Справа № 727/7949/18
Провадження № 1-кп/727/347/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості від 30 липня 2018 року, укладену в кримінальному провадженні № 0000311 від 07.02.2018 року, яке надійшло до суду з Чернівецької місцевої прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, із середньою освітою, непрацюючий, раніше не судимий,

в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ст.263 ч.1 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - Гінгуляка

обвинувачений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 в кінці січня 2018 року перебуваючи по вул. Каштановій, м.Чернівці біля смітника, знайшов предмет, схожий на гранату та забрав собі.

В подальшому ОСОБА_3 зберігав та перевозив знайдений предмет, схожий на гаранту в автомобілі марки «АУДІ А-6» н.з. НОМЕР_1 литовської реєстрації до 07.02.2018 року.

07.02.2018 року приблизно о 01 годині, працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «Ауді А-6» біля будинку №6 по вул. С.Бендери м.Чернівців. Після чого, вказаний предмет, схожий на гранату, було виявлено під передній сидінням автомобіля та в присутності понятих вилучено.

Згідно висновку експерта № 2-В/145-Х від 15.02.2018 року наданий на дослідження предмет являється ручною осколковою гранатою Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, вибухових пристроїв.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.263 ч.1 КК України незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні цих злочину визнав повністю. Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченим ст. 263 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті та кримінальному провадженні, з якими він повністю погодився в судовому засіданні.

Підозрюваний ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_5 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України 30 липня 2018 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ст.263 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_3 наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

ОСОБА_3 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України.

ОСОБА_3 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтвердили факт визнання ним винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_3 покарання за ст.263 ч.1КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів, у вчиненні яких його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 злочину за ст. 263 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають закону та інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 30 липня 2018 року між ним з участю захисника ОСОБА_5 та прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліках в ЧОПЛ та наркотичному диспансері не перебуває, його поведінку і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого.

Також на думку суду необхідно вирішити питання щодо судових витрат згідно ст. 124 КПК України та на підставі ст. 100 КПК України долю речових доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 липня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст.263 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 9699 гривні 85 копійок.

Речові докази: автомобіль марки «Ауді А-6» н.з. НОМЕР_1 литовської реєстрації залишити ОСОБА_3 , осколкову гранату Ф-1, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів згідно квитанції № 38 ( т.2 а.с. 53) знищити:

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ ОСОБА_1