Дата документу 26.10.2018 Справа № 554/8196/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000496 від 03.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Полтавської області, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000496 від 03.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000496 від 03.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за підозрою ОСОБА_4 (виконуючого обов`язки директора Полтавського обласного комунального виробничо-комерційного підприємства «Полтавапаливо») у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в розмірі 15 000 грн. у фізичної особи- підприємця.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 15.08.2016 року розпорядженням голови Полтавської обласної ради № 109-к призначений виконуючим обов`язки директора Полтавського обласного комунального виробничо-комерційного підприємства «Полтавапаливо» до вирішення сесією обласної ради питання про призначення директора.
Згідно Статуту Полтавського обласного комунального виробничо-комерційного підприємства «Полтавапаливо», підприємство для досягнення статутних цілей у своїй діяльності має право від свого імені укладати угоди, виконувати роботи та надавати послуги за цінами й тарифами, встановленими самостійно або на договірній основі. Згідно п. 1 розділу 3 Посадової інструкції директора підприємства «Полтавапаливо», останній має право без доручення діяти від імені підприємства.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на підприємстві в розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

ОСОБА_4 , як в.о. директора ПОКВКП «Полтавапаливо» під час особистих зустрічей, які відбувались за адресою: м. Полтава, пров. Всіхсвятський, 2-А, обговорив з ФОП деталі сплати офіційних платежів по договору про надання послуг, а також надання грошових коштів щомісячно у розмірі 15 000 тис. грн. особисто йому - ОСОБА_4 за укладання договору про надання послуг з використання приміщень та прилеглої території паливного складу ПОКВКП «Полтавапаливо» для зберігання продукції та подальше сприяння у здійсненні підприємницької діяльності.

09.10.2018 року у приміщенні Полтавського обласного комунального виробничо-комерційного підприємства «Полтавапаливо» за адресою: м. Полтава, пров. Всіхсвятсткий, 2-А, ОСОБА_4 отримав від ФОП неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 15 000 тис. грн., які у подальшому були вилучені працівниками поліції та при просвічуванні ультрафіолетовою лампою випромінювали характерне свічення жовто-зеленого кольору.
В діях ОСОБА_4 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

09.10.2018 року ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 10.10.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, санкція статті за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з конфіскацією майна.

Стосовно підозрюваного ОСОБА_4 11.10.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно відповіді ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» №10977 від 22.10.2018 року станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 .

Згідно інформаційної довідки №142597827 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

Відповідно до відповіді регіонального сервісного центр в Полтавській області МВС України №31/16-8-4184 від 22.10.2018 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на наступне рухоме майно: DAF 85.340 CF, 1998 року випуску, №шас.XLRAD85XC0E474775, д.н.з. НОМЕР_1 та DAF 85CF.380 2000року випуску, №шас. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

Існують підстави вважати, що у випадку не накладення арешту на вказане майно, а також виклику підозрюваного чи його захисників для розгляду клопотання про арешт майна, автомобіль може бути відчужений, що унеможливить у подальшому забезпечення конфіскації майна підозрюваного.

На підставі вищевикладеного слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Слідчий надав до суду заяву ро розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Зважаючи на положення ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене, суд вважає за необхідне розглянути клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення його власника.
Дослідивши надані докази приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496 від 03.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_4 , якому 09.10.2018 року оголошено про підозру за ч.3 ст. 368 КК України.
11.10.2018 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, а саме з 21.00 год. до 07.00 год., строком на два місяці.
Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України , статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_4 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Санкція ч. 2 ст. 305 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає конфіскацію майна.

З огляду на ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
В рішенні «Раймондо проти Італії», скарга 12954/87, 22 лютого 1994 року ЄСПЛ зазначив: « п.27. …арешт, поза сумнівом, застосували як проміжковий захід, що має забезпечити - в разі - необхідності - подальшу конфіскацію майна, яке вважають імовірно результатом незаконної діяльності. Такий захід виправданий і не можна стверджувати, що накладення арешту на цій стадії провадження було непропорційне поставленій меті.
Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та його задоволення.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.
Накласти арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Веприк, Гадяцького району, Полтавської області, громадянину України, ІПН НОМЕР_4 , з позбавленням права відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Накласти арешт на транспортні засоби DAF 85.340 CF, 1998 року випуску, №шас. НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_1 , DAF 85CF.380 2000 року випуску, №шас. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Веприк, Гадяцького району, Полтавської області, громадянину України, ІПН НОМЕР_4 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1