Пр-ня по справі № 1кп/521/313/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, офіційно не працюючого, неофіційно працюючого робочим на будівельних майданчиках м. Одеси, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)02.04.2003 року Корсунь-Шевченківський р/с Черкаської області, ч. 2 ст. 185, ст. 304, ст. 71 КК України остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; 2)13.12.2010 року Великомихайлівський р/с Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, остаточно до позбавлення волі на строк 5 років; 3)11.05.2011 року Замостянським р/с м. Вінниці Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України остаточно до позбавлення волі 5 років 1 місяць, 20.11.2015 року звільнився з місця позбавлення волі по відбуттю строку покарання, у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 01 жовтня 2017 року, біля 09 години 30 хвилин, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, проходячи повз автомобільну стоянку, яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Розумовського, 55 та реалізуючи свій злочинний намір, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає і його дії залишаться непоміченими, проник через пошкоджений паркан на охоронювану автомобільну стоянку, де шляхом вільного доступу через відсутні двері, зайшов до нежитлового приміщення одноповерхової будівлі. Далі, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 взяв у руки бензопилу марки «MaDO» чорно-помаранчевого кольору, вартістю 2700 грн., яка належить ОСОБА_6 , з якою почав виходити з приміщення. Однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 не зміг, з причин, які не залежали від його волі, оскільки під час виходу з приміщення разом з викраденим майном був зупинений потерпілим ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що приблизно у жовтні 2017 року він рухався по вулиці Розумовська в м. Одесі та проходячи повз автостоянки побачив приміщення, в яке можливо потрапити без перешкод. У нього виник умисел на викрадення з нього будь-якого майна. Зайшов у приміщення він побачив бензопилу, яку взяв у руки та намагався вийти з приміщення. Під час виходу з приміщення його зупинив потерпілий та викликав поліцію. Одразу бензопила у нього була вилучена. В теперішній час у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не наказувати, обіцяє нових злочинів не скоювати.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду прокурором не надано. Проживає самостійно. Своєї сім`ї не створив. Отримав лише середньо спеціальну освіту. Офіційно не працює. Не офіційно працює робочим на будівельних майданчиках в м. Одесі. Таким чином бідність, наявність лише середньо спеціальної освіти та відсутність постійного стабільного заробітку, на думку суду, привели обвинуваченого до скоєння вказаного злочину.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_4 не є особою суспільно небезпечною, яка підлягає ізоляції від суспільства.

Враховуючи обставин які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.

Разом з тим, відповідно до ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по кримінальному провадженні: 1)бензопилу марки «MaDO» чорно-помаранчевого кольору залишити у власника, потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1