Справа № 752/2727/15-к
Провадження №: 1-кп/752/40/18
В И Р О К

Іменем України

29.05.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві кримінальне провадження № 0010601відносно обвинувачених за ч.2 ст.187 КК України
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницького, громадянина України, українця, який не працює, із середньою освітою, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації, раніше судимий, а саме: вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 01.03.1988 року за ч. 1 ст. 101, ч. 1 ст. 206, ч. 2 ст. 206 КК України (ред. 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Хмельницького міського суду Хмельницької області від 12.07.1988 року за ч. 2 ст. 141 КК України (ред. 1960 р.) до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Хмельницького міського суду Хмельницької області від 10.02.1994 року за ч. 3 ст. 142, ч. 1 ст. 222 КК України (ред. 1960 р.) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Хмельницького міського суду Хмельницької області від 12.02.2007 року за ч. 1 ст. 311, ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.; вироком Хмельницького міського суду Хмельницької області від 02.09.2008 року за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі; вироком Хмельницького міського суду Хмельницької області від 03.03.2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 23.03.2014 року з Райковецької ВК № 78 Хмельницької області по відбуттю покарання,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ковель, Волинської області, громадянина України, українця, який працює в ТОВ «КАН», із середньою освітою, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий, а саме: вироком Ковельського районного суду Волинської області від 14.12.1983 року за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 140 КК України (ред. 1960 р.) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Ковельського районного суду Волинської області від 29.07.1991 року за ст. 114, ч. 2 ст. 143 КК України (ред. 1960 р.) до 2 років позбавлення волі із застосуванням обов`язкового залучення до праці; вироком Ковельського районного суду Волинської області від 02.12.1993 року за ч. 2 ст. 144 КК України (ред. 1960 р.) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Ковельського районного суду Волинської області від 08.09.1997 року за ст. 114, ч. 2 ст. 196-1 КК України (ред. 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; вироком Ковельського районного суду Волинської області від 30.08.2000 року за ч. 2 ст. 196-1 КК України (ред. 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; вироком Ковельського районного суду Волинської області від 07.04.2003 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Ковельського районного суду Волинської області від 11.05.2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; вироком Ковельського районного суду Волинської області від 21.01.2011 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 ч. 1 ст. 277 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 30.05.2014 року на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року звільнений від відбування покарання,

з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18.11.2014 року в ранковий час, перебуваючи в закладі громадського харчування, що розташований на перехресті вулиць Великої Васильківської та Івана Кудрі в м. Києві, неподалік станції метро «Либідська», вирішили вчинити відносно потерпілого ОСОБА_8 розбій. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_9 , згідно відведеної йому ролі, з метою переміщення в безлюдне місце для вчинення злочину, повідомив потерпілому ОСОБА_8 неправдиву інформацію щодо товариша, якому нібито необхідна допомога, та який проживає неподалік станції метро «Іподром». Після чого потерпілий та обвинувачені направилися до вказаного місця.

Того ж дня, приблизно о 12 год. 30 хв., перебуваючи неподалік будівельного майданчика, що за адресою м. Київ пр. Ак. Глушкова 9-А, обвинувачений ОСОБА_4 , згідно відведеної йому ролі, наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар в область голови ззаду та один удар в область носу. В цей же час обвинувачений ОСОБА_9 , відповідно до відведеної йому ролі, повалив потерпілого ОСОБА_8 на землю, дістав кухонний ніж та приставив до горла потерпілому, погрожуючи яким наказав останньому вести себе тихо. Обвинувачений ОСОБА_4 дістав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_8 гаманець марки «Hassion», вартістю 200 грн., в якому знаходилося грошові кошти в сумі 1340 грн. В подальшому обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з викраденим майном на загальну суму 1540 грн. з місця вчинення злочину зникли, завдавши потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.
ОСОБА_4 визнається винним за ч. 2 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, не визнав свою вину. Відмовився давати показання відповідно до ст.63 Конституції України.
Обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення вину не визнав. Відмовився давати показання відповідно до ст.63 Конституції України. Лише додав, що потерпілого ніколи не знав та не спілкувався з ним, під час затримання у нього вилучили особисті речі, в тому числі й ніж.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї вини, їх винуватість доводиться наступними доказами:
-показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що 18.11.2014 року він зайшов до кафе, яке розташоване біля станції метро «Либідська». Коли він перебував в приміщенні, до нього підсіли обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яких він на той час не знав, та між ними зав`язалася розмова, в ході якої один з чоловіків попросив допомогти їх товаришу, на що він погодився. Після чого на громадському транспорті вони разом доїхали до станції метро «Іподром». Неподалік даної станції метро один з обвинувачених наніс йому удар в область голови, в ніс та повалив на землю. Потім приставив ніж до горла і сказав, щоб віддав майно. Інший обвинувачений стояв трохи попереду та слідкував за оточенням. Обвинувачені забрали гаманець з його вмістом та пішли в невідомому напрямку. Після чого він дійшов до СТО, звідки викликав міліцію. Він впізнає обвинувачених, як осіб, які вчинили відносно нього розбій. Додав, що працівники міліції повернули йому гаманець та частину грошей. Щодо міри покарання обвинуваченим просив призначити їм максимально можливе покарання, проте загалом вибачив їх вчинок;
-показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює в Голосіївському УП ГУ Національної поліції у м.Києві, 18.11.2014 року був на добовому чергуванні. О 13:20 год. отримав повідомлення про розбійний напад. По прибуттю на місце події побачив заявника, який мав видимі тілесні ушкодження, був у крові. Заявник повідомив, що особи, з якими він вживав алкогольні напої, побили його та погрожуючи ножем відібрали майно. Потім він з працівниками міліції та за участі понятих і потерпілого оглянули місце злочину, потерпілий надав свої пояснення. Згодом від чергового надійшло повідомлення, що по вул. Заболотного, 5, було виявлено осіб, схожих по орієнтуванню на тих, що вчинили розбій. В подальшому потерпілий впізнав двох затриманих чоловіків як осіб, які здійснили відносно нього розбійний напад. За участю понятих, потерпілого та затриманих ним було складено процесуальні документи. Після чого затриманих відвезли до ОСОБА_11 . Додав, що впізнає обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як осіб, затриманих після скоєння злочину. Останні після затримання вели себе агресивно, лаялися ;
-показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що 18.11.2014 року він перебував у складі автомобільного патруля №370, було отримано повідомлення про здійснення нападу на особу з ножем. При відпрацюванні повідомлення ними було виявлено та затримано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Заявник прямо вказав на обвинувачених як осіб, котрі вчинили злочин відносно нього. Потерпілий мав видимі тілесні ушкодження. При поверхневому огляді у когось з обвинувачених він знайшов ніж. Всі вилучені у затриманих речі були передані слідчо-оперативній групі;
-показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що 18.11.2014 року він перебував у складі автомобільного патруля №370, було отримано повідомлення про здійснення нападу на особу з ножем. При відпрацюванні ними було виявлено та затримано ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Після чого перевірили їх документи, встановили особи та провели поверхневий огляд, в ході чого виявили ніж. Згодом інший патруль привіз заявника. Потерпілий впізнав обвинувачених як осіб, які вчинили злочин відносно нього. Потерпілий мав видимі тілесні ушкодження, а саме: кров на руках та обличчі. Всі речі у затриманих вилучала слідчо-оперативна група за участі понятих. Потерпілий зазначав, що обвинувачені відібрали у нього гроші. В подальшому всіх учасників події було доставлено до ОСОБА_11 ;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.11.2014 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 заявив про вчинений відносно нього злочин
Том 1 а.п.9;
-протоколом огляду від 18.11.2014 року та фото таблицею до нього, в ході якого було оглянуте місце вчинення злочину, а саме ділянка місцевості в АДРЕСА_4 , а також виявлено та вилучено папірець записами, який належить потерпілому ОСОБА_8 .
Том 1 а.п.13-19;

- протоколом огляду від 18.11.2014 року та фототаблицею до нього, в ході якого була оглянута ділянка місцевості в АДРЕСА_5 , на якій знаходилися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У ОСОБА_4 виявили та вилучили змиви крові, цигарки «Кент» 2 пачки, грошові кошти в сумі 350 грн., квитанція з ломбарду; мобільний телефон марки «Nokia» моделі «113». У ОСОБА_3 виявили та вилучили шкіряний гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 513 грн. та картками, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «107», ніж з чорною рукояткою
Том 1 а.п. 20-32;
-протоколом огляду предметів від 18.11.2014 року, в ході якого оглянуто ніж, який вилучений у ОСОБА_3 під час огляду від 18.11.2014 року
Том 1 а.п.45-46;
-протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 18.11.2014 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ніж, яким йому погрожували обвинувачені під час вчинення злочину
Том 1 а.п. 47-48;
-протоколом огляду предметів від 18.11.2014 року та фото таблицею до нього, в ході якого оглянуто шкіряний гаманець чорного кольору, грошові кошти в сумі 513 грн., пластикову картку ломбарду «Скарбниця», таксофонну картку «Укртелеком», які виявлені та вилучені під час огляду у ОСОБА_3 .
Том 1 а.п.49-52;
-протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 18.11.2014 року та фототаблицею до нього, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав гаманець марки «Hassion», який у нього викрали обвинувачені, вилучений у ОСОБА_3 під час огляду від 18.11.2014 в м.Києві по вул.Ак.Заболотного,5,
Том 1 а.п.53-57;
-протоколом огляду предметів від 19.11.2014 року, в ході якого оглянуто речі, які виявлені та вилучені під час огляду від 18.11.2014 року, а саме цигарки 2 пачки, змиви крові, папірець з записами, грошові кошти в сумі 350 грн., квитанція з ломбарду, мобільний телефон «Нокіа»
Том 1 а.п.99-100;
-висновком експерта № 11 від 22.01.2015 року, згідно якого ніж, вилучений 18.11.2014 року не являється холодною зброєю, а віднесений до ножів господарсько-побутового значення, кухонних ножів, виготовлений заводським способом
Том 1 а.п. 184-187;
- іншими матеріалами досудового розслідування.
Проаналізувавши вказані докази, суд вважає доведеною вину обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного злочину.
На думку суду, обвинувачені, вказуючи, що не вчиняли злочину, намагаються уникнути кримінальної відповідальності за фактично вчинені дії. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усвідомлюють, що цей злочин є тяжким і, відповідно, передбачає суворе покарання. Їх вина підтверджується показаннями потерпілого, свідків та матеріалами провадження в сукупності.
Показання обвинувачених спростовуються проаналізованими та перевіреними доказами, які вказані у вироку вище.

Зокрема, в судовому засіданні обвинувачені стверджували, що до розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_8 вони не мають жодного відношення та й взагалі раніше потерпілого ніколи не бачили. Проте на підтвердження своєї позиції та алібі обвинувачені жодного доказу не надали. Натомість потерпілий чітко та в категоричній формі вказав на обвинувачених як на осіб, які вчинили відносно нього злочин. Впізнав їх під час досудового розслідування і в судовому засіданні, його показання є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження. За показаннями свідка ОСОБА_10 заявник ОСОБА_8 , в момент повідомлення про злочин був з ознаками насильства та слідами крові. Обвинувачені затримані майже одразу після вчиненні злочину, за орієнтуванням потерпілого, неподалік від місця вчинення злочину.

Крім того, у обвинувачених були виявлені та вилучені гаманець чорного кольору та грошові кошти, які потерпілий в подальшому впізнав як його особисті речі, що були викрадені у нього. Також у обвинувачених було виявлено ніж, який потерпілий впізнав як предмет, яким обвинувачені йому погрожували під час вчинення злочину.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 або їх захисниками не надано доказів, які б спростовували причетність обвинувачених до вчинення розбою відносно потерпілого ОСОБА_8 . Не надано логічних пояснень, чому обвинувачені саме в той момент знаходились неподалік вчинення злочину та потерпілого, хоч стверджували, що раніше потерпілого не знали і не бачили. Відсутні й докази того, що даний злочин вчинили інші особи.

Оцінивши зазначене за внутрішнім переконанням у суду немає сумнівів щодо причетності саме цих осіб до вчинення злочину щодо ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, класифікується як тяжкий, дані про особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотиків (опіоїдів), синдром залежності.
Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, необхідно залишити без змін, у виді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 18.11.2014 року до 20.06.2017 року та з розрахунку день за день після 20.06.2017 року, у зв`язку зі вступом в законну силу Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення».

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України класифікується як тяжкий, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, необхідно залишити без змін, у виді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 18.11.2014 року до 20.06.2017 року та з розрахунку день за день після 20.06.2017 року, у зв`язку зі вступом в законну силу Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення».

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін тримання під вартою в ДУ Київському СІЗО.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 29.05.2018 року.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання період з 18.11.2014 року по 20.06.2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання період з 21.06.2017 року по 28.05.2018 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін тримання під вартою в ДУ Київському СІЗО.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 29.05.2018 року.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання період з 18.11.2014 року по 20.06.2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання період з 21.06.2017 року по 28.05.2018 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: - фрагмент паперу із записами, ніж, змиви речовини бурого кольору, 2 пачки цигарок «Kent», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві знищити;
-мобільний телефон марки «Nokia» моделі «113» в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «Nokia» моделі «107» в корпусі чорною кольору ІМЕІ-1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві конфіскувати в дохід держави;
-гаманець чорного кольору «Hassion», грошові кошти в сумі 863 грн., які зберігаються у потерпілого ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати в сумі 393 гривні 12 копійок - вартість експертизи холодної зброї № 11 від 22.01.2015 року, проведеної Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУМВС України в м. Києві - стягнути із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_16 в рівних частинах по 196 грн. 56 коп. на користь держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, в той самий строк з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя ОСОБА_1