Справа № 640/7780/18
н/п 1-кс/640/4535/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 02.05.2018, на підставі заяви ОСОБА_6 , щодо проведення експертного дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів, що його супроводжують, на майданчику огляду транспортних засобів Харківського НДЕКЦ МВС України за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 111-а судовим експертом відділу криміналістичного дослідження транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують, ОСОБА_7 , в ході проведення експертного дослідження автомобіля TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , 1993 року випуску, сірого кольору, виявлено, що ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 замінений шляхом видалення ділянки металу з первинним номером та вварюванням на його місце ділянки металу з іншим номером, що експерт відобразив у висновку експертного дослідження №21/6341/20Д від 02.05.2018.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , 1993 року випуску, сірого кольору перебуває у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
02.05.2018 в ході огляду місця події на майданчику огляду транспортних засобів Харківського НДЕКЦ МВС України за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 111-а було вилучено вказаний автомобіль та ключі до нього. Автомобіль направлено на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси».
Оскільки, автомобіль TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та ключі до зазначеного автомобілю зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та у зв`язку з тим, що ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 замінений шляхом видалення ділянки металу з первинним номером та вварюванням на його місце ділянки металу з іншим номером, то відповідно до ст. 290 КК України, транспортний засіб автомобіль є предметом злочину, тобто вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України.
Слідчий вказує, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучені автомобіль TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та ключі до зазначеного автомобілю, мають бути використані у кримінальному провадженні в якості речових доказів, тому виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучене 02.05.2018 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-а.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Власник майна - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти накладення арешту на автомобіль з метою проведення експертизи не заперечував, проте просив передати автомобіль йому на зберігання.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений відповідно до протоколу огляду місця події від 02.05.2018 автомобіль TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , 1993 року випуску, сірого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 та ключі до даного автомобіля, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику транспортного засобу - автомобіля TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , ремонтування, користування, розпорядження та відчуження зазначеного транспортного засобу, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
При цьому, слідчий суддя вважає, що передача вказаного майна власнику на відповідальне зберігання за вказаних вище обставин на теперішній час може створити перешкоди для збереження речових доказів та для подальшого розслідування кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , 1993 року випуску, сірого кольору, що зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_4 та ключі від вказаного транспортного засобу, вилучені у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання зазначеного автомобіля TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , визначити спеціальний майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси» за адресою: м.Харків, вул. Пушкінська 107, відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104.
Місцем зберігання арештованого майна -свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , та ключів від автомобіля TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , визначити Київський відділ поліції ГУ НП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1