Провадження № 1-кп/760/887/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого- судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника СПД та законного представника обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника : ОСОБА_5
обвинувачених : ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою суду від 05.04.2018 року обвинуваченим ОСОБА_7 ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до двох місяців, тобто 03.06.2018 року.
Суд, розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, виходить з такого.
Згідно вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також просив врахувати дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході може вчиняти інші злочини, свідки не допитані в судовому засіданні, тому може чинити на них тиск, злочин вчинив стосовно малолітньої особи, заподіяну шкоду не відшкодував, тому просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.
Представник СПД,захисник ОСОБА_5 законний представник вказав на недоцільність продовження строку тримання під вартою оскільки він тривалий час перебуває під вартою, допитаний малолітній потерпілий, тому відсутній ризик незаконного впливу на потерпілого, перебуваючи на волі обвинувачений може працювати та відшкодовувати потерпілим завдану шкоду, а тому просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, можливо застосування застави.
Обвинувачений думку захисника підтримав.
Заслухавши думку учасників процесу, судова колегія приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою на строк до двох місяців.
Оскільки судове слідство по кримінальному провадженню тільки розпочато, не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, так як обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України і покарання передбачено у виді позбавлення волі на певний строк; можуть ухилятися від явки до суду; незаконно впливати на потерпілу, а також не допитаних судом свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти нові злочини; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому це дає підстави для продовження їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто до 03.06.2018 року до 18 год. 30 хв. і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Отже, захисником ОСОБА_5 а також обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не доведено, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому суд не вбачає підстав для обрання вказаним обвинуваченим запобіжного заходу більш м`який, ніж тримання під вартою в тому числі і домашній арешт.
Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст.ст. 177, 178, 194, 196, 198, 331 КПК України, суд,-
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, відсутність міцних соціальних зв`язків, він раніше неодноразово судимий в тому числі і за корисливі злочини, тому перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході може вчиняти інші злочини, незаконно впливати на недопитаних свідків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 331 КПК України, колегія
УХВАЛИЛА:
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів, тобто до 27.07.2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1