Справа № 529/413/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, не працюючої, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, обвинуваченої за ст. 185 ч. 1 КК України, та угоду про примирення між нею та потерпілим ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2018 року в денний час обвинувачена ОСОБА_4 , прийшла до домогосподарства потерпілого ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_1 , де реалізуючи свої злочинні наміри на викрадення чужого майна, керуючись корисливими спонуканнями, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його наслідки, шляхом вільного доступу, умисно, таємно почергово відірвала та викрала із даху тимчасової будівлі три металевих листа загальною вагою 47,1 кг вартістю 235 грн. 50 коп., завдавши такими діями потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 16 травня 2018 року уклали письмову угоду про примирення між собою, яка містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ст. 185 ч. 1 КК України, в якій вказано, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні нею вказаного вище кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому.

У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілим та обвинуваченою покарання у виді 160 /ста шістдесяти/ годин громадських робіт, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши міркування з приводу її затвердження прокурора та сторін угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до твердого переконання, що угода про примиренння може бути затверджена, а обвинуваченій може бути призначена узгоджені вид та міра покарання за наступних підстав.

Як вбачається з пояснень в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 і обвинуваченої ОСОБА_4 , змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, в угоді вказані вірне формулюванння обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 1 КК України, що є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примиренння між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом також встановлено, що потерпілий і обвинувачена узгодили, яке покарання за вчинене повинна нести обвинувачена ОСОБА_4 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ст. 185 ч. 1 КК України, та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

В судовому засіданні з пояснень потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_4 вбачається, що вони розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами вид та міру покарання.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314 ч. 3 п. 1, 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 16 травня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді 160 /ста шістдесяти/ годин громадських робіт.

Речові докази у вигляді трьох металевих листів, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити цьому потерпілому як його власність.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій ОСОБА_4 , інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий: