Справа № 408/1005/18-к
Провадження № 11-кп/782/159/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області матеріали кримінального провадження № 0000329 від 31.10.2017 щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 364-1 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Луганської області ОСОБА_7 , поданою на вирок Біловодського районного суду Луганської області від 22 березня 2018року,

встановила:

Оскаржуваним вироком

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську, має громадянство України, раніше не була засуджена, займає посаду генерального директора ТОВ "Буд-ВІК",зареєстрована у АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 ,

визнана винною та засуджена за ч.2 ст. 364-1 КК України, із призначенням покарання у вигляді штрафу розміром 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 13 600 грн, із позбавленням права обіймати адміністративні посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, строком на три місяці.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

Вироком суду встановлено, що Петрівською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області в особі селищного голови ОСОБА_8 та приватним підприємством «Блиц-Буд» у особі директора підприємства ОСОБА_9 , укладений договір про оплату робіт за кошти місцевого бюджету за №157 від 26 вересня 2012 року на здійснення "Реконструкція каналізаційного колектора, мережі та каналізаційної насосної станції смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області", із визначеною їх вартістю у розмірі 5 049 766 грн.

По даному договору підписані акти приймання виконаних робіт: № 4 від 20 грудня 2012 року на суму 158 494 грн. 80 коп., № 1 від 25 квітня 2013 року на суму 297 715 грн. 20 коп., № 2 від 25 квітня 2013 року на суму 152 660 грн. 40 коп., № 3 від 24 травня 2013 року на суму 1 019 763 грн. 60 коп., №1 01 липня 2013 року на суму 155 325 грн. 60 коп., №1 від 05 вересня 2013 року на суму 132 672 грн. 00 коп., №1 від 01 жовтня 2013 року на суму 211 708 грн. 80 коп.

Відповідно до договору №36 від 21 березня 2013 року, укладеного між Петрівською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області в особі селищного голови ОСОБА_8 та товариством з обмеженою відповідальністю «БУД-ВІК» в особі генерального директора ОСОБА_6 , остання здійснювала нагляд та приймання виконаних робіт по об`єкту «Реконструкція каналізаційного колектора, мережі та каналізаційної насосної станції смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської область.

ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що по вказаному об`єкту роботи виконані не в повному обсязі, своїми підписами та печаткою затвердила вищевказані акти приймання виконаних робіт.

У подальшому, на підставі договору № 157 від 26 вересня 2012 року та актів виконаних робіт, погоджених сторонами та інженером з технічного нагляду ОСОБА_6 , замовником в особі селищного голови ОСОБА_8 , були складені платіжні доручення та через Управління Державної казначейської служби України у Станично-Луганському районі Луганської області перераховані бюджетні кошти підрядній організації ПП «Блиц-Буд».

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №1346/1353 від 11 листопада 2016 року вартість робіт, які не виконувались згідно акту комісії з «Реконструкція каналізаційного колектора, мережі та каналізаційної насосної станції смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області» склала 399 265 грн. 84 коп.

Внаслідок зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права - генеральним директором ТОВ «БУД-ВІК» ОСОБА_6 , спричинено тяжкі наслідки Петропавлівській селищній раді Станично-Луганського району Луганської області, а саме спричинено майнову шкоду на загальну суму 399 265 грн. 84 коп. (триста дев`яносто дев`ять тисяч двісті шістдесят п`ять гривень вісімдесят чотири копійки).

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі заступник прокурора Луганської області ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину, фактичних обставин, як вони викладені у вироку суду,юридичної кваліфікації дій обвинуваченої, разом з тим просить вирок суду скасувати у частині призначеного покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок.

Мотивує тим, що санкцією ч.1 ст. 364-1 КК України, поряд із основним, передбачене обов`язкове додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.

Положеннями ч.1 ст. 55 КК України визначено, що покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років, а як додаткове - від одного до трьох років.

Відповідно, призначене ОСОБА_6 обов`язкове додаткове покарання у вигляді позбавлення її права обіймати адміністративні посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком на три місяці не відповідає вимогам Загальної частини КК України, оскільки мінімальний строк такого покарання дорівнює один рік.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 на підтримку поданої прокурором ОСОБА_7 апеляційної скарги у повному обсязів викладених у ній доводів, обвинувачену ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти апеляційних вимог прокурора, переглянувши матеріали кримінального провадження у межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги..

Як вбачається із змісту скарги прокурора, фактичних обставин справи, доведеності провини ОСОБА_6 та юридичну кваліфікацію її дій прокурор не оскаржує, крім того, у суді першої інстанції сторони погодились на скорочений порядок дослідження доказів відповідно до ст. 349 КПК України, тому, колегія суддів вирок суду у цій частині не переглядає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильності застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і умотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права із дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями КПК України.

Відповідно до норм ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тґжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із санкцією ч.2 ст. 364-1 КК України, поряд із основним передбачено призначення обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.

Положеннями ч.1 ст. 55 КК України визначено, що зазначений вид додаткового покарання призначається судом на строк від одного до трьох років.

Як вбачається із змісту вироку суду, суд призначив ОСОБА_6 обов`язкове додаткове покарання, позбавивши її права обіймати адміністративні посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, строком на три місяці.

Отже,зазначені вище вимоги закону судом не виконані і відповідний закон України про кримінальну відповідальність не застосований, внаслідок чого ОСОБА_6 був призначений не передбачений у санкції статті обвинувачення розмір додаткового покарання.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є,зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_7 є обгрунтованою та підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції- скасуванню у частині призначеного ОСОБА_6 обов`язкового додаткового покарання із призначенням його у відповідності із вимогами ст. 55 КК України та санкцією ч.2 ст. 364-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,п.3 ч.1 ст. 409,412 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі.

Вирок Біловодського районного суду Луганської області від 22 березня 2018 року , яким ОСОБА_6 визнана винною та засуджена за ч.2 ст. 364-1 КК України, скасувати у частині призначеного додаткового покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 , яка визнана винною за ч.2 ст. 364-1 КК України,додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати адміністративні посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, строком на один рік.

У іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційної інстанції може бути оскаржений учасниками кримінального провадження у касаційному порядку до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3