Справа № 749/58/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/564/2018
Категорія - ч.1, 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000374 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , розлучений, не працює, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений:

- за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч.2 ст.289 КК України до покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці, без конфіскації майна.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 245,52 грн. процесуальних витрат за проведення автотоварознавчої експертизи. Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 26 жовтня 2015 року, близько 12 години, ОСОБА_8 , з дачного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , здійснив крадіжку майна, що належить ОСОБА_10 , на загальну суму 585 грн.

У цей же день, близько 13 години, ОСОБА_8 , через незамкнені двері проник до дачного будинку, за вищевказаною адресою, що був призначений для тимчасового зберігання транспортного засобу, а саме мопеду «Рига-13», та незаконно заволодів транспортним засобом, чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 3921,38 грн.

У цей же день, близько 14 години, ОСОБА_8 , прибув втретє за вищевказаною адресою, де через незамкнені двері проник всередину будинку, звідки таємно викрав належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 500 грн.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просив змінити вирок місцевого суду, призначивши йому більш м`яке покарання, із застосуванням ст.75 КК України. В обґрунтування скарги зазначив, що призначене йому покарання є занадто суворим. Вказав, що обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, є підставами для застосування щодо нього ст.75 КК України.

Заслухавши доповідь судді; захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст.439 КПК України, вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх скоєння, кількість епізодів злочинної діяльності, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданої шкоди; обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення йому покарання за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції частини статті КК України, що йому інкримінується, без конфіскації майна, визначивши обвинуваченому остаточне покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, саме у виді реального позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, місцевим судом 04 березня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід до вступу вироку в законну силу - з особистого зобов`язання на взяття під варту із залу суду.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2016 року запобіжний захід ОСОБА_8 змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання та звільнено його з-під варти в залі суду.

А тому, на підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції станом на 18.07.2016 року), обвинуваченому необхідно зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 04.03.2016 року по 18.07.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2016 року щодо нього - без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону станом на 18.07.2016 року), зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 04 березня 2016 року по 18 липня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4