ун. № 759/3961/18
пр. № 1-кп/759/572/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001336, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, освіта вища, заміжньої, працюючої менеджером з персоналу ТОВ «МСД Україна», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

інші учасники: потерпіла ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 29.12.2017р. приблизно о 18.50год., керуючи технічно справним автомобілем «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по проїзній частині проспекту Академіка Корольова зі сторони вул.Булгакова в напрямку вул.Симиренка в м.Києві.

Рухаючись у вказаному напрямку, вона наближалася до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку № 24 по проспекту Академіка Корольова в м.Києві, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1.

В цей час по вказаному нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно руху вищевказаного автомобіля «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 рухалася пішохід ОСОБА_6 .

Крім того, в цей же час, виконуючи вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, перед даним нерегульованим пішохідним переходом у зустрічному для водія ОСОБА_3 напрямку руху зупинився автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

Незважаючи на інформаційні дорожні знаки 5.35.1, 5.35.2, дорожню розмітку 1.14.1 та автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 , наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу та рухаючись в його межах, не вжила всіх можливих заходів для забезпечення безпечного проїзду пішохідного переходу і достовірно не впевнилася у відсутності пішоходів на переході.

Під час руху водій ОСОБА_3 допустила порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1 та 18.1 Правил дорожнього руху України:

- п.1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух;

- п. 18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виявились в тому, що вона керувала технічно справним автомобілем «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по проїзній частині пр.Ак.Корольова зі сторони вул.Булгакова в напрямку вул.Симиренка в м.Києві, проявила неуважність до дорожньої обстановки, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_6 , не вибрала в установлених межах безпечну швидкість з урахуванням дорожньої обстановки, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2, дорожньої розмітки 1.14.1 та автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , що зупинявся перед пішохідним переходом у зустрічному для неї напрямку руху та інформував її про небезпеку на пішохідному переході, не переконалася у відсутності пішоходів на ньому, не зменшила швидкість керованого нею автомобіля і не зупинилася перед нерегульованим пішохідним переходом та не надала дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка біля будинку № 24 по пр.Ак.Корольова в м.Києві рухалася по пішохідному переході зліва направо відносно напрямку її руху, виїхала на нерегульований пішохідний перехід, де скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової та хребетної травми у вигляді забою головного мозку з формуванням субдуральних нашарувань в лобно-тім`яних ділянках з обох сторін, перелому поперечного відростка 7-го шийного хребця справа, підшкірної гематоми потиличної ділянки, закритої травми грудної клітки у вигляді переломи третього ребра справа по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, закритої травми живота у вигляді розриву кістки лівого яєчника з кровотечею, що триває із стінки кістки в черевну порожнину (біля 1.5л геморагічного характеру рідини), закритої травми лівого стегна у вигляді перелому шийки стегнової кістки, рвано-забійна рана по внутрішній поверхні верхньої третини лівої гомілки, закритої травми правої гомілки у вигляді уламкових переломів проксимальних кінців діафізів велико- і малогомілкової кісток справа зі зміщенням уламків, саден гомілки, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1 та 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за наведених вище обставин визнала повністю, не оспорювала фактичні обставини справи, та суду показала, що 29.12.2017р. приблизно о 19.00год. керуючи автомобілем «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по проїзній частині пр.Ак.Корольова зі сторони вул.Булгакова в напрямку вул.Симиренка в м.Києві. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, знизила швидкість, але оскільки була темна пора доби, освітлення було погане, йшов сильний дощ та її засліпив зустрічний автомобіль, не помітила потерпілу ОСОБА_6 , яка переходила по нерегульованому пішохідному переходу, внаслідок чого скоїла наїзд на неї. Викликали швидку, потерпілу госпіталізували, її лікування та реабілітацію, а також моральну шкоду повністю відшкодувала. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо її не карати та врахувати також і те, що на її утриманні перебувають батьки інваліди, у зв`язку з чим їй необхідно постійно користуватись автомобілем.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація її дій за ч.2 ст.286 КК України вірна, оскільки вона, керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, чим заподіяла потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, необережну форму вини та наслідки вчиненого діяння, відношення до скоєного, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні батьків - інвалідів, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, те, що заподіяна шкода повністю відшкодована потерпілій.

З урахуванням фактичних обставин справи, особи обвинуваченого, її щирого каяття, відшкодування ОСОБА_3 завданої матеріальної та моральної шкоди потерпілій, думку потерпілої, яка не має до обвинуваченої претензій матеріального та морального характеру, у зв`язку з чим просить суд призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі та права керування транспортним засобом, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, оскільки вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд також покладає на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть її виправленню.

Враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченої, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувалася, зважаючи на щире каяття у вчиненому, відшкодування шкоди потерпілій, те, що для догляду за батьками, які є інвалідами 3 групи з дитинства, обвинуваченій необхідно використовувати автомобіль, висновок КМНКЛ «Соціотерапія» від 30.12.2017р. відповідно до якого у ОСОБА_3 не виявлено ознак сп`яніння, суд вважає за можливе обмежитись призначенням лише основного покарання та не призначати обвинуваченій додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду, у зв`язку з відмовою потерпілої від позову та відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи у сумі 5692,7 грн.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральнї шкоди - залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 22.01.2018р., на автомобіль «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази по справі автомобіль «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 залишити за належністю ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи у сумі 5692 (п`ять тисяч шістсот дев`яносто дві) грн. 70коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: