Провадження № 11-кп/792/291/18
Справа № 672/402/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
законних представників

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10
захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12
потерпілого ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000035 від 29.01.2017 року за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_13 на вирок Городоцького районного суду від 24 січня 2018 року , -

в с т а н о в и л а:
Вироком Городоцького районного суду від 24 січня 2018 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, судимого 08.08.2016 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185,69 КК України до 510 грн. штрафу, який сплачено 09.08.2016 року,-

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнено обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивлено іспитовий строк на один рік шість місяців. Згідно п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Шишківці, Городоцького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, учня Ярмолинецького професійного ліцею, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, -

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді одного року позбавлення волі. Згідно ст.ст. 75, 104 КК України звільнено обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк на один рік. Згідно п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: два металевих колеса діаметром 51 см кожне, металеве колесо діаметром 63 см, металевий балансир до трактора та металевий каток повернуто потерпілому ОСОБА_13 .
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 1422,12 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500 грн моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 солідарно, на користь ОСОБА_13 1422,12 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500 грн моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати на користь держави в сумі 351,84 грн.
Стягнуто з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 солідарно, процесуальні витрати на користь держави в сумі 351,84 грн.

За вироком суду, ОСОБА_7 , будучи засудженим 08.08.2016 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 510 гривень, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, 27 січня 2017 року близько 10 години неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на господарстві за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вирішив проникнути на господарство ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 в цьому ж населеному пункті з метою виявлення цінного майна, яке можна було б викрасти та в подальшому реалізувати для власного збагачення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, цього ж дня близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, пройшов на господарство ОСОБА_15 , яке розташоване за вище вказаною адресою, та переконавшись у тому, що на даному господарстві немає його власників чи інших осіб, якими він міг бути викритим, через наявний отвір між стіною та перекриттям проник в середину хліва.

Знаходячись у вказаному приміщенні, ОСОБА_7 оглянув майно, яке там знаходилось та переконався у тому, що його в подальшому можна реалізувати як металобрухт.

Перебуваючи у приміщенні хліва, ОСОБА_7 витягнув металеву трубу з одвірок, за допомогою якої зачинялись двері з середини приміщення, з метою безперешкодного вчинення крадіжки майна ОСОБА_15 наступного дня.

Продовжуючи свої злочинні дії, 28 січня 2017 року близько 10 години неповнолітній ОСОБА_7 в ході телефонної розмови із неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив з ним в попередню змову на вчинення крадіжки майна із господарства ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 .

З метою реалізації в подальшому викраденого майна, близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_16 , якому запропонував придбати в нього металобрухт. На пропозицію ОСОБА_7 ОСОБА_16 погодився.

В подальшому, близько 10 години 50 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , переслідуючи єдиний умисел на вчинення крадіжки майна, за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, прийшли на господарство ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 , де через залишенні напередодні відчинені двері проникли в середину хліва.

Знаходячись в середині вказаного приміщення, неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_8 з корисливих мотивів, умисно, таємно викрали дві борони розміром 90 Х 120 см вартістю 300 грн кожна на суму 600 грн, дві борони розміром 60 Х 70 см вартістю 200 грн кожна на суму 400 грн, два металевих колеса діаметром 51 см вартістю 1154,25 грн кожне на суму 2308,50 грн, два металевих колеса діаметром 63 см вартістю 1154,25 грн кожне на суму 2308,50 грн, один металевий каток вартістю 729 грн, 14 шт. лап з ножами до культиватора вартістю 30 грн за одну на суму 420 грн, тракторний металевий балансир вартістю 571,89 грн, 60 кг брухту чорних металів по ціні 4,50 грн за 1 кг на суму 270 грн.

Цього ж дня близько 13 години ОСОБА_16 спільно із своїм знайомим ОСОБА_17 , яким не було відомо про злочинний намір неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на автомобілі марки «ГАЗ», моделі «2752», прибули до господарства ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 , де придбали у них за 800 грн. викрадене із приміщення хліва вищевказане майно.

Всього неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_8 умисно, таємно викрали майна ОСОБА_15 на загальну суму 7607 грн 89 коп.

В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_13 просить вирок Городоцького районного суду від 24.01.2018 року змінити в частині призначеного покарання, звільнення від відбуття покарання з випробуванням у зв`язку з тим, що призначене покарання є несправедливим через його мякість; призначити покарання обвинуваченим, яке є співрозмірним їх діям та скоєному злочину; в частині цивільного позову призначити відшкодування реально завданої матеріальної та моральної шкоди.
При цьому вказує, що суд прийшов до помилкового висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання. Призначене судом покарання не сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів. Суд не врахував. що обвинувачений ОСОБА_7 мав непогашену судимість на момент скоєння нового злочину, він є повнолітнім, ніде не працює, постійно займається крадіжками майна і жителі с. Кузьмин неодноразово зверталися до дільничого інспектора та до селищної ради із заявами та скаргами щодо вчинених крадіжок, обвинувачений негативно характеризується. Також були скоєні крадіжки і в родині ОСОБА_8 , збитки від яких компенсувалися потерпілим на стадії досудового слідства.
Також суд не взяв до уваги, що злочин був підготований, ретельно спланований та скоєний групою осіб протягом декількох днів.
Розглядаючи цивільний позов суд не вірно визначив суму відшкодування, оскільки взяв до уваги лише покази обвинувачених та перекупщиків краденого майна, які давно знайомі.
Викрадене майно потерпілим було чітко та детально описане, вказане його місцезнаходження до скоєння злочину. На неодноразові звернення до органів слідства про відтворення події злочину на місці потерпілому було відмовлено.
Свідки, які давали поясненя поліції в суд не викликалися, тому суд приймав рішення на основі неправдивих та перекручених показах обвинувачених та визначив занадто малу суму відшкодування за викрадене майно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинувачених, захисників, законних представників обвинувачених, потерпілого на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає в силу наступних підстав.

Вина обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самими обвинуваченими.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в інше приміщення, та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в інше приміщення, є вірними.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням особи винного, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченими злочину та обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених судом першої інстанції не встановлено, не знаходить таких і суд апеляційної інстанції.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд взяв до уваги, що ОСОБА_7 має не погашену судимість, негативно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд встановив, щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Городоцький РС з питань пробації Центрально-Західного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у досудовій доповіді прийшов до висновку що виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення його волі або обмеження волі на певний строк.
За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки та з урахуванням обставин справи, особи винного, про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, з встановленням іспитового строку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд взяв до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд встановив щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Городоцький РС з питань пробації Центрально-Західного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у досудовій доповіді прийшов до висновку що виправлення ОСОБА_8 можливе без позбавлення його волі або обмеження волі на певний строк.
Тому з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім), особи винного (позитивно характеризується за місцем навчання та проживання) суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_8 відповідно до ч.1 ст.69 КК України слід призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.185 КК України, а саме до 1 року позбавлення волі та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з встановленням іспитового строку.

Враховуючи викладене безпідставними є доволи апеляційної скарги потерпілого про те, що суд при призначенні покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не врахував особи обвинувачених, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та що призначене покарання є несправедливим через його м`якість та не сприятиме виправленню обвинувачених та попередженню вчинення ними нових злочинів.

Давши належну оцінку зібраним по справі доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини обвинувачених у заподіянні потерпілому ОСОБА_13 вчиненим кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди на суму 7607 грн 89 коп. та обґрунтовано визначив розмір заподіяної потерпілому моральної шкоди у сумі 1000 грн. За таких обставин, суд правомірно частково задовольнив позовні вимоги потерпілого.

Так в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 28 січня 2017 року близько 10 години 50 хвилин, він разом з ОСОБА_8 прийшли на господарство ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 , де через залишенні напередодні відчинені двері проникли в середину хліва звідки викрали дві борони розміром 90 Х 120 см, дві борони розміром 60 Х 70 см, два металевих колеса діаметром 51 см, два металевих колеса діаметром 63 см, один металевий каток, 14 шт. лап з ножами до культиватора, тракторний металевий балансир, 60 кг брухту чорних металів.
Цього ж дня близько 13 години ОСОБА_16 спільно із своїм знайомим ОСОБА_17 на автомобілі марки «ГАЗ», моделі «2752», прибули до господарства ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 , де придбали у них за 800 грн викрадене із приміщення хліва вищевказане майно.

Обвинувачений ОСОБА_8 також вказав про крадіжку у потерпілого лише дві борони розміром 90 Х 120 см, дві борони розміром 60 Х 70 см, два металевих колеса діаметром 51 см, два металевих колеса діаметром 63 см, один металевий каток, 14 шт. лап з ножами до культиватора, тракторний металевий балансир, 60 кг брухту чорних металів.

Свідок ОСОБА_16 вказав, що прийняв в обвинувачених 210 кг металобрухту за що дав їм 800 грн, та що серед металу електродвигунів та зварювального апарату не було.

Враховуючи вимоги ч.4 ст. 17, ч.1 ст.22 КПК України суд першої інстанції правильно вказав у вироку про недоведеність причетності обвинувачених до крадіжки іншого майна потерпілого, а саме: електричної січкарні вартістю 1500 грн, 1 борони розміром 90x120см вартістю 300 грн, 4 борон розміром 60x70см вартістю 200 грн кожна, електричного двигуна потужністю 4кВт вартістю 1500 грн, електричного двигуна потужністю 2,2 кВт вартістю 1300 грн, дизельного паливного насосу трактора МТЗ-80 вартістю 1800 грн, електричного зварювального апарату 220 Вт вартістю 2000 грн, двох електричних мідних кабелі до зварювального апарату довжиною по 55м/п по ціні 50 грн за Ім/п, задньої навіски до трактора МТЗ-80 вартістю 1000 грн, гідроциліндра до трактора МТЗ-80 вартістю 500 грн., полівізатора для фарбування із бачком вартістю 500 грн, одного металевого катка вартістю 729 грн, 6 штук лап з ножами до культиватора вартістю 30 гр. за одну, транспортерної металевої доріжки довжиною 4м вартістю 200 грн, металевих санок кустарного виробництва вартістю 200 грн та брухт чорних металів загальною вагою 620 кг по ціні 4 грн 50 коп. за 1кг.
Тому суд виключив з обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дані про викрадення ними зазначеного майна та про реалізацію ними при невстановлених в ході досудового слідства обставинах частини викраденого майна, яке вони не реалізували ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .
З урахуванням належного до повернення потерпілому майна на суму 4763,64 грн, яке зберігається в Городоцькому ВП ГУНП в Хмельницькій області суд правильно стягнув з обвинуваченого ОСОБА_7 та законних представників неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_14 , ОСОБА_10 2844,25 грн.

Також суд правильно відповідно до вимог ч.1 ст. 1167, ст. 23 ЦК України, з урахуванням заподіяних потерпілому кримінальним правопорушенням моральних страждань, принципів розумності та справедливості оцінив заподіяну обвинуваченими ОСОБА_13 моральну шкоду на суму 1000 грн.

За таких обставин, безпідставними є твердження апеляційної скарги про те, що суд задовольняючи частково цивільний позов не вірно визначив суму яка підлягає відшкодування на користь потерпілого.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.94 КПК України дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам у тому й числі показам обвинувачених та свідка, які є послідовними та узгоджуються між собою. Тому не впливають на законність вироку суду доводи про те, що суд прийняв рішення на основі неправдивих та перекручених показів обвинувачених.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що свідки, які давали поясненя поліції в суд не викликалися.
Ухвалами Городоцького районного суду від 03.11.2017 р., 17.11.2017 р., 26.12.2017 р. застосовано привід до свідка ОСОБА_17 і згідно рапортів дільничного офіцера поліції Чемеровецького ВнП встановлено, що по місцю вказаної в ухвалі суду адресі свідок відсутній, місце його перебування невідоме (а.с. а.с. 96, 103, 118, 184); згідно рапорту дільничого офіцера поліції Гусятинського ВП НВП ГУНП в Тернопільській області здійснити привід свідка ОСОБА_17 неможливо, оскільки неможливо встановити місце його проживання (а.с. 167).
Враховуючи викладене відсутні підстави для скасування вироку суду.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Городоцького районного суду від 24 січня 2018 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_13 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_2