АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1974/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ст. 200 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 березня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі не менше 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, і змінено застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 травня 2018 року включно, з визначенням застави в розмірі 528600 гривень, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, при вирішенні питання про зміну застосованого щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вищезазначених кримінальних правопорушень та існування ризиків того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників злочинної організації у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення однорідного складу.

При цьому слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 , окрім іншого, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, і такі обставини не були відомі на момент застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Також слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного і дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а тому змінив застосований щодо цього підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу із домашнього арешту у певний період доби на тримання під вартою та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. Зокрема, апелянт зазначає, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, яка повідомлена її підзахисному в кримінальному провадженні № 00002434, є необґрунтованою. Крім того, як стверджує захисник, до клопотання не було додано витягу з ЄРДР стосовно оголошення ОСОБА_8 підозри за ч. 3 ст. 209 КК України, як і не додано довіреності від ОСОБА_10 на ОСОБА_8 , якою підтверджуються цивільно-правові відносини між ними, немає договорів про відступлення прав та обов`язків від 21 червня 2017 року, із яких вбачались би істотні умови укладення договору та інші обставини, що можуть мати суттєве значення для спростування наявності вини чи для підтвердження кваліфікації злочину. Також апелянт наголошує, що, перебуваючи в якості підозрюваного у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_8 влаштувався на роботу окремо від інших підозрюваних і, розуміючи суть покладених на нього обов`язків, припинив свою діяльність в ТОВ «Інноваційні біотехнології», щоб не пересікатись з останніми для виробничої потреби.

Далі в своїй апеляційній скарзі захисник звертає увагу, що 23 грудня 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва на ОСОБА_8 були покладені процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які підозрюваний чітко виконує без жодних порушень. При цьому, як запевняє автор апеляції, її підзахисний ОСОБА_8 з`являвся до управління поліції і у письмовій формі просив йому одягнути електронний браслет, він здав до міграційної служби закордонний паспорт, влаштувався на роботу водієм таксі (пасажирські перевезення). Крім того, апелянт наголошує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, працює, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, в силу ст. 89 КПК України не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, утримує матеріально та допомагає своїй дружині, дітям, є опорою для матері.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002434, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 321-1; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

21 грудня 2017 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_8 було затримано на підставі ст. 208 КПК України.

Того ж числа ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

23 грудня 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 16 лютого 2018 року включно з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

06 лютого 2018 року постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_11 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до шести місяців.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста від 14 лютого 2018 року ОСОБА_8 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 14 квітня 2018 року включно.

26 лютого 2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

12 березня 2018 року (датоване 26 лютого 2018 року) старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 із домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі не менше 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкі злочини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників злочинної організації у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчините інше кримінальне правопорушення однорідного складу.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 березня 2018 року клопотання старшого слідчого було частково задоволено і змінено підозрюваному ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 травня 2018 року включно, з визначенням застави в розмірі 528600 гривень.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя зясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам захисника, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому посилання автора апеляції на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч запевнень апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, характер та значний ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, а також з огляду на те, що 26 лютого 2018 року, тобто вже після обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останньому було повідомлено про підозру у вчиненні ще одного кримінального правопорушення, а саме передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, за який законом встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна. Обставини такого кримінального правопорушення не були відомі на момент застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з чим на той час для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, достатнім було застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, але на час розгляду даного клопотання і на теперішній час із-за суттєвого збільшення обсягу повідомленої останньому підозри більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, вже не здатен запобігти ризикам, які є у провадженні.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників злочинної організації у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше аналогічне вчиненим кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики є реальними.

Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у кримінальному провадженні необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, пов`язаних із здійсненням досудового розслідування.

Таким чином, як вважає колегія суддів, слідчий суддя обґрунтовано змінив ОСОБА_8 раніше застосований до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 травня 2018 року включно, з визначенням застави в розмірі 528600 гривень, врахувавши одночасно також і дані, які характеризують особу підозрюваного.

Отже, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість зміни підозрюваному менш суворого запобіжного заходу на більш суворий запобіжний захід, тобто в даному випадку зміни домашнього арешту на тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Крім того, з огляду на характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , а також досить високий ступінь їх суспільної небезпеки, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_8 в якості альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу застави в розмірі саме 528600 гривень, що складає 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто такий розмір застави в даному випадку визначений в межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Як підсумок, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв обґрунтоване рішення про необхідність частково задовольнити клопотання старшого слідчого та правильно врахував, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 200, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 березня 2018 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі не менше 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, і змінено застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 травня 2018 року включно, з визначенням застави в розмірі 528600 гривень, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4