Провадження №1-кп/523/356/18
03.09.2018 року м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07.08.2017 року подання судді Малиновського районного суду м.Одеси ОСОБА_7 в порядку ст.34 ч.2 КПК України для вирішення питання про передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду - задоволено, обвинувальний акт разом із долученими документами по матеріалам кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направлено до Суворовського районного суду м.Одеси для розгляду по суті.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2017 року вищевказану справу розподілено до провадження судді ОСОБА_1 .
В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання, посилаючись на ті ж підстави, що висвітлені в останньому. Разом з тим, захисник зазначив, що, на його думку, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, адже вирок відносно ОСОБА_9 було скасовано апеляційною інстанцією, якій за даними матеріалами кримінального провадження ні підозра, ні обвинувачення не висувалося, що свідчить про недопустимість вказівки на вчинення обвинуваченими сумісно з ОСОБА_9 кримінальних правопорушень. Також захисник вказав, що формулювання обвинувачення не конкретизовано, не встановлено місце скоєння правопорушення, час, відносно яких осіб, що свідчить про порушення вимог КПК України. В той же час адвокат зазначив, що поняття та форми довідки вагітності на ранній стадії немає, тому вважає, що неможна порушити те, що не визначене законом. Також захисник просив звернути увагу на недопустимість посилання у обвинувальному акті на висновки експертиз, та просив повернути обвинувальний акт прокурору для усунення порушень норм КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримали думку захисника.
Прокурор, що підтримує обвинувачення в суді по даним матеріалам кримінального провадження, в підготовчому судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 , вказав, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам КПК України, підсудність не порушена, та вважав можливим призначити справу до судового розгляду. Разом з тим прокурор зазначив, що було одне кримінальне провадження, ОСОБА_9 підписала угоду про визнання винуватості, прокурор повинен був негайно виділити в інше кримінальне провадження та направити матеріали до суду щодо ОСОБА_9 . Угода була затверджена, однак Апеляційним судом Одеської області рішення першої інстанції було скасовано.
Ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього документами, вислухавши позицію захисника, думку прокурора, та обвинувачених суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.
Однак, всупереч вищезазначених вимог обвинувальний акт, складений 21.12.2016 року старшим слідчим СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , затверджений прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , не відповідає встановленим вимогам закону, адже всупереч положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті при викладенні встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин кримінального провадження слідчим зазначено, щоінкриміновані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кримінальні правопорушення були скоєні за попередньою змовою з ОСОБА_9 , проте згідно обвинувального акту до кримінальної відповідальності притягуються лише ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , відомостей стосовно ОСОБА_9 обвинувальний акт не містить.
Проте, як було встановлено в підготовчому судовому засіданні матеріали відносно ОСОБА_9 було виділено в окреме провадження, укладено угоду про визнання винуватості, яка в послідуючому вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 13.12.2016 року була затверджена. Та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20.06.2017 року вищевказаний вирок суду було скасовано, призначено новий судовий розгляд в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження.
Разом з тим, судом встановлено неконкретизованість та неповноту викладеного в обвинувальному акті обвинувачення. Так, з обвинувального акту, складеного 21.12.2016 року старшим слідчим СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , затвердженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , вбачається, що за одним із епізодів ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що «він діючи умисно в 2013 році, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, підробив офіційний документ, тобто документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію яка підтверджує певний факт, який здатний спричинити певні правові наслідки чи може бути використаний як документ-доказ у правозастосовній діяльності, складений з дотриманням визначеної законом форми у правозастосовній діяльності, складений з дотриманням визначеної законом форми та реквізитів, а саме медичну довідку ЛКК «Жіночої консультації №14» КУ «Міська поліклініка №29», датовану 26.04.2013 року на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.358 КК України».
Аналогічний виклад містить і формулювання обвинувачення за іншими епізодами і щодо ОСОБА_5 , і щодо ОСОБА_6 .
Так, в інкримінованих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень при такому викладі формулювання обвинувачення не вказано місце скоєння злочину, точні дату та час їх вчинення, крім того відсутня конкретизація важливих обставин кримінального правопорушення.
