Справа № 278/1506/18
В И Р О К
Іменем України

08 серпня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, вдови, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

25.04.2018 близько 13 години ОСОБА_4 знаходилась неподалік будинку культури, розташованого по АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту у останньої виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 в цей же час та місці підійшла до ОСОБА_5 та правим кулаком нанесла їй один удар в область лівого ока, нігтями правої руки подряпала ліву частину обличчя потерпілої (ліве вухо та щоку), схопила останню за шаль, який висів у останньої на шиї, та із силою смикнула на себе, після чого не відпускаючи кінці шалі, нанесла потерпілій два удари правим кулаком в область потиличної ділянки голови.
Вищевказаними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді синців на волосистій частині голови, струсу головного мозку, синців на шиї, обличчі, саден на шиї та лівому вусі.
Обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав частково та показала, що в той день близько 13 години вийшла з будинку культури в с. Оліївка після закінченню зборів міськвиконкому. Попереду неї йшла ОСОБА_5 , яка демонструючи свою перемогу на зборах, обернулася з посмішкою на обличчі і сказала, що обвинувачена "догралася". ОСОБА_4 не витримала таку зухвалість ОСОБА_5 , хотіла вирвати документи, які остання тримала в руках, і можливо таким чином заділа пальцями руки щоку потерпілої. Також схопила потерпілу за шаль, проте її не душила, і не пам`ятає, чи била її в потилицю. Потерпіла побігла до чоловіків, які знаходились неподалік. Обвинувачена підбігла до потерпілої і смикнула її за документи, тоді потерпіла побігла до будинку культури. Обвинувачена стверджувала, що умислу на нанесення потерпілій тілесних ушкоджень у неї не було, а коли її тягнула за шаль, то можливо випадково подряпала її обличчя.
Під час слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_4 надала аналогічні показання та деталізувала їх (а.с. 52-56).
Окрім часткового визнання вини обвинуваченою, її винуватість у вчиненні вищезазначеного діяння підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що в той день вона перебувала в будинку культури с. Оліївка як представником на зборах виконкому Оліївської територіальної громади, де було прийнято рішення про знесення самовільно збудованної технічної споруди, що належить ОСОБА_4 . Після зборів потерпіла вийшла з будинку культури і позаду почула крик. Обернувшись, побачила позаду ОСОБА_4 , яка нанесла їй удар рукою в обличчя, почала дряпати шию, тягнути за шаль і душити, а іншою рукою нанесла два удари в потилицю. Потерпіла вирвалась і втікла. Після цього потерпіла викликала швидку та її було госпіталізовано до лікарні № 1 м. Житомира, де вона лікувалась 3 дні.
Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_5 надала аналогічні показання та продемонструвала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.с. 40-45).
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що приблизно два місяці тому вони сиділи на літньому майданчику кафе біля будинку культури в с. Оліївка. До них забігла білява жінка, яка просила захистити її від іншої чорнявої жінки ( ОСОБА_7 вказав на обвинувачену як на схожу на ту жінку), яка забігла за нею слідом, між ними була якась суперечка. ОСОБА_8 став між жінками і розборонив їх. Свідок ОСОБА_7 крім того показав, що у білявої жінки була папка з паперами, які розсипались; коли чорнява жінка пішла, то білява жінка побігла до будинку культури, однак згодом повернулась із сережкою в руці, пояснила, що її зірвала чорнява жінка, і просила бути свідками події.
25.04.2018 потерпіла звернулась із заявою до поліції про спричинення їй в той же день громадянкою ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (а.с. 62).
Згідно із висновком судово-медичної експертизи від 23.05.2018 № 1147 та акту судово-медичного обстеження від 30.04.2018 № 895 у потерпілої ОСОБА_5 виявлено: легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на шиї та обличчі, саден на шиї та лівому вусі; легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не залишивши в них яких-небуть специфічних та характерних ознак, дозволяючих ідентифікувати їх контактуючу, слідоутворюючу, травмуючу поверхню, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілою (тобто внаслідок нанесення ударів кулаками в обличчя та потиличну ділянку голови, удушення шаллю, зривом сережки з вуха) (а.с. 36-39).
Таким чином, показання потерпілої ОСОБА_5 щодо механізму утворення синців на волосистій частині голови, струсу головного мозку, синців на шиї, обличчі, саден на шиї та лівому вусі внаслідок ударів, дряпання та удушенням об`єктивно підтверджується зазначеним висновком експерта, що, в свою чергу спростовує показання обвинуваченої про те, що вона не наносила ударів потерпілій.
Оцінивши сукупність досліджених доказів, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, є умисним злочином невеликої тяжкості проти здоров`я людини.
Обвинувачена ОСОБА_4 не судима, вдова, приватний підприємець, за місцем проживання характеризується позитивно, частково визнала вину, просила пробачення за вчинене.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують їй покарання, не встановлено.
Враховуючи наведене, позицію прокурора та потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд дійшов висновку, що покаранням, достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів, буде штраф.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено позов про стягнення з обвинуваченої 2045 грн. 98 коп. витрат на лікування потерпілої та 31000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином. Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченої 2045 грн. 98 коп. витрат на лікування підлягають задоволенню в повному обсязі як такі, що визнанні обвинуваченою в повному обсязі.
При вирішенні позову в частині стягнення моральної шкоди суд керується відповідними положеннями Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої. Враховуючи характер вчиненого злочину, матеріальний стан ОСОБА_4 , глибину душевних страждань потерпілої ОСОБА_5 , а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди частково.
Також суд стягує з обвинуваченої в повному обсязі процесуальні витрати потерпілої, пов`язаної із наданням правової допомоги представником, як такі, що підтверджені документально, та не стягує таких витрат на залучення спеціаліста, оскільки жодних доказів на підтвердження здійснення цих витрат суду не надано.
Підстав для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одну тисячу триста шістдесят гривень.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов потерпілої задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 2045 (дві тисячі сорок п`ять) гривень 98 коп. витрат на лікування та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 3000 (три тисячі) гривень процесуальних витрат на правову допомогу представника.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та направити потерпілій не пізніше наступного дня після ухвалення. Представник потерпілої має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1