтінком, сон був поверхневим. Емоційно був лабільним, схильним до імпульсивних дій та вчинків. Проте в конфлікти з іншими хворими та персоналом не вступав, після зауважень дотримувався вказівок медперсоналу.

На фоні проведеного лікування нейролептики (Азапін, Галоперидол, Кветирон, Кветиксол), стабілізатори настрою/протиепілептичні (Вальпроком 300 хроно) та реабілітаційних заходів в психічному стані відмічається позитивна динаміка: став менш напруженим, редукувались спалахи агресії; настрій став рівнішим; сон та апетит задовільні; маячних ідей та розладів сприйняття не спостерігається; став охочіше дотримуватися режиму відділення, допомагати іншим пацієнт у побутових питання. Стабільно залучається в реабілітаційні процеси, охоче ходить на прогулянки в супроводі медперсоналу. На побаченнях з батьком поводить себе адекватно, розважливо, будує та висловлює активні плани на майбутнє (допомагати стареньким батькам по господарству). Розуміє необхідність постійного прийому підтримуючого лікування, зокрема й в амбулаторних умовах та зобов`язується виконувати усі рекомендації лікарів. Окрім цього за увесь час перебування в 23-му відділенні (з 12.09.2017р.) жодного разу не виявляв зацікавлення до алкоголю чи наркотичних речовин, не робив жодних спроб отримати до них доступ, не вступав у товариські стосунки з іншими пацієнтами, які в минулому вживали алкоголь чи наркотичні речовини, а також не виявляв жодних антисоціальних тенденцій, в конфлікти з іншими пацієнтами та мед.персоналом не вступав, дотримувався усіх вказівок мед.персоналу та призначеного курсу лікування.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 24.04.2018 р.. ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 22 від 24.04.2018 р.), що прийшла до висновку: «На даний час ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, стан ремісії. Враховуючи, що ОСОБА_6 в даний час антисоціальних та суспільно небезпечних тенденцій не виявляє, психічний стан змінився настільки, що пацієнт перестав становити небезпеку для себе чи інших осіб, а також у зв`язку з покращенням і стабілізацією його психічного стану та досягненням стану ремісії (значного послаблення хворобливого процесу), застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку».

В судовому засіданні представник КЗ "Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні заяву, що розглядається підтримав повністю, з підстав, викладених у ній, просить задовольнити.
Прокурор заперечила щодо зміни застосування примусових заходів медичного характре ОСОБА_6 , оскільки за такий короткий період, вважає, що хворий не міг вилікуватись.
Захисник та законний предстаник у судовому засіданні не заперечили проти задоволення заяви КЗ "Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні".
ОСОБА_6 не заперечив щодо зміни застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.
Згідно ухвали Галицького районного суду м.Львова від 30.10.2017 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 22 від 24.04.2018 року ОСОБА_6 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Згідно ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» та ст. 514 КПК України слід змінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, та заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. 514 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

змінити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1