Не вбачається цієї інформації і при викладі фактичних обставин злочинів, які прокурор вважає встановленими. Адже за цим же епізодом в обвинувальному акті зазначено, що «у 2013 році, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, … ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому на даний час досудовим розслідуванням місці…»
Обставини кримінального правопорушення це вчинена дія чи бездіяльність, її наслідки і причинний зв`язок між діянням та наслідками, вік та спеціальні ознаки суб`єкта, його психічне ставлення до вчиненої дії чи бездіяльності та її наслідків, а також місце, час, обстановка, спосіб, засоби, знаряддя вчинення діяння, мета, мотив й особливий психоемоційний стан, якщо вони мали місце.
Тому, формулювання обвинувачення в такому виді, а саме наявність неповноти та неточностей позбавляє можливості як суд, так і самих обвинувачених чітко зрозуміти в чому суть конкретного обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Враховуючи те, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України викладено неповно, містить неточності, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду вищевказаного обвинувального акту, а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є безпідставними.
Згідно положень ст.291 ч.2 п.5 КПК України в обвинувальному акті повинен бути зазначений виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. З врахуванням того, що відповідно до ч.4 ст.291 КПК України надання суду інших документів, ніж передбачено ч.3 ст.291 КПК України, до початку судового розгляду забороняється.
Проте, при складанні обвинувального акту старшим слідчим СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , та при його затвердженні прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , вищевказані вимоги не враховано, адже в обвинувальному акті міститься посилання на висновки судово-почеркознавчих та судово-технічних експертиз, які є в розпорядженні органу досудового розслідування, та до початку судового розгляду кримінального провадження по суті фактично розкриває сутність вказаних доказів обвинувачення й суперечить положенням ч.ч.2, 4 ст.291 КПК України, та у свою чергу свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження судом доказів, що за переконанням суду, є неприпустимим.Викладені вище обставини, а саме розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, що фактично ставить сторону захисту у невигідне у порівнянні зі стороною обвинувачення становище, суперечать принципам рівноправності та змагальності сторін, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 ст.7 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.
Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Рожков проти РФ» від 31.10.2013 року, в якій були встановлені порушення п.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що принцип «рівності зброї» у наданні своїх доказів, тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді, передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище ніж інша сторона.
Окрім цього суд звертає увагу і на те, що статтею 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту при їх розгляді судом, наряду з іншим, повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а положення ст.ст.110, 283 КПК України передбачають, що всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до положень ст.109 КПК України - реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Отже, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен представляти собою повний опис усіх без виключень процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування та містити у собі довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.
До того ж, з реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається чітке визначення наявних речових доказів за матеріалами кримінального провадження, їх прилучення, чіткого переліку, та визначення їх місця зберігання чи можливого передання відповідальній особі на зберігання, відповідно до ст.ст.98, 100 КПК України.
Вищезазначені обставини невідповідності обвинувального акту від 21.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вимогам ч.ч.2, 4 ст.291 КПК України, у контексті приписів ст.ст.2, 7, 9, 22, 23, 109-110, 283 цього ж Кодексу, за своєю сукупністю, визнаються судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які фактично нівелюють принципи безсторонності та неупередженості суду, безпосередності дослідження ним під час судового розгляду кримінального провадження по суті доказів сторін, принципів рівноправності та змагальності сторін, що унеможливлюють призначення до судового розгляду вказаного обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні, а відтак єдиним можливим й законним судовим рішенням, уявляється повернення зазначеного обвинувального акту прокурору для усунення протягом розумного строку виявлених судом суддів недоліків.
Відповідно ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ст.314 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, який може прийняти суд, що не підлягає розширеному тлумаченню, враховуючи необхідність усунення допущених неточностей, недоліків в обвинувальному акті, за таких обставин суд приходить до висновку про неможливість призначення обвинувального акту та його додатків у цьому кримінальному провадженні до судового розгляду, у зв`язку із їх невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а також про необхідність у зв`язку із наведеними фактами істотних порушень вимог КПК України повернення обвинувального акту по матеріалам кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прокуророві для усунення встановлених недоліків, вірного викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.
Керуючись ст.ст.27, 31-33, 291, 314, 315, 369-372, 376 КПК України, суд -
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , що здійснює захист обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акту прокурору для усунення порушень норм КПК України, - задовольнити.
Обвинувальний акт, складений 21.12.2016 року старшим слідчим СВ Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , затверджений 21.12.2016 року прокурором Одеської місцевої прокуратурі №2 ОСОБА_8 , по матеріалам кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.2, 358 ч.3 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.3 КК України, разом із доданими до нього документами повернути керівнику Одеської місцевої прокуратури №2 для усунення недоліків протягом розумного строку.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1