У Х В А Л А
Іменем України
18.09.2018 року слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1

З участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Львівської місцевої прокуратури №3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність працівників на бездіяльність керівника Львівської місцевої прокуратури №3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування своєї скарги скаржник посилаються на те, що 03 вересня 2018 року він звернувся в Львівську місцеву прокуратуру № 3, з заявою про вчинення кримінального правопорушення працівниками ГСУ НП України та ГПУ при проведенні обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 . Однак, відомостей за заявою в ЄРДР не внесено.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав викладених у скарзі.

Представник Львівської місцевої прокуратури № 3 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, за таких обставин вважаю, що справу слід розглядати у його відсутності, відповідно до ст.306 КПК України.

Перевіривши матеріали скарги, вважаю, що скарга підставна та підлягає до задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до узагальнення Вищиго спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року від під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин щодо ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних даних навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому апелювати на цьому етапі до положень ст. 2 КК, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.

Якщо особа звертається з певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то це звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах (тобто в порядку Закону України "Про звернення громадян"). Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України "Про звернення громадян", оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною 4 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За наведених обставин оскільки працівниками Львівської місцевої прокуратури № 3 не надано витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_3 від 03 вересня 2018 року вважаю, що скаргу слід задоволити.

Керуючись ст. 306,307КПК України, -

у х в а л и в :
Скаргу задоволити .

Зобов`язати керівника Львівської місцевої прокуратури №3 внести до ЄРДР відомості за заявою адвоката ОСОБА_3 від 03.09.2018р.про вчинене кримінальне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Франківського

Районного суду м.Львова ОСОБА_1