Провадження № 1-кп/744/69/2018
Єдиний унікальний № 744/1306/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000062 від 24 квітня 2018 року у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , згідно відомостей обвинувального акту раніше судимого:

1)30.11.2016 Семенівським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт;

2)13.06.2017 Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України до покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці 15 (п`ятнадцять) днів,

за даними обвинувального акту судимості не зняті та не погашені,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_4 » за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Через неповноту наведених в обвинувальному акті відомостей, зокрема, відсутність належного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, а також невідповідність анкетних відомостей про обвинуваченого судом на обговорення учасників судового провадження, котрі прибули у підготовче судове засідання, поставлене питання про можливість повернення вказаного обвинувального акту прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні із приводу поставленого на обговорення судом питання висловив думку про те, що він заперечує проти повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_4 » у підготовчому судовому засіданні висловив думку про те, що він не має істотних заперечень проти повернення обвинувального акту прокурору.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокуророві за наступних обставин.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України суд у підготовчому судовому засіданні вправі постановити ухвалу про повернення обвинувального акту прокуророві, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, обумовленим положеннями ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт, поряд з іншим, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Тобто, в обвинувальному акті повинні міститися достатні відомості про обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, про подію кримінального правопорушення, а саме про вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Якщо за обвинувальним актом мова йде про незаконне заволодіння майном, яке не вилучене з цивільного обігу, то в ньому обов`язково повинні бути наведені дані про грошовий еквівалент вартості такого майна (аж до наведення даних про вартість конкретно визначених малоцінних речей у розмірі у певних випадках 00 гривень 00 копійок, оскільки нуль є натуральним числом).

Втім, за обвинувальним актом вартість інкримінованого ОСОБА_4 майна повністю не зазначена, оскільки у фабулі обвинувачення відомості у грошовому еквіваленті про вартість радіоприймача радянського виробництва відсутні.

При цьому зазначення відомостей, що радіоприймач не становить матеріальної цінності для потерпілого не є даними про встановлення вартості цієї речі, адже виключно суб`єктивне ставлення потерпілого до ціни предмета не може бути його вартістю.

Тому за обвинувальним актом обвинувачення ОСОБА_4 не є конкретним.

Натомість у міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи (рішення «Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду з прав людини у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність не формального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Отже, «обвинувачення» за обвинувальним актом має бути конкретним, а його неконкретність істотно зашкоджує праву на захист обвинуваченого.

Разом з цим, у підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що по батькові обвинуваченого, наведене в обвинувальному акті як « ОСОБА_5 » не повною мірою відповідає даним документів, що посвідчують особу обвинуваченого.

Зокрема, згідно даних наданого суду обвинуваченим витріпаного паспорта, з якого не можливо візуально виявити чи є у ньому виправлення чи підчистки, по батькові обвинуваченого написане українською мовою начебто як « ОСОБА_6 », а російською « ОСОБА_7 », а за даними військового квитка російською « ОСОБА_8 ».

Воднораз в обвинувальному акті в анкетних даних обвинуваченого наведена дата народження обвинуваченого « ІНФОРМАЦІЯ_2 », хоча за відомостями не повністю відповідного паспорта ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_3 », тобто дата народження обвинуваченого, навіть виходячи з логіки сторони обвинувачення, має бути зазначена як «12.06.1966 року».

Обвинувальний акт також містить непевні дані про будинок, в якому зареєстроване місце проживання обвинуваченого, де вказано, що ОСОБА_4 проживає в «буд. АДРЕСА_1 , однак з відомостей довідки органу місцевого самоврядування, яку суд отримав на запит через не надання обвинуваченим суду документів, які посвідчують його особу, ОСОБА_4 проживає в будинку АДРЕСА_1 (аркуші судового провадження, на яких містяться документи щодо проведеної судом роботи із приводу направлення до різних органів запитів з метою встановлення відомостей про особу обвинуваченого, а також відповіді на запити 23, 24, 27, 28, 32, довідка щодо проживання обвинуваченого 34).

Проте, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт повинен містити правильні анкетні відомості про обвинуваченого, зокрема про його прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання.

Таким чином, через приведені вище прорахунки, допущені стороною обвинувачення, на підставі згаданого вище обвинувального акту призначити судовий розгляд кримінального провадження не убачається можливим. Обвинувальний акт підлягає поверненню прокуророві.

Вирішуючи питання про те, кому конкретно з прокурорів слід повернути обвинувальний акт, адже у кримінальному провадженні призначена чисельна група прокурорів, при цьому обвинувальний акт затверджений не старшим прокурором цієї групи прокурорів, суд вважає за потрібне повернути обвинувальний акт прокуророві, який його затвердив, а саме прокурору Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Постановляючи дану ухвалу, суд не бере до уваги та відкидає зазначені вище доводи прокурора ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні у частині заперечення необхідності повернення обвинувального акту прокуророві, тому що такі доводи ніяким чином не спростовують вимог наведених вище норм Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 2, 5 ч. 2 ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000062 від 24 квітня 2018 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 », «12.09.1966 року» народження, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, унаслідок його невідповідності наведеним вище вимогам Кримінального процесуального кодексу України, повернути прокуророві, який його затвердив, а саме прокурору Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1