Справа № 545/2098/18
Провадження № 1-в/545/499/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду, в режимі відео конференції, клопотання засудженого про застосування щодо нього Закону України "Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року, а саме

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

Засудженого 12.10.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 роки;

Вироком апеляційного суду Запорізької області від 04.04.2016 року вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 12.10.2015 року в частині призначеного покарання і відшкодування завданої моральної шкоди скасовано, засуджено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування щодо нього Закону України "Про амністію в 2016 році» .

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав , що має неповнолітніх дітей, а тому відносно нього має бути застосований п. « в » ст. 1 ЗУ « Про амністію у 2016 році ».

Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, оскільки підстави для застосування до ОСОБА_4 ЗУ « Про амністію у 2016 році » відсутні.

Представник колонії ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_4 , посилаючись на відсутність підстав для застосування до останнього ЗУ « Про амністію у 2016 році ».

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд проходить до висновку, що клопотання підлягає не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 4 Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію в 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи,

засуджені за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений 12.10.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 роки;

Вироком апеляційного суду Запорізької області від 04.04.2016 року вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 12.10.2015 року в частині призначеного покарання і відшкодування завданої моральної шкоди скасовано, засуджено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_4 покарання за вищезазначеним вироком відбуває з 18.06.2016 року, тобто на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженим не відбута частина строку покарання.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після набрання чинності ЗУ « Про амністію у 2016 році ». ( а.о.с. 70, Т. 2 ).

Дані, про наявність інших підстав для застосування до засудженого ЗУ «Про амністію у 2016 році» в матеріалах справи відсутні.
Аналізуючи встановлені обставини суд вважає, що засуджений не підлягає звільненню від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» .

Керуючись ст.ст. 1,4 Закону України «Про амністію в 2016 році», ст.ст. 537,539 КПК України, суд:

Ухвалив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього ЗУ « Про амністію у 2016 році » - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1