Справа № 644/3415/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000116 від 03.02.2017 року, відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого слюсарем ТОВ «Juergen», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_11 02 лютого 2017 року, близько о 18:00 год., керував технічно справним автомобілем «ВА3- 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по проспекту Московському в м. Харкові зі сторони проспекту Архітектора Альошина в напрямку проспекту Індустріального зі швидкістю приблизно 80 км/год.

Під час руху по вказаному проспекту, в районі будинку № 275, ОСОБА_11 , керуючи технічно справним автомобілем «ВА3- 2108», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зменшував швидкість інший транспортний засіб, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_12 , грубо порушив вимоги п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

- 18.4. «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», проявив необачність, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості, а продовжив свій рух та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу його руху, внаслідок чого остання від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці.

Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_11 перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.

ОСОБА_11 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав частково, та показав, що 02 лютого 2017 року приблизно о 18.00 год. він рухався на своєму автомобілі «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 по Московському проспекту м. Харкова з боку проспекту Архітектора Альошина в напрямку проспекту Індустріального. Рухався зі швидкістю біля 80 км/год. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований в районі буд. 275 по проспекту Московському, побачив по ходу свого руху, з правого боку, припаркований легковий автомобіль. Він завчасно перелаштувався в ліву смугу по ходу свого руху і рухався прямо не змінюючи напрямку руху та швидкості. В полі його зору пішоходів на пішохідному переході не було. наближаючись до переходу він за метр, півтора побачив людину, яка вийшла із-за припаркованного автомобіля. Пішохід в його бік не дивився. Побачивши пішохода він прийняв вліво та натиснув на гальма, однак уникнути наїзду не вдалося. Місце наїзду знаходилося за межами переходу. Після, він вийшов з автомобіля і підбіг до потерпілої, вона ще була жива, він викликав швидку допомогу. Цивільні позови потерпілих визнає частково, в розмірі доведеному доказами в частині матеріальної шкоди.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_11 свою вину визнав частково, його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка показала, що 02 лютого 2017 року, приблизно о 18.00 год. вона разом з ОСОБА_12 вийшли з роботи. Йшли через лісопарк в напрямку проспекту Московського м. Харкова до пішохідного переходу, через який збиралися перейти проїжджу частину. Підійшовши до дороги, вона відстала від ОСОБА_12 на декілька метрів. Далі вона бачила як ОСОБА_12 підійшла до краю проїжджої частини, зупинилася та озирнулася по сторонам. Автомобіль, який рухався в напрямку м. Чугуєва по Московському проспекту, по крайній правій смузі руху, зупинився перед пішохідним переходом, пропускаючи ОСОБА_12 . В свою чергу ОСОБА_12 вийшла на перехід і почала переходити проїжджу частину. Рухалася ОСОБА_12 прямолінійно в темпі спокійного кроку. Після того, як ОСОБА_12 пройшла праву смугу в напрямку м. Чугуєва і вийшла на ліву смугу, вона побачила як по цій смузі, на великій швидкості, рухається автомобіль «ВАЗ». Водій автомобіля не гальмуючи і не маневруючи, допустив наїзд на ОСОБА_12 . Водій почав гальмувати тільки після цього. Автомобіль зупинився за пішохідним переходом, з частковим виїздом на смугу зустрічного руху. Коли вона наблизилася до місця наїзду то побачила, що на відстані приблизно 10-12 метрів за переходом стояв автомобіль «ВАЗ 2108». Смуга по якій рухався автомобіль «ВАЗ 2108» була суха.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який показав, що 02 лютого 2017 року, приблизно о 18.00 год. він рухався на своєму автомобілі по проспекту Московському з боку м. Чугуєва в напрямку центру м. Харкова. Не доїжджаючи близько 200 метрів до пішохідного переходу, який розташований навпроти станції «Лосєво» він побачив, як по вказаному переходу зліва направо по ходу його руху вийшло декілька пішоходів. При цьому автомобілі, які рухалися в крайній правій смузі в зустрічному йому напрямку зупинилися пропускаючи пішоходів. В цей же час по крайній лівій смузі в зустрічному для нього напрямку рухався автомобіль «ВАЗ». Цей автомобіль звернув вліво на зустрічну смугу руху і в цей момент він у світлі фар цього ж автомобіля побачив як розліталися речі. Як він розуміє, наїзд на пішохода відбувся на зустрічній смузі руху для автомобіля «ВАЗ». Гальмував чи ні водій вказаного автомобіля до наїзду на пішохода він не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка показала, що 02 лютого 2017 року приблизно о 18.00 год., вона вийшла з роботи. На кілька хвилин раніше вийшла з роботи ОСОБА_12 . Рухалися через лісопарк в напрямку Московського проспекту м. Харкова, до пішохідного переходу, через який збиралися перейти проїжджу частину в напрямку ст. метро «Тракторний завод». Не доходячи до пішохідного переходу, вона почула крик ОСОБА_13 , яка стояла перед виходом на пішохідний перехід і кричала, що ОСОБА_12 збив автомобіль. Почувши це, вона вибігла на проїжджу частину у напрямку лежачої людини. Озирнувшись по сторонах, побачила ОСОБА_12 , яка лежала на проїжджій частині в неприродній позі. Хтось із присутніх сказав, що швидку допомогу вже викликали. Автомобіль «ВАЗ- 2108» частково знаходився на зустрічній смузі руху, передом в бік ст. метро «Індустріальна». Водій перебував у автомобілі, який деякий час не покидав. Тіло знаходилося в трьох метрах від передньої частини автомобіля, а сам автомобіль знаходився на відстані близько 10-15 метрів від пішохідного переходу. На автомобілі, які могли б бути біля пішохідного переходу вона не звернула уваги. В автомобілі «ВАЗ» було розбите лобове скло. Продукти з сумок ОСОБА_12 були розкидані від автомобіля до тіла. Погода в той день була без опадів, дорожнє покриття асфальтоване сухе. Було ввімкнено міське електроосвітлення, видимість була доброю.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який показав, що 02 лютого 2017 року приблизно о 18.30 год. він перебував неподалік від пішохідного переходу, через проїжджу частину Московського проспекту, біля станції «Лосєво». Рухався зі сторони метро «Тракторний завод». Почув звук удару з боку пішохідного переходу. Відразу ж побачив як зупиняється автомобіль «ВАЗ- 2108» в центрі дороги. Розуміючи, що сталося ДТП, підійшов ближче, де побачив, що лежить на проїжджій частині жінка. Жінка лежала в двох, трьох метрах від передньої частини автомобіля «ВАЗ -2108». У момент ДТП, він бачив, як у напрямку до пішохідного переходу з боку пр. Альошина зупинилося два автомобілі в крайній правій смузі. У автомобілів було ввімкнено ближнє світло фар. Обидва автомобілі зупинилися перед пішохідним переходом. Слідів гальмування автомобіля «ВАЗ» на проїжджій частині не було. Звуку гальмування він не чув. Погода в той день була без опадів, дорожнє покриття асфальтоване, по краях біля замету асфальт був вологий, в центрі дорожнє покриття було сухим. На вулиці було -4°С. Було ввімкнено міське електроосвітлення, видимість була доброю. Водій автомобіля ВАЗ до потерпілої не підходив, і навіть не намагався надати їй медичну допомогу. Працівників швидкої допомоги і поліції викликали інші люди.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який показав, що 02 лютого 2017 року приблизно о 18.00 год. він знаходився на пішохідному переході, який розташований біля станції «Лосєво», через проїжджу частину Московського проспекту. Рухався зі сторони метро «Тракторний завод». По пішохідному переходу він перейшов проїжджу частину зазначеної вулиці, вийшовши на тротуар, поступився дорогою жінці, яка рухалася у напрямку до зазначеного переходу, несучи в руках дві сумки, при цьому рухалася вона в темпі повільного кроку. Так само за цією жінкою йшло ще дві жінки, на відстані приблизно п`яти кроків позаду неї. Далі продовжив рухатися по доріжці і пройшовши близько 15 кроків почув звук глухого удару з боку пішохідного переходу. Обернувшись побачив, що на пішохідному переході стояли автомобілі. Він звернув увагу, що на відстані близько п`яти метрів за пішохідним переходом стояв автомобіль «ВАЗ- 2108». Підбігши до місця ДТП, побачив, що лежить на проїжджій частині жінка, яку описував раніше, вона хрипіла, лежала вона в двох, трьох метрах від передньої частини автомобіля «ВАЗ 2108». Ні в той момент, коли він переходив дорогу, ні в той момент, коли повернувся на місце ДТП, будь-яких припаркованих автомобілів в районі пішохідного переходу, які могли б обмежувати видимість водієві «ВАЗ», не було. Слідів гальмування автомобіля «ВАЗ» на проїжджій частині не було. Звуку гальмування він не чув. Погода в той день була без опадів, дорожнє покриття асфальтобетонне сухе. Було ввімкнено міське електроосвітлення, видимість була доброю.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який показав, що 02 лютого 2017 року біля 20.00 год. він в складі СОГ виїжджав за адресою: м. Харків, проспект Московський, 275, де стався наїзд на пішохода ОСОБА_12 автомобілем «ВАЗ-2108». Асфальтобетонне покриття проїжджої частини біля узбіччя було вологим, а в центрі було сухим.

