Пр. 1-кп/336/160/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурора Прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні обвинувальний акт за п.п. 2, 3, 10 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. ст.. 15 ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 162 КК України відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полярний, Мурманської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, військовозобов`язаного, який має середньотехнічну освіту, працюючого комірником в ТОВ ЗНА «Лідер Електрик», розлученого, який має малолітню дитину 2011 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 3, 10 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. ст.. 15 ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 162 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку обраного раніше запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , при цьому посилався на ризики, що існували раніше при обранні обвинуваченому запобіжного заходу, а саме обвинувачений можуть ухилитись від суду та від виконання процесуальних обов`язків, впливати на потерпілих, свідків, можуть спотворювати недосліджені докази в кримінальному провадженні.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, захисник заявив клопотання про дослідження доказів, наданих прокурором на обґрунтування свого клопотання про продовження строку тримання під вартою, але такі докази прокурором не надавались і судом не могли бути досліджені.

Суд, заслухавши думки учасників судового процесу, приходить до наступного.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частина 2 статті 331 КПК України передбачає, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При продовженні строку дії запобіжного заходу має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Під час судового розгляду і вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри не може бути надана через те, що обвинуваченим висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною. Таким чином, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначених осіб.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

На користь реального існування вказаних ризиків слід віднести ті обставини, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі. Враховуються зокрема й ті обставини, що обвинувачений може здійснювати вплив на свідків в даному провадженні, з метою зміни останніми показань. Також у суду є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки в період часу з 26.03.2013 року, тобто першого епізоду за ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 162 КПК України, та по 11.06.2015 року, тобто до другого епізоду вчинення злочину за п. 2, 3, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України, ОСОБА_6 перебував за межами кордонів України, а з цього слідує що він безперешкодно може залишити межі України.

Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Досліджені обставини провадження вказують на те, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 , а саме: є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, здійснювати вплив на потерпілих та свідків. На даний час колегії суддів не доведено підстав зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб до 9-00 годин 18 листопада 2018 року включно.

Строк дії цієї ухвали в частині продовження строку тримання під вартою починається з 9 години 20.09.2018 року і триває до 9-00 години 18 листопада 2018 року включно.

Повний текст буде проголошений о 15 годині 18 вересня 2018 року в режимі відеоконференцзв`язку з КУ "Запорізький слідчий ізолятор".

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_7

ОСОБА_3