Справа № 136/509/18
провадження №1-кп/136/109/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 21.02.2018, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іванів, Калинівського району, Вінницької області, громадянки України, циганки, початкова освіта, неодруженої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченої ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
18.02.2018, близько 10:00 години ОСОБА_3 прийшла до житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 , з метою придбання пір`я та горіхів та в подальшому, проникнувши без дозволу власника, через незачинені двері всередину вказаного будинку, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, викрала грошові кошти в сумі 350 гривень, які знаходились у непрацюючому холодильнику та з місця події зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою поєднана з проникненням у житло.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суду показала, що від знайомої дізналась, що в потерпілої є пір`я та горіхи. В лютому місяці 2018 року десь біля 10 години, точної дати вона не пам`ятає, вона поїхала до с. Лукашова, де зайшла до будинку, як їй тепер відомо, що належить потерпілій ОСОБА_5 . До цього вона гукала потерпілу на подвір`ї, але ніхто не відкликався, а тому вона вирішила зайти в будинок. В будинку вона, ОСОБА_3 теж гукала господиню, але ніхто не відкликався. Побачивши холодильник в одній із кімнат, вона, ОСОБА_3 , відкрила його щоб подивитись чи там є продукти, оскільки їй здалось, що будинок нежилий. Відкривши холодильник, ОСОБА_3 побачила там гроші в сумі 350 гривень, які думаючи, що її ніхто не знайде вирішила вкрасти, що і зробила. Через декілька днів до неї, ОСОБА_3 , прийшли працівники поліції, яким вона у всьому зізналася. У вчиненному вона, ОСОБА_3 , щиро кається і обіцяє, що більш такого не повториться.
Суд переконався, що показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки проникненням у житло потерпілої не охоплювалось умислом обвинуваченої, а умисел на крадіжку у неї виник, вже коли вона проникла до житла.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, а саме: ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується нейтрально; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Також суд враховує досудову доповідь органу з питань пробації за висновками якого ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення середній, а її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази, що передані на зберігання потерпілій залишити в її розпорядженні.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1