Даними, які містяться в протоколі огляду місця ДТП від 02 лютого 2017 року, схемі та фототаблиці до нього, в якому зафіксовано, що місце ДТП знаходилося: пр-кт Московський 275 навпроти залізничної станції «Лосєво». Вид покриття - асфальтобетонне. Дорожнє покриття для 2 напрямків, шириною 12 м, число смуг для руху в напрямку огляду 2, їх ширина 6,0 м, число смуг для руху назустріч напрямку огляду 2, їх ширина 6,0 м. На проїжджій частині нанесена «Суцільна смуга». До проїжджої частини примикають: праворуч та ліворуч - кучугури снігу. Далі за кучугурами снігу праворуч та ліворуч - лісосмуга. Ділянка не регульована. Місце знаходиться у зоні дії дорожнього знаку «Пішохідний перехід». Автомобіль «ВАЗ 2108» розташований в середній частині проїзжджої частини, частково на смузі зустрічного руху. Осип скла розташовано попереду автомобіля. Труп ОСОБА_12 знаходиться біля розподілювальної смуги. Температура повітря -4°С (час 20:50). Автомобіль «ВАЗ-2108» має наступні пошкодження: деформовано передній капот з правого боку в передній частині над фарою, деформовано передня накладка над фарами та решіткою радіатора з правого боку, деформація на передньому крилі в місці кріплення антени, розбито лобове скло з правого боку у вигляді павутиння, розбита права передня фара, права протитуманна фара зірвана з кріплень, на правому склоочиснику відсутня щітка ( т. 2 , а.с.1-9).

Даними, які містяться в протоколі огляду транспортного засобу, а саме: автомобіля «ВАЗ- 2108» реєстраційний № НОМЕР_1 (т.2 , а.с. 13-18).

Даними, зафіксованими у протоколі слідчого експерименту та схемі до нього від 22.02.2017 р., під час проведення якого свідок ОСОБА_13 показала на місці ДТП про обставини за яких вона відбулася і які повністю співпадають з її свідченнями наданими суду (т. 2, а.с. 25-31 ).

Висновком судово-медичної експертизи № 11/241-С/17 від 29 березня 2017 року у якому зазначено, що причиною смерті ОСОБА_12 є відкрита черепно-мозкова травма, у вигляді: ссаден на лобі ліворуч; синціву біляочних ділянках праворуч та ліворуч; забитої рани на голові в тім`яно-потиличній ділянці ліворуч з масивним крововиливом у підлеглі м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні; повного лінійного переламу потиличної кістки та тім`яної і лобної кісток праворуч; повного лінійного переламу передньої черепної ямки праворуч; масивного субарахноїдального крововиливу (крововиливу під м`які мозкові оболонки) на всіх ділянках головного мозку. На момент настання смерті ОСОБА_12 не знаходилась у стані алкогольного сп`яніння (т.2, а.с.25-31).

Висновком судово-медичної експертизи № 17/241-С/17 від 25 квітня 2017 року, відповідно до якого, враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_12 , а також механічні пошкодження транспортного засобу, що вказані в протоколі огляду місця ДТП від 02 лютого 2017 року експерт припустив, що в момент первинного контакту ОСОБА_12 перебувала у вертикальному чи у положенні, близькому до цього, та була обернена лівою передньобічною поверхнею тіла в бік транспортного засобу (правого переднього кута автомобіля), та знаходилась, вірогідно, праворуч від нього. Внаслідок первинного контакту з транспортним засобом в зазначеному положенні, на тілі ОСОБА_12 утворились синці на лівій гомілці, а в подальшому тіло потерпілої контактувало з частинами автомобіля лівою половиною голови (наявність садна в лобній ділянці ліворуч, забитої рани в тім`яно-потиличній ділянці ліворуч, крововиливу в лівий скроневий м`яз, переломів кісток черепа, що бере свій початок з потиличної кістки ліворуч) внаслідок чого, ймовірно, утворилась зазначена у висновку експерта № 11/241-С/17 травма голови, що й призвела до смерті (т. 2, а.с. 32-34).

Висновком судово-медичної криміналістичної експертизи № 180-МК/17 від 19 травня 2017 року, у якому зазначено, що при дослідженні предметів одягу ОСОБА_12 виявлені пошкодження, які утворились в результаті дорожньо-транспортної пригоди, при цьому розриви тканини утворились від перерозтягнення ниток плетіння тканини, розриви по швам - від перерозтягнення ниток швів, різані пошкодження тканини - від дії гострих предметів, що володіють ріжучими властивостями, якими в умовах дорожньо-транспортної пригоди можуть бути уламки скла, потертості тканини брюк - від динамічного контакту з поверхнями транспортного засобу або шорсткою поверхнею дорожнього покриття; лоскутні розриви тканини лицевого шару - від зачеплення об виступаючи деталі та предмети транспортного засобу.

