Справа № 333/2552/18
Провадження № 1-в/333/169/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про припинення примусових заходів медичного характеру
14 червня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника лікарні: ОСОБА_4 , лікаря-психіатра: ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується витання про припинення примусових мір медичного характеру у вигляді амбулаторної допомоги ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, заяву В.о. головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

18.05.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява В.о. головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на диспансерному огляді в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з 01.02.2003 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, стан медикаментозної ремісії». Психічний стан хворої змінився у 2010 році, коли вона скоїла суспільно-небезпечне діяння, ненатла своєму 2-річному сину тілесні ушкодження, від яких він помер. Пройшла амбулаторну СПЕК в КУ «ОКПЛ» ЗОР, потім стаціонарну. Визнана такою, що неосудна.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2011 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад з суворим типом нагляду. З 29.09.2011 року по 07.01.2017 року знаходилась на примусовому лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суворим типом нагляду м. Дніпропетровськ.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 29.12.2016 року примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні з суворим типом нагляду були змінені на примусове лікування в психіатричній лікарні з загальним типом нагляду. З 27.01.2017 року по 13.12.2017 року знаходилась на лікуванні в КУ «ОКПЛ» ЗОР.

13.12.2017 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з загальним типом нагляду були змінені на амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку.

За останні 6 місяців хвора своєчасно відвідує дільничного лікаря-психіатра, регулярно приймає підтримуюче лікування. Психічний стан ОСОБА_6 стабільний. Поведінка формально упорядкована. Критична до своєї хвороби та скоєного правопорушення. Соціально адаптована. Має тверду настанову на добровільне відвідування дільничного лікаря-психіатра та прийом підтримуючого лікування.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_6 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу, але психічний стан хворої на теперішній час такий, що не потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У судовому засіданні представник КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР та лікар-психіатр заяву підтримали і просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор, ОСОБА_6 та її захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Суд, заслухавши представника КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, лікаря-психіатра, думку прокурора, особи, щодо якої вирішується витання про припинення примусових мір медичного характеру у вигляді амбулаторної психічної допомоги ОСОБА_6 та її захисника, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває під наглядом лікаря-психіатра у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарням ЗОР з 2002 року, є інвалідом II групи по психічному захворюванню.

04.11.2010 року скоїла суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2011 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну установу з суворим типом нагляду. На виконання даної постанови з 29.09.2011 року по 07.01.2017 року перебувала на примусовому лікуванні у ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» м. Дніпропетровська.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2016 року примусові заходи медичного характеру були змінені на надання примусових заходів медичного характеру у вигляді переводу в психіатричну лікарню за місцем реєстрації у відділення зі звичайним типом наглядом. На виконання даної ухвали 27.01.2017 року ОСОБА_6 госпіталізована в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР.

Згідно із ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2017 року примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду були продовжені.

13.12.2017 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні з загальним типом нагляду були змінені на амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку.

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів від 14.05.2018 року ОСОБА_6 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу, але психічний стан хворої на теперішній час такий, що не потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно ч.1 ст.95 КК України припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Враховуючи викладене, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки за висновком комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_6 за станом здоров`я не потребує продовження примусових заходів медичного характеру.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву В.о. головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити.
Припинити застосування примусових мір медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1