Справа № 286/5437/14-к
Ухвала
Іменем України

06 листопада 2018 року м.Житомир

Корольовський райониний суд м. Житомира в складі:

гол овуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

в режимі відеоконференції з потерпілими

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000478 по обвинуваченню

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289, ч.3 ст.357 КК України,

встановив:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.357 КК України.

Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 закінчується 08.11.2018 року, однак судове слідство по даній справі не закінчено, сторони кримінального провадження, свідки судом не допитані, матеріали кримінального провадження судом не досліджені.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Потерпілі підтримали думку прокурора.

Обвинувачені та їх захисники при вирішенні питання щодо продовження терміну тримання під вартою просили змінити на більш м`який, а саме домашній арешт, з підстав необґрунтованості прокурором відповідних ризиків, а також враховуючи, що обвинувачені тривалий час знаходяться під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинувачених, які раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, суспільну небезпеку правопорушень, в яких обвинувачуються особи, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими, молодий вік та задовільний стан здоров`я, відсутність роботи та сталих соціальних зв`язків, можливість ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст.197 КПК України, стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 спливає, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого їм злочину, даних, що характеризують особу останніх, суд не вбачає на час розгляду клопотання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З огляду на викладене, суд звертає увагу на рішенні у справі «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, відповідно до якого зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що наведені прокурором ризики впливу на свідків, потерпілих належним чином обгрунтовані.

Характер та обставини умисних кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у даній справі, на думку колегії суддів свідчать про існування на час постановлення ухвали обґрунтованих підстав для висновку про підвищену суспільну небезпечність їх особи, існування не абстрактних, а конкретних ризиків можливості впливу на потерпілих, свідків, вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з насильством та переховування від суду, а відповідно неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.

Керуючись ст.29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 331 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строком на 60 днів, а саме по 04 січня 2019 року (включно).

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3