Справа № 367/527/17
Провадження №1-кп/367/145/2018
УХВАЛА
Іменем України
14 серпня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданнів приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 212 ч. 3, 366 ч. 1 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.12.2012 року за № 0000048, -

встановив:

17.11.2017 року до Ірпінського міського суду Київської області з Апеляційного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 212 ч. 3, 366 ч. 1 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду в судовому засіданні, зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання обвинуваченого та свідків.
Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки формулювання обвинувачення містять суперечності та неконкретизованість.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 , просили його задовольнити.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, доданідо нього додатки, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).

Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Як вбачається з обвинувального акту складеного прокурором 19.01.2017 р. у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 212 ч. 3, 366 ч. 1 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.12.2012 року за № 0000048, вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, а ті обставини, які викладені, не узгоджені між собою та мають суперечності одна одній. Також в даному обвинувальному акті пред`явлене обвинувачення не було сформулювано належним чином, оскільки обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, містить істотні недоліки, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретними та не зрозумілими.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 у період: грудень 2009 року - серпень 2010 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), в порушення вимог чинного податкового законодавства, бажаючи уникнути виконання зобов`язань перед бюджетом та передбачаючи настання суспільно-небезпечних, шкідливих наслідків у вигляді ненадходження до бюджету грошових коштів, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, створив документальну видимість проведення господарських операцій та забезпечив включення до податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «НВП «Енергогазпром» та додатків до неї податкового кредиту з ПДВ, усвідомлюючи відсутність фактичного здійснення постачання товарів від ТОВ «Енерго-Імпекс-Софт» (), та неправдивість даних внесених до податкової звітності, ухилився від сплати податків.

Однак, прокурор не встановив точний період скоєння інкримінованого обвинуваченому злочину, не зазначив, чи виділено в окреме провадження справа відносно невстановлених осіб з якими ОСОБА_6 за попередньою змовою вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Також, прокурор зазначив, що переслідуючи свою злочинну мету, направлену на незаконне ухилення від сплати податку на додану вартість, заздалегідь не маючи на меті купівлю товару, а виключно з метою завищення податкового кредиту з ПДВ та витрат підприємства пов`язаних з виконанням умов договору №756 від 07.12.2009 р. щодо постачання системи, ОСОБА_7 в невстановленому слідством місці у період січень-серпень 2010 року, організував внесення завідомо неправдивих відомостей щодо наявності фінансово-господарських взаємовідносин та нібито реалізацію товарів від ТОВ «Енерго-Імпекс-Софт» на адресу ТОВ «НПВ «Енергогазпром» до первинних документів з метою їх подальшого використання у бухгалтерському та податковому обліку ТОВ «НПВ «Енергогазпром». Однак, прокурор також не встановив точний період скоєння інкримінованого обвинуваченому злочину та не зазначив найменування зазначених первинних документів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором не було дотримано вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі конкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та які відображають усі фактичні обставини скоєння обвинуваченим злочинів, у яких він обвинувачується.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 110, 291, 314, 315, 376 КПК України суд, -

ухвалив:

Повернути прокурору обвинувальний акт кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.12.2012 року за № 0000048 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 212 ч. 3, 366 ч. 1 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 судом не обирається.

Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом 10 днів.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1