Справа № 199/2418/18
ВИРОК
іменем України

24.07.2018 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000650 від 15.03.2018відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця міста Дніпропетровська,громадянина України, освіта повна середня, розлученого, працюючого слюсарем в ПАТ «Дніпровагонрембуд»,який є батьком малолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованогота проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.04.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850гривень. Штраф сплачено 20.07.2018,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченогоч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 10.04.2018 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу за умисне спричинення 20.01.2018 своєму сину ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, знову вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.
Так, 10.03.2018 приблизно о 21:00 годині ОСОБА_3 разом із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Під час розмови між ОСОБА_3 та його неповнолітнім сином ОСОБА_6 на фоні неприязних стосунків стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень сину.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 10.03.2018 приблизно о 21:05 годині ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, знаходячись у безпосередній близькості із ОСОБА_6 , стоячи обличчям до свого неповнолітнього сина, штовхнув своїм правим плечем останнього в грудну клітину, від чого потерпілий поступився назад.
ОСОБА_7 стрімко наблизився до свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 та своєю правою рукою, стиснутою в кулак, завдав один удар ОСОБА_6 в область нижньої губи ліворуч.
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 , стоячи за спиною свого неповнолітнього сина, своєю лівою рукою обхопив за шию ОСОБА_6 та в цей момент вони разом впали на підлогу лівим боком, при цьому ОСОБА_6 , вдарився рукою та лівим плечем. При падінні ОСОБА_3 зачепив ногою стілець на якому знаходились скляні бокали, які впали на підлогу та розбилися.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 ліг верхи на потерпілого в області верхньої частини тулуба та, продовжуючи утримувати лівою рукою шию свого неповнолітнього сина, почав його душити. Після чого потерпілий ОСОБА_6 , прагнучи уникнути отримання тілесних ушкоджень та припинити бійку, скинув з себе свого батька та встав на ноги. В цей момент ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, правою рукою підняв з підлоги бите скло та, замахуючись зверху вниз вказаним склом, завдав удар по кисті лівої руки та по фаланзі мізинця лівої руки потерпілому ОСОБА_6 .
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_3 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи по центру та ліворуч з п`ятьма саднами на його тлі; 9-ти саден: назадній поверхні лівого передпліччя від верхньої до нижньої третини, на тильній поверхні лівої кисті ближче до променево-зап`ясткового суглобу, в проекції голівки 5-ї п`ясної кістки, на нігтьовій фаланзі 5-го пальця та на проксимальній фаланзі 3-го пальця; 3-х саден: на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівої гомілки в середній третині, на передній поверхні правої гомілки в середній третині, які (як кожне окремо)за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , який на час судового розгляду кримінального провадження та ухвалення вирокує повнолітнім, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діянняза вищевикладених обставин.
Так, всудовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та показав, що у нього із дружиною та сином постійно відбуваються конфлікти. 10.03.2018 приблизно о 21:00 годині у нього дійсно виник конфлікт із сином, однак він не бажав спричиняти сину ніяких ушкоджень. Причиною конфлікту стала сварка із дружиною. Вважає, що допитані в судовому засіданні його малолітня донька та син дали суду неправдиві покази.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 10.03.2018 у вечірній час між батьком та матір`ю виникла сварка. Він намагався заступитися за маму, просив батька припинити конфлікт. Але ОСОБА_3 почав штовхати руками та плечима його в груди, після чого кулаком своєї правої руки завдав удар в область вуст з лівої сторони. Далі батько схопив його рукою за шию та повалив на підлогу, де намагався душити. Падаючи, батько зачепив стілець, на якому знаходилися склянки, які при падінні розбилися. Батько взяв бите скло, яким почав розмахувати перед ним, внаслідок чого двічі завдав склом удари по лівій руці.
Під час досудового слідства потерпілий ОСОБА_6 підтвердив свої покази при проведенні слідчого експерименту, про що складений протокол з фото-таблицею до нього від 22.03.2018, відповідно до якого на той час неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 детально роз`яснив та вказав, як його батько ОСОБА_3 10.03.2018 приблизно о 21:05 годині за адресою: АДРЕСА_1 , під час сімейного конфлікту умисно наніс йому удари, спричинивши тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 973е від 05.04.2018за результатами судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 встановлено, що при огляді 12.03.2018 у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи по центру та ліворуч з п`ятьма саднами на його тлі; 9-ти саден: на задній поверхні лівого передпліччя від верхньої до нижньої третини, на тильній поверхні лівої кисті ближче до променево-зап`ясткового суглобу, в проекції голівки 5-ї п`ясної кістки, на нігтьовій фаланзі 5-го пальця та на проксимальній фаланзі 3-го пальця; 3-х саден: на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівої гомілки в середній третині, на передній поверхні правої гомілки в середній третині.
Виявлені тілесні ушкодження на обличчі та в області обох нижніх кінцівок могли бути спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя та обох нижніх кінцівок, яким могла бути і рука, нога або ніші предмети з аналогічними властивостями.
Тілесні ушкодження у вигляді: саден лівої верхньої кінцівки спричинені від дії твердого предмету (предметів) з обмеженою ріжучою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область лівої верхньої кінцівки, якими могли бути і осколки скла або інші предмети з аналогічними властивостями.
Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу.
Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, експерт вказав, що вони спричинені від не менш як 8-ми механічних дій.
Термін спричинення тілесних ушкоджень становить біля 1-1,5 доби до моменту огляду, тобто вони могли бути отримані в термін, на який вказує ОСОБА_6 та слідчий в постанові.
За своїм характером виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Допитана в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_4 , яка є донькою обвинуваченого, показала про те, що її батько 10.03.2018 розпочав конфлікт із матір`ю.Вона почала хвилюватися за матір та по мобільному телефону викликала брата ОСОБА_6 . По приходу брата додому між ним та батьком також виник словесний конфлікт, через те, що брат почав захищати матір і просив батька заспокоїтися. Далі їй відомо, що батько побив брата, але самі удари вона не бачила, оскільки втекла до своєї кімнати.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, надаючи оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_3 , в яких він не визнав свою вину в умисному спричинені своєму сину легких тілесних ушкоджень, суд критично ставиться до них.

Зокрема, покази обвинуваченого ОСОБА_3 спростовані показами як потерпілого ОСОБА_6 , так і показами очевидця події свідка ОСОБА_4 , сумніватися в правдивості та об`єктивності яких у суду не має підстав.

Даний висновок суду ґрунтується на тому, що в матеріалах кримінального провадження не має даних про напад ОСОБА_9 на обвинуваченого ОСОБА_3 , під час якого б потерпілий був би ініціатором конфлікту та що саме він розпочав активні дії, внаслідок яких обвинувачений та потерпілий впали на підлогу. Навпаки, обвинувачений ОСОБА_3 розпочав конфлікт із дружиною, який в подальшому переріс в конфлікт із сином та побиття останнього, що підтверджується послідовними показами потерпілого та свідка.

Саме потерпілий ОСОБА_6 під час конфлікту з батьком отримав від останнього чисельні удари, внаслідок яких йому були спричинені множинні тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 973е від 05.04.2018, яким також встановлено, що будь-яких судово-медичних даних за різночасовий термін отримання тілесних ушкоджень не виявлено.

Покази потерпілого ОСОБА_6 про обставини отриманням ним тілесних ушкоджень були предметом перевірки під час слідчого експерименту та підтверджені об`єктивними судово-медичними даними, оскільки відповідно до вищевказаного висновку експерта встановлено, що локалізація та характер виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту за його участі.

За таких обставин суд критично оцінює заяви обвинуваченого щодо неправдивості показів малолітнього свідка ОСОБА_4 та потерпілого, оскільки такі заяви є голослівними, приймаючи до уваги те, що малолітній свідок була допитана в присутності її законного представника ОСОБА_10 та педагога ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні за наслідком допиту малолітнього свідка роз`яснила, що розповідь дитини не вигадана, судячи з того як вона про це розповідала, що свідчить про наявність у неї драматичного досвіду.

Таким чином, суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 про його непричетність до скоєння злочинувідносно його сина ОСОБА_6 , розцінюючи його позицію, як прагнення уникнути кримінальної відповідальності.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до п. 6-1) ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину відносно потерпілого ОСОБА_6 , але вчинив даний злочин до ухвалення вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська від 10.04.2018, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, займається суспільно-корисною працею, є батьком малолітньої дитини, характеризуються задовільно.
З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 сплатив штраф в сумі 850 гривень за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від10.04.2018, тобто виконав покарання, підстав для призначення покарання з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1