Справа № 487/3630/18
Провадження № 1-кс/487/1698/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 року слідчий Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_6 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «OPEL VECTRA» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , фіолетового кольору, рік випуску 1996, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключ до даного автомобіля, який знаходиться на зберігання на майданчику за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , та залишити даний автомобіль на зберіганні на майданчику розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для внесення клопотання стало те, що зазначений автомобіль є об`єктом вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що вищевказане майно необхідне з метою його збереження та проведення судових експертиз. Просив задовольнити клопотання.

Власник майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що з підстав зазначених у клопотанні вже проводилось досудове розслідування іншого кримінального провадження, проводились судові експертизи, які не встановили ознак підробки та в подальшому було закрито це кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Просив відмовити в задоволенні клопотання.
Вислухавши пояснення слідчого, власника майна, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002096 за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України, яке було розпочато за повідомленням про те, що 07.06.2018 року в ході патрулювання автопатрулем «Корвет-101» по вул. 7-ма Поперечна біля буд. 6 в м. Миколаєві було зупинено автомобіль «OPEL VECTRA» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці документів було виявлено підробка посвідчення водія та підробка номеру кузова.

В ході огляду місця події 07.06.2018 р. вилучено автомобіль «OPEL VECTRA» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , фіолетового кольору, ключ до даного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , брелок від сигналізації.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України,доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане свідчить про обґрунтованість клопотання в цій частині та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного свідоцтва, а з метою дотримання розумних строків обмеження права власності, суд вважає за необхідне встановити строк дії ухвали 2 (два) місяці, який є достатнім і необхідним для вчинення всіх необхідних процесуальних дій, зокрема проведення експертизи.

Вирішуючи питання про визначення місця зберігання свідоцтва, слідчий суддя вважає що з метою не допущення порушення прав власника майна, вказаний автомобіль слід передати на зберігання власнику, яким є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі довіреності від 31.08.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Каланчацького районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_9 .

Також, власника слід зобов`язати на вимогу слідчого, експерта надати на експертизу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Щодо накладення арешту на автомобіль «OPEL VECTRA» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та ключі від нього, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання слід відмовити з наступних підстав:

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України) та за наявності підстав передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, слідчим в судовому засіданні не доведено необхідність арешту автомобілю «OPEL VECTRA» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , ключів до даного автомобіля, існування ризиків, визначених у абзаці другому ч.1 ст.170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

Слідчий не давав суду будь-яких вагомих даних, що без вилучення зазначеного вище майна та досить тривалого за часом обмеження власника майна в здійсненні свого такого права, неможливо отримати інформацію про наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження за ч. 1 ст.358 КК України та підлягають встановленню.

Слідчий суддя вважає, що існує можливість без накладення арешту на вище вказане майно провести всі слідчі дії під час досудового слідства та судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Також, зазначений автомобіль не може бути об`єктом вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, оскільки предметом злочину є офіційні документи.

Таким чином, правових підстав для арешту транспортного засобу та ключів до даного автомобіля слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи відсутність достатніх правових підстав для арешту, наслідки арешту майна для його власника та інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке завдає суттєвих матеріальних втрат для його власника, завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Отже, клопотання слідчого належить задовольнити частково.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - задовольнити частково.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та передати його на зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 на вимогу слідчого, експерта надати на експертизу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, за ст.388 КК України.

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль «OPEL VECTRA» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , фіолетового кольору, рік випуску 1996, ключ до даного автомобіля відмовити.

Строк дії ухвали до 11.08.2018 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1