Справа № 473/352/18
Номер провадження 1-кс/473/480/2018
УХВАЛА
іменем України

"29" травня 2018 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву про самовідвід судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

23.05.2018 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа №473/352/18 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , яка полягає у невнесені відомостей прокурором про кримінальне правопорушення до ЄРДР, вчинене суддею Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_5 в інтересах іншого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_6 .
Автоматизованою системою документообігу суду розгляд даної справи призначений судді ОСОБА_2 .

Суддя ОСОБА_2 заявила самовідвід зазначаючи, що при розгляді даної скарги буде створюватися певний конфлікт інтересів, так як в скарзі засуджений ОСОБА_3 стверджує ніби то суддею Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_5 на його думку, вчиненні кримінальні правопорушення в інтересах іншого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області судді ОСОБА_7 , тому відповідно до положень п.4 ч.1 ст.75 КПК України та Резолюції 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року «Про Бангалорські принципи діяльності судді», тому з метою уникнення сумніві щодо безсторонності та неупередженості суду, вважає, що не має права брати участь у даному провадження.

Так, перелік підстав для самовідводу судді визначено ст.75 КПК України, згідно ч. 1 п. 4 суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Стаття 15 Кодексу суддівської етики затвердженого на XI з`їзді суддів України 22.03.2013 року зазначає, що: «Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У зв`язку із вищевикладеним, суд вважає заяву про самовідвід судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_2 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наведених в ній підстав.
Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Заяву судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_2 про самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Вознесенської місцевої прокуратури - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1