Справа № 466/6102/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника державної установи

«Личаківська виправна колонія (№30) ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконферензв`язку спільне клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого,

у с т а н о в и в:

вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24 листопада 2015 року ОСОБА_5 був засуджений за ст. 186ч.2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 09 липня 2015 року по 25 грудня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок терміну покарання 09 липня 2015 року, кінець терміну покарання 23 лютого 2019 року.

На день розгляду справи засуджений відбув 03 роки 06 місяців 15 днів. До кінця строку відбування покарання залишилось 06 місяців 16 днів.

Адміністрація державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженому ОСОБА_5 посилаючись на те, що протягом строку відбування покарання засуджений зарекомендував себе позитивно.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою у Львівській УВП-19 порушень вимог режиму утримання не допускав, адміністрацією УВП-19 не заохочувався.

У державну установу «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_5 прибув 13 січня 2016 року. По прибутті працевлаштований не був, однак брав участь у роботах по благоустрою відділення. Порушень вимог режиму утримання не допускав. Адміністрацією установи двічі заохочувався. Підтримує взаємовідносини з засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом колонії. Виконує законні вимоги персоналу установи.

Запевняє, що більше на шлях скоєння злочину не стане, відбув 2/3 строку покарання, на думку адміністрації та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради став на шлях виправлення.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши представника адміністрації виправної колонії ОСОБА_4 в підтримку клопотання, пояснення засудженого, висновок прокурора, який просив задовольнити клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 81 ч.2 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, крім цього неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Так, за вироком Франківського районного суду м. Львова від 30 травня 2012 року ОСОБА_5 звільнявся на підставі Закону України «Про амністію», за вироком вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 травня 2015 року до нього було застосовано іспитовий строк. За ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення більш ніж 5 місяців.

Отже, під час іспитового строку за попереднім злочином, на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий злочин, за який в даний час відбуває покарання в державній установі «Личаківська виправна колонія (№30)».

При цьому суд зазначає, що наявність у засудженого двох заохочень, на думку суду не свідчать про те що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

З характеристики на засудженого вбачається, що 09.02.2017 року адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні вимог ст. 82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення та 26.10.2017 року було відмовлено у застосуванні заохочувальних пільгових норм відповідно до вимог ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

А тому суд вважає, що адміністрація установи не надала достатніх доказів того, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання своїх обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 81 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні спільного клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення прокурор має право подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова, а засуджений протягом семи діб з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1