ЄУН № 336/4544/18
пр. № 1-кс/336/1386/2018
УХВАЛА
Іменем України
11 серпня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002697 від 09.08.2018 року за ст. 187 ч. 1 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нижньовартовськ Хантимансійського району Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, проживає у АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2009 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75, 76, 104 КК України строком на 1 рік;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2010 року за ст. 190 ч. 2 КК України, зміненим ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2010 року, з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі та штрафу у 850 гривень (звільнився 24.07.2013 року умовно-достроково на 2 місяці 17 днів);

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 6 місяців арешту, штраф у 850 гривень виконувати самостійно;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2016 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі;

вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2016 року за ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 2, 3 КК України, зміненим ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28.09.2017 року, з застосуванням ст. 70 ч. 1, 4 КК України до 4 років позбавлення волі (звільнився 06.08.2018 року у зв`язку з відбуттям покарання);

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0002697 від 09.08.2018 року за ст. 187 ч. 1 КК України, за яким ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 09.08.2018 року в період часу з 17.00 до 18.00 години, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 3 по вул. Бочарова у м. Запоріжжя, здійснив напад на ОСОБА_7 , застосувавши небезпечне для життя та здоров`я насильство, яке полягало у нанесенні потерпілому одного удару фрагментом цеглини, яку ОСОБА_6 тримав у руці, в область голови потерпілого, від чого потерпілий впав на землю. Після цього ОСОБА_6 заволодів належним потерпілому ОСОБА_7 мобільним телефоном Iphone SE в корпусі сіро-чорного кольору.

Дії ОСОБА_6 на цей час кваліфіковані як умисний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за ст. 187 ч. 1 КК України.

09.08.2018 року ОСОБА_6 було затримано неподалік від місця подій.

Як зазначив підозрюваний та це узгоджується з рапортом працівника патрульної поліції, час фактичного затримання, зазначений у протоколі затримання о 20.50 годині, не відповідає дійсності, адже фактично ОСОБА_6 був обмежений у свободі пересування приблизно о 18.00 годині, тож слідчим суддею приймається до уваги саме цей строк.

10.08.2018 року ОСОБА_6 повідомлений про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України у присутності захисника.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_6 не працює, не має офіційних доходів, є раніше судимим, тож є ризик вчинення протиправного впливу на потерпілого та свідків, переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення нового злочину.

Прокурор підтримала клопотання, вказуючи, що ОСОБА_6 є раніше судимим за скоєння злочинів, не працює, не має доходів, тож може вчинити інші злочини, а також і переховуватись від слідства та суду, або вчинити протиправний вплив на потерпілого чи свідків.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вказували на можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу, у вигляді цілодобового домашнього арешту. Так, ОСОБА_6 повідомив, що мешкає разом з бабусею в належній їй квартирі, з батьком не спілкується. Щодо обставин злочину, у якому підозрюється вказав, що 09.08.2018 року він вживав горілку та, можливо, побився з особами неслов`янської зовнішності, до яких відчуває неприязнь, але розбою не вчиняв, а телефони йому підкинули працівники поліції.

У зв`язку з наявними на підозрюваному видимих тілесних ушкоджень в області голови, обличчя, торсу та кінцівок слідчим суддею було запропоновано викликати швидку медичну допомогу, а також роз`яснено підозрюваному про його право звернутись з клопотанням про призначення судової медичної експертизи для визначення наявності, ступеню тяжкості та механізму отримання тілесних ушкоджень.

Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що медичної допомоги не потребує, тілесні пошкодження отримав внаслідок бійки та затримання.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні злочину підтверджена протоколом заяви про вчинення злочину, протоколом допиту свідка та потерпілого.

З копії довідки про судимість вбачається, що ОСОБА_6 неодноразово засуджувався за скоєння злочинів проти власності, підозрюється у скоєнні злочину у стані алкогольного сп`яніння, через три дні після звільнення з місць позбавлення волі.

Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При вирішенні клопотання та обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджувався за злочини проти власності, звільнився з місць позбавлення волі лише 06.08.2018 року, не працює та легальних джерел доходу не має, не має документів, які посвідчують особу, окрім довідки про звільнення, є громадянином іншої держави, наявність у нього стійких соціальних зв`язків чи права власності на будь-яке майно не довів.
Враховуючи вищевикладене, обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не здатне запобігти ризику вчинення ним нових злочинів, або переховування від органу досудового розслідування або суду.

Крім того, стороною захисту не надано документів на підтвердження того, що квартира, на яку підозрюваний вказує в якості місця свого проживання, належить саме його бабусі та остання згодна на постійне перебування там ОСОБА_6 , що виключає можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Інші більш м`які запобіжні заходи, на переконання суду, не здатні забезпечити досягнення мети запобіжного заходу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Зважаючи на таке, слідчий суддя дійшов висновку, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ч. 1 п. 1, 3, 4, 5 тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Визначаючи строк обрання запобіжного заходу слідчий суддя керується положеннями ст. 219 КПК України, яка визначає, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином, оскільки відомості про злочин внесені до ЄРДР 09.08.2018 року, ОСОБА_6 затриманий о 18.00 годині 09.08.2018 року, а про підозру у скоєнні злочину повідомлений 10.08.2018 року, тож строк дії запобіжного заходу визначається слідчим суддею до 18.00 години 08 жовтня 2018 року.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні розбою, тобто злочину, вчиненого із застосуванням насильства, не вказав про можливість внесення застави, тож слідчий суддя не визначає розмір застави, керуючись положеннями ст. 183 ч. 4 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нижньовартовськ Хантимансійського району Російської Федерації, задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нижньовартовськ Хантимансійського району Російської Федерації, підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України по кримінальному провадженню № 0002697 від 09.08.2018 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18.00 години 08 жовтня 2018 року включно.

Ухвала діє до 18.00 години 08 жовтня 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1