Провадження № 1-кс/760/9164/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника ОСОБА_5 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру від 24.04.2018 за ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №00612 від 29.02.2016,-

ВСТАНОВИВ:
Захисник, в інтересах підозрюваного, звернувся до слідчого судді із скаргою на повідомлення про підозру, мотивуючи, що про підозру повідомлено не уповноваженим органом досудового розслідування. Захисник, посилаючись на відсутність доказів винуватості його підзахисного, вважає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться неефективно, затягуються строки розслідування, безпідставно застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, чим порушуються права та інтереси його підзахисного.
В судовому засіданні сторона захисту скаргу підтримала, просила її задовольнити.
В судовому засіданні сторона обвинувачення заперечувала проти скарги, вказуючи, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки кримінальне провадження внесено до ЄРДР до внесення змін до КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру і зворотньої сили немає.
Вислухавши сторін, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні НАБ України перебуває кримінальне провадження № 00612 від 29.02.2016 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України.
24.04.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України.
У відповідності до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Ч. 1 ст. 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Згідно ч. 2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
П.п. 23 п. 7 § 1 Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» ч. 1 ст. 303 КПК України, якою передбачено які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, доповнена п. 10 такого змісту: «10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.»
Відповідно до п. 4 § 2 Прикінцеві положення Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» - п.п. 11-27, 45 п. 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
На підставі п. 1 Прикінцевих положень Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545), опублікованим у газеті "Голос України".

Зважаючи на те, що Верховний Суд почав роботу 15 грудня 2017 року, а тому підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 Розділу 4 вводяться в дію з 15 березня 2018 року.

Відомості про кримінальне провадження № 00612 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.02.2016, тобто до введення в дію змін до ч. 1 ст. 303 КПК України, якими доповнений п. 10, згідно якого надається право оскарження повідомлення про підозру.

Таким чином, повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 24.04.2018 за ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №00612 від 29.02.2016 оскарженню не підлягає.

За викладеним, керуючись п. 4 § 2 Прикінцевих положень Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру від 24.04.2018 за ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №00612 від 29.02.2016 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: