Справа № 735/187/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/679/2018
Категорія - ч.1, ч.2, ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000004 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, освіта середня, не працює, раніше не судимий,

засуджений за:

- ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 год.;

- ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;

- ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 429 грн. процесуальних витрат. Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Як встановив місцевий суд, 30 грудня 2017 року, близько 15.00 год., ОСОБА_7 , прибув до не огородженого господарства ОСОБА_9 , що розташоване в АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав шість з половиною листів металевої огорожі, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 625 грн. 60 коп.

Після цього, 31 грудня 2017 року, близько 16.00 год., ОСОБА_7 з господарства ОСОБА_9 , що розташоване за вищевказаною адресою, де проник до сараю, звідки таємно, повторно викрав чотири стальні труби, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 331 грн. 20 коп.

Крім того, 16 грудня 2017 року, близько 17.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав мобільний телефон марки MEIZU, вартістю 2893 грн. 10 коп., що належить ОСОБА_11 .

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Апелянт, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, зазначив, що місцевий суд неправильно кваліфікував дії ОСОБА_7 при викладенні фактичних обставин кримінального провадження за епізодами злочинів від 16.12.2017 року та 30.12.2017 року. Так, згідно вироку, обвинувачений, який раніше не судимий, вперше вчинив злочин 16 грудня 2017 року, а тому вказана судом кваліфікуюча ознака злочину «повторно» при викладенні обставин, які суд вважає встановленими за епізодом крадіжки від 16.12.2017 року, зазначена безпідставно. Крім того, при викладенні обставин, які суд вважає встановленими, за епізодом крадіжки від 30.12.2017 року, кваліфікуюча ознака «повторно» не вказана, хоча обвинувачений 16 грудня 2017 року вже вчинив злочин проти власності. А тому суд, незважаючи на положення ст.337 КПК України, повинен був розглядати кримінальне провадження у повному обсязі, а не в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що є порушенням права обвинуваченого на захист.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого, який поклався на розсуд суду; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

За змістом ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Проте, вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Як убачається з обвинувального акту від 30 січня 2018 року, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 30.12.2017 року, близько 15.00 год., вчинив крадіжку майна із господарства ОСОБА_9 , спричинивши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 625 грн. 60 коп. Тобто, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Також, 31.12.2017 року, близько 16.00 год., ОСОБА_7 проник до сараю господарства ОСОБА_9 , звідки повторно, таємно викрав майно на загальну суму 956 грн. 80 коп. Тобто, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України (а.к.п.2-5).

Крім того, згідно обвинувального акту від 25 лютого 2018 року, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 16.12.2017 року, близько 17.00 год., перебуваючи в будинку ОСОБА_10 , таємно, повторно викрав мобільний телефон марки MEIZU, вартістю 2893 грн. 10 коп.,що належить ОСОБА_11 .

Ухвалою Коропського районного суду від 27 березня 2018 року було об`єднано кримінальні провадження № 000004 від 02.01.2018 року та № 0000037 від 01.02.2018 року в одне кримінальне провадження.

Проте, місцевий суд під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не взяв до уваги, що вперше злочин обвинувачений вчинив 16 грудня 2017 року, а тому вказана судом кваліфікуюча ознака злочину «повторно» при викладенні обставин, які суд вважає встановленими за епізодом крадіжки від 16.12.2017 року, вказана безпідставно.

В той же час, при викладенні обставин у вироку, які суд вважав встановленими, за епізодом крадіжки від 30.12.2017 року, кваліфікуюча ознака «повторно» не вказана, хоча обвинувачений ОСОБА_7 16 грудня 2017 року вже вчинив злочин проти власності.

Відтак, під час апеляційного розгляду кримінального провадження встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ст.412 КПК України, що є безумовною підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4