Справа № 405/4556/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0001479, клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваному:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженцю м. Олександрія, Кіровоградської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, за наступних обставин.
07 травня 2018 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_4 прибув до будинку АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_8 . Близько 23 години 40 хвилин, ОСОБА_7 пішла зачиняти вхідні двері, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні вище вказаного будинку, у коридорі діючи умисно, переслідуючи мету вбивства, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя - ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх подальших дій та бажаючи настання наслідків у виді смерті останньої, узявши у праву руку предмет, зовні схожий на ніж та наніс ним не менше двох цілеспрямованих ударів в область шиї з ліва потерпілої та грудної клітини справа, при цьому достеменно розуміючи, що спричинене тілесне ушкодження неминуче призведе до її смерті.
Виконавши усі дії, направленні на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , останній з місця події втік, спричинивши при цьому потерпілій тілесні ушкодження згідно довідки лікаря від 08.05.2018 року у вигляді непроникаючого поранення грудної клітини з права, та різаної рани шиї зліва. Смерть потерпілої не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4
12.05.2018 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 .
Прокурором з клопотання стверджується, що 18.07.2018 року спливає строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001479, однак закінчити розслідування до вказаного часу не є можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих (розшукові) дії.
На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін не менше одного місяця, в зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 .
Прокурор під час розгляду клопотання зазначив про необхідність продовження строку тримання особи під домашнім арештом, оскільки по оголошеній обґрунтованій підозрі, існують ризики, яких не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, до завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій.
Захисник в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Так, згідно ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.
Частинною 3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовження строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).
Встановлено, що 12.05.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

18.05.2018 ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід домашній арешт строком на 2 місяці з 18.05.2018 по 18.07.2018.

09.07.2018 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда продовжено строк досудового розслідування на 4 місяці, тобто до 12.09.2018 року.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, причетність ОСОБА_4 до неї, що підтверджується наданими матеріалами клопотання, які містять протоколи ОМП, (а.к.4-10, 11-14).
У той же час, слідчим суддею відзначається, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали, на думку слідчого судді, свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
До того ж, слідчим суддею встановлено існування наступних ризиків, передбачених:
- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на потерпілого та свідків, у даному кримінальному провадженню, які в судовому засіданні ще не допитувалися.

Інші ризики матеріалами клопотання не доведені.
Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій, а тому необхідність в раніше обраному відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжному заході домашній арешт не відпала, та вказує про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами означеного кримінального провадження по відношенню до ОСОБА_4 існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а інший, більш м`який запобіжний захід (особисте зобов`язання), на думку слідчого судді, не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Водночас, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного під домашнім арештом, а тому вважаю за необхідне продовжити строк домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.09.2018 року,
Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17.07.2018 року до 12.09.2018 року, який полягає в забороні для нього залишати будинок цілодобово АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 12.09.2018 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та в подальшому суду;

- повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання слідчого, прокурора або суд.

- в разі необхідності за дозволом слідчого або прокурора відвідувати медичні установи для проходження лікування та обстеження;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 12.09.2018 року.

Ухвалу передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для виконання.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_9