Справа №390/322/18
Провадження №1-кп/390/158/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження № 0001610 від 28 листопада 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого початкову загальну освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-04.06.2009 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-26.08.2009 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-19.12.2013 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

-21.10.2014 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст. 395, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільненого 28.09.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 місяць 24 дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин.

В період з 26.11.2017 року по 28.11.2017 року, точної дати слідством не встановлено, в нічний час, ОСОБА_5 , з метою скоєння крадіжки чужого майна прибув до дачного будинку АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, цілеспрямовано, повторно, з корисливих спонукань, розуміючи, що його злочинні дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу з огорожі таємно викрав чотири секції металевого паркану та дві металеві труби, загальною вагою 70 кг., вартість якого згідно довідки ПАТ «Вторинні ресурси» становить 6 грн. 40 коп. за кілограм, на суму 448 грн. З викраденим ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим причинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєному визнав повністю за обставин викладених у обвинувальному акті та пояснив, що обставини вчиненого ним кримінального правопорушення не оспорює, згодний з кваліфікацією його дій. Щиро кається у скоєному, просить суворо не карати.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників провадження, при дослідженні вини обвинуваченого ОСОБА_5 суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Суд роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини справи, які не досліджувались, в апеляційному порядку.

Аналізуючи добуті по справі докази, межі яких судом визначено відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , в межах пред`явленого обвинувачення, підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При обранні покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, та того що ОСОБА_5 вчинив умисний злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте належних висновків для себе не зробив і скоїв умисний корисливий злочин, врахувавши позицію органу пробації щодо наявності небезпеки для суспільства з боку обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_5 неможливо без ізоляції його від суспільства, а тому, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин справи, йому необхідно призначити покарання, відповідно до санкції ч.2 ст.185 КК України, у вигляді арешту.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі - відсутні.

Речовий доказ по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався, під час судового розгляду таких клопотань також не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним по ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді у вигляді арешту строком на чотири місяці

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання засудженого ОСОБА_5 .

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники процесу мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції.

Суддя