Справа № 545/2395/18
Провадження № 1-в/545/560/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.10.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у м. Полтава розглянувши у м. Полтава у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві спільне подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, раніше судимої:
- 26.10.2000 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст. 229-1 ч.2, ст. 229-4 ч.2, ст. 229-5 ч.2, ст. 229-6 ч.2, ст. 42 ч.1, 14 КК України до 7 років позбавлення волі;
- 28.05.2008 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст.185 ч.1,75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- 11.05.2010 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309,75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- 16.09.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 21.10.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнилася 06.09.2012 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 10 місяців 16 днів;
- 02.10.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309,75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 роки;
- 02.12.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309, 71 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 04.03.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
Засудженої: 23.04.2015 року Центрально-міським районним судом м. Кривого рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.307, ч.4 ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Ухвалою Збаражського районного суду Тернопільської області від 26.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 зараховано термін попереднього ув`язнення з 11.07.2014 року по 06.08.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

у с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№16)» та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду із спільним поданням про застосування щодо засуджену ОСОБА_4 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбув встановлені законом 2/3 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що засуджена не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці; вважає, що застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення від покарання є передчасним.

Від засудженої на адресу суду надійшла заява про розгляд його заяви про умовно-дострокове звільнення від покарання без її участі.

Представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі.

З`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання з таких підстав.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Центрально-міським районним судом м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 23.04.2015 року за ч.2 ст.307, ч.4 ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Ухвалою Збаражського районного суду Тернопільської області від 26.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 зараховано термін попереднього ув`язнення з 11.07.2014 року по 06.08.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням, ОСОБА_4 відбула 2/3 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, за час перебування в установі виконання покарань засуджена ОСОБА_4 мала 2 стягнення, які були накладені 16.12.2015 року та 25.11.2017 року.
Як вбачається з характеристик засудженої, які знаходяться в матеріалах особової справи, зокрема, від 16.08.2017 року (с.172), ОСОБА_4 характеризується негативно, схильна до створення конфліктних ситуацій, роботи по благоустрою установи виконує, але під наглядом представників адміністрації. Згідно з протоколом № 19 від 16.08.2017 року (с.181) комісією Надержинщинської виправної колонії №65 постановлено відмовити в подачі матеріалів до суду на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_4 , яка не стала на шлях виправлення. Згідно з протоколом № 19 від 16.08.2017 року комісією Надержинщинської виправної колонії №65 постановлено відмовити в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженої ОСОБА_4 , яка не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці (с.191).

З матеріалів особової справи вбачається, що до засудженого застосовувалось лише 1 заохочення протягом всього періоду відбування покарання, а саме : за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 04.06.2018 року.

Таким чином, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дає підстави вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні спільного подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1