Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________07.09.2018
Справа № 490/4444/18
н/п 1-кп/490/569/2018
У Х В А Л А
07 вересня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

під час судового розгляду на підставі обвинувальних актів, складених за результатами досудового розслідування обставин кримінальних проваджень №№ 0001989 та 0001901, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, зі слів має на утриманні малолітню дитину, має повну загальну середню освіту, не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 35 240 грн. та з покладенням у разі внесення застави обов`язків не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну місця проживання та/або роботи, здати для зберігання слідчому паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 10 вересня 2018 року.

Як випливає зі змісту ст. 331 КПК України, до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час розгляду вказаного питання прокурор висловив позицію щодо необхідності продовження вказаного строку на 60 діб, яке обґрунтовував тим, що передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати та не зменшилися і, з урахуванням особи обвинуваченого, цим ризикам інший запобіжний захід, менш суворий ніж тримання під вартою не здатний запобігти.

Обвинувачений та захисник проти продовження строку тримання під вартою заперечували, посилаючись на те, що ризик вчинення ОСОБА_4 нових злочинів значно зменшився, оскільки, перебуваючи під вартою він перестав вживати наркотики, а тому вважали можливим запобігти наявним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу менш суворого ніж тримання під вартою.

Вислухавши доводи учасників процесу з вказаного питання, вивчивши надані документи, суд дійшов наступного.

Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.

Застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахувала те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину середньої тяжкості, не працює, в іншому кримінальному провадженні 21 травня 2018 року до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, проте ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні ним 22 травня 2018 року нового корисливого кримінального правопорушення.

Враховуючи ці обставини слідчий суддя прийшла до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме щодо високого ступеню ймовірності того, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 , який не працює та не має іншого законного джерела доходів, буде переховуватися від суду та вчинить нові корисливі злочини.

Станом на теперішній час обставини, враховані слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зникли. Відповідно, зазначені вище ризики станом на теперішній час не зменшилися, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим.

Таким чином, прокурором під час розгляду вказаного питання доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого запобіжних заходів, менш суворих ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку його тримання під вартою.

Відповідно, клопотання сторони захисту про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший - відмовити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою від 24.05.2018 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 , та з покладенням у разі внесення застави до закінчення цього кримінального провадження обов`язків, визначених тією ж ухвалою слідчого судді - продовжити до 04 листопада 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий: