Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2896/18
Провадження № 1-в/711/237/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ЧВК-62 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючого його тим, що для цього є всі необхідні підстави.

В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції, засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник адміністрації ЧВК-62 ОСОБА_4 щодо можливості застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поклалася на розсуд суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці протягом всього строку відбування покарання не довів своє виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , висновок представника адміністрації ЧВК-62 ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений: вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.05.2015 року за ч. 3 ст. 297 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.04.2012 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки, та остаточно визначено до відбуття п`ять років один місяць позбавлення волі. Даним вироком запобіжний захід ОСОБА_5 змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислюється з 06.05.2015 року.

Даний вирок набрав закрої сили 05.06.2015 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк з 30.01.2012 року по 13.04.2012 року та з 06.05.2015 року по 05.06.2015 року (05 місяців 28 днів) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи засуджений ОСОБА_5 відбув більше 2/3 частин призначеного судом строку покарання, але він не довів своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню.
Так, з наданої представником ЧВК-62 та дослідженої в судовому засіданні характеристики на ОСОБА_5 від 27.04.2018 року, вбачається, що він відбуває покарання в ЧВК № 62 з 16.06.2015 року та характеризується позитивно. Порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, стягнень не має. Має три заохочення, наданих правами начальника установи.
Однак дослідженням матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній згідно характеристик від 25.05.2017 року та від 23.06.2017 року характеризувався посередньо (а.с. 31-32, 37-38 особової справи), як такий, що не став на шлях виправлення. Так, з вищезазначених характеристик вбачається, що ОСОБА_5 дотримувався встановлених правил поведінки та розкладу дня установи лише під контролем персоналу установи, на заходи виховного та профілактичного впливу реагував задовільно, робив для себе висновки не завжди; вів пристосовницький спосіб життя. Крім того, з характеристики від 25.05.2017 року вбачається, що останній під час працевлаштування в їдальні установи, виконував обов`язки лише під контролем персоналу установи, а з характеристики від 23.06.2018 року вбачається, що останній уже не працевлаштований на виробництві установи через відсутність бажання працювати, що не свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
Також з наданої на ОСОБА_5 характеристики від 27.04.2018 року вбачається, що 17.11.2016 року адміністративною комісією установи розглядалося питання застосування до ОСОБА_5 пільги, передбаченої ст. 101 КВК України, та було відмовлено в її застосуванні так, як останній не став на шлях виправлення.
25.05.2017 року адміністративною комісією установи розглядалося питання застосування до ОСОБА_5 пільги, передбаченої ст. 82 КК України (заміни невідбутої частини покарання більш м`яким), однак було відмовлено в її застосуванні оскільки останній не став на шлях виправлення.
Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.06.2017 року ОСОБА_5 було відмовлено в задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким так, як останній не став на шлях виправлення.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 06.10.2017 року ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.06.2016 року залишена без змін. При цьому, Апеляційний суд Черкаської області в своїй ухвалі констатував, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, оскільки своєю поведінкою на ставленням до виконання обов`язків у період відбування покарання не засвідчив успішність процесу виправлення і можливість його продовження за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання.
А тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що хоча ОСОБА_5 і не має стягнень, однак його загальна характеристика за весь період відбування ним покарання не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення і перевиховання, і його поведінка та ставлення до праці протягом усього строку відбування покарання не є такими, що можуть слугувати прикладом для інших засуджених та не може бути підставою для задоволення клопотання про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні.
Керуючись ст. 539 КПК України, на підставі ст. 81 КК України, ч. 3 ст. 154 КВК України, суд,
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, засудженому, адміністрації Черкаської виправної колонії № 62 для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1