Зважаючи на все, викладене вище, а також локалізацію пошкоджень на трупі постраждалої' (синці на лівій гомілці, садна в лобній ділянці ліворуч, забита рани в тім`яно-потиличній ділянці ліворуч, крововилив в лівій скроневий м`яз, переломи кісток черепа, що бере свій початок з потиличної кістки ліворуч), в момент первинного контакту з транспортним засобом, що рухався, постраждала знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні та була обернена до нього переважно лівою поверхнею тіла (т.2, а.с.35-40).

Висновком комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи № 214-КЕ/376/2017 від 25 травня 2017 року в якому зазначено, що на підставі даних судово-медичної та автотехнічної експертизи, тілесні ушкодження встановленні під час проведення судово-медичної експертизи трупа № 11/241-С/17, на тілі ОСОБА_12 утворилися від дії тупих твердих предметів та явилися наслідком наїзду легкового автомобіля на пішохода в умовах дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02 лютого 2017 року. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_12 та приймаючи до уваги пошкодження на її одязі і взутті, а також механічні пошкодження та нашарування на автомобілі «ВАЗ-2108» р.н. НОМЕР_1 , механізм їх утворення уявляється наступним. В момент первинного контакту пішохід ОСОБА_12 знаходилася у вертикальному або близькому до нього положенні та була обернена лівою бічною поверхнею тіла до передньої правої частини автомобіля «ВАЗ-2108». Внаслідок первинного взаємного контакту на автомобілі «ВАЗ-2108» утворилися пошкодження правої частини переднього бамперу, кронштейну кріплення передньої правої противотуманної фари, правої передньої фари, накладки панелі передка кузову та решітки радіатору, а на тілі постраждалої виникли синці на внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині, на правій гомілці в середній третині, на лівій гомілці по передній поверхні в середній третині та по внутрішній поверхні в верхній третині, садно по внутрішній поверхні правого гомілково-стопного суглобу, крововиливи у м`які тканини правого стегна, внутрішньо-суглобовий розрив зв`язок правого колінного суглобу, що з`єднують стегнову та великогомілкову кістки. У подальшому відбулося падіння тіла пішохода на праву частину капоту автомобіля з подальшим ковзанням по ньому та контактом з правою частиною переднього вітрового скла. Внаслідок цього на автомобілі «ВАЗ-2108» утворилися пошкодження правої частини капоту з виникненням нашарування чорного кольору та пошкодження переднього вітрового скла у вигляді радіальних та концентричних тріщин в його правій частині, а постраждалою були отримані садна в лобній ділянці ліворуч, синці в навколоочних ділянках з обох сторін; забій легенів у вигляді крововиливів в прикореневі їх ділянки, крововиливи у вінцеву зв`язку печінки; лінійний вертикально розташований перелом лобкової кістки. Потім тіло ОСОБА_12 було скинуто на дорожнє покриття з ударом та ковзанням по ньому, за рахунок цього на тілі ОСОБА_12 утворилися відкрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійного перелому потиличної, тім`яної та лобної кісток праворуч з переходом на передню черепну ямку справа, масивного крововиливу під м`які мозкові оболонки на всій поверхні головного мозку та наявністю забійної рани на волосяній частині голові в тім`яно-потиличній ділянці з масивним крововиливом у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в цій області; множинні садна на тильній поверхні обох кистей (т.2, а.с. 41-57).

Висновком автотехнічної експертизи № 99/17 від 21.03.2017 року, відповідно до якого на час експертного дослідження та до ДТП робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «ВАЗ-2108» р.н. НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на їх вихідні параметри (т.2, а.с.58-67).

Висновком автотехнічної експертизи № 198/17 від 30 березня 2017 року, у якому зазначено, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-2108» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_11 , мав технічну можливість запобігти виникненню події даного ДТП шляхом виконання вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України. В діях водія ОСОБА_11 , вбачаються невідповідності вимогам п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП (т.2, а.с.68-70).

Даними, які містяться у відповіді на запит слідчого, наданою КП «Міськсвітло», з якої слідує, що на час ДТП, ділянка проїжджої частини де вона відбулася працювало зовнішнє освітлення (т.2, а.с.81).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_12 .
Обставин які б пом`якшували або обтяжували покарання ОСОБА_11 судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_11 покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відношення обвинуваченого, до скоєного, а саме те, що він не розкаявся, після ДТП не намагався згладити свою провину перед близькими загиблої ОСОБА_12 та разом з цим дані про особу обвинуваченого, який працює, має постійне місце проживання, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні мати ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та є її єдиною дитиною, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом.

Під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_11 та його захисником заявлено клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією, на підставі пункту «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - оскільки у нього є мати ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій на день набрання цим Законом чинності виповнилося 72 роки і у неї більше немає дітей окрім нього.

Існування зазначеної обставини підтверджено наданими стороною захисту належними документами (т. 1, а.с. 101-105, т.2, а.с.118).

Пунктом «є» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» (набрав чинності 07 вересня 2017 року), передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, зокрема, осіб визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом мали одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 цього Кодексу є тяжким, проте характеризується необережною формою вини.

Передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» заборон для застосування амністії у справі не встановлено.

Разом із тим, відповідно до ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні», особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом.

Виходячи з системного аналізу наведених правових норм застосування чи не застосування амністії до додаткового покарання є правом, а не обов`язком суду, реалізація якого належить до його дискреційних повноважень.

З урахуванням грубого порушення ОСОБА_11 правил дорожнього руху, що призвело до тяжких наслідків і відсутності каяття, суд вважає, що це несе потенційну небезпеку для життя та здоров`я інших осіб та не вбачає підстав для звільнення його від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Реалізація такого заходу примусу, на переконання суду, є необхідною для реалізації передбаченої ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України мети спеціальної превенції запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів.

За таких обставин, ОСОБА_11 слід звільнити від відбування тільки основного покарання на підставі акту амністії.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши надані потерпілими докази в обґрунтування вимог за позовами заявленими у кримінальному провадженні, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_11 на його користь 100250 грн. на відшкодування матеріальної шкоди і 300000 грн. на відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_11 на користь кожного з них по 300000 грн. на відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_11 на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 1674 грн. 77 коп. та 300000 грн. на відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди суд вважає, що матеріальна шкода йому повинна бути відшкодована у розмірі 13062 грн. 54 коп., оскільки даний розмір підтверджується наданими чеками та дані витрати безпосередньо пов`язані з організацією та проведенням поховання загиблої ОСОБА_12 та поминальними обідами. Позовна вимога ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з наданих товарних чеків, дані витрати були понесені на придбання ліків, доказів того, що вони знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з ДТП, яка мала місце 02 лютого 2017 року суду не надано.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, оціненої кожним з потерпілими в грошовому виразі в сумі 300000 грн., суд враховуючи об`єм та характер спричинених потерпілим внаслідок загибелі близької їм людини, моральних і фізичних страждань, з урахуванням змін у суспільних відносинах та житті, доведених суду в обґрунтування розміру грошової компенсації моральної шкоди, суд з урахуванням розумності та справедливості вимоги, вважає підлягає частковому задоволенню на суму 200000 грн., на користь кожного з потерпілих, які підлягають стягненню з ОСОБА_11 .

Судові витрати: за проведення судової авто-технічної експертизи № 5460 від 25.04.2017 року на суму 3095,00 грн., виконаної ХНДІСЕ ім.. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса; судової автотехнічної експертизи №198/17 від 30.03.2017 року на суму 1055 грн. 52 коп., виконаної ХНДЕКЦ МВС України; судової автотехнічної експертизи № 99/17 від 21.03.2017 року на суму 1400 грн. 36 коп., виконаної ХНДЕКЦ МВС України підлягають стягненню з ОСОБА_11 в дохід держави.

Питання про речовий доказ вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, ст.ст.1166, 1167, 1187 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі пункту «є» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_11 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років звільнити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 13062 грн. 54 коп., на відшкодування моральної шкоди 200000 грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 200000 грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 200000 грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 200000 грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи № 5460 від 25.04.2017 року в сумі 3095,00 грн., виконаної ХНДІСЕ ім.. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса; судової автотехнічної експертизи №198/17 від 30.03.2017 року в сумі 1055 грн. 52 коп., виконаної ХНДЕКЦ МВС України; судової автотехнічної експертизи № 99/17 від 21.03.2017 року в сумі 1400 грн. 36 коп., виконаної ХНДЕКЦ МВС України.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2017 року на автомобіль ВАЗ-2108 р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , залишити без змін до виконання вироку в частині цивільних позовів.

Речові докази, а саме: особисті речі ОСОБА_12 , які знаходяться на зберіганні в камері схову відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області після набрання вироком законної сили знищити.

Копію вироку вручити прокурору і засудженому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1