В И Р О К
Іменем України

03 жовтня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миролюбівка, Житомирського району та області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , який до арешту проживав у АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.09.1994 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 89, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 5 місяців позбавлення волі,
- 04.06.1996 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 143, ст. 117, ч. 1 ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 8 років 4 місяців 4 днів позбавлення волі із конфіскацією майна,
- 26.05.2005 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, невідбута частина якого постановою Бердичівського міськрайонного суду від 27.08.2010 була замінена на покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців 19 днів. Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 15.08.2011 невідбута частина покарання за наведеним вироком замінена на 240 годин громадських робіт,
- 03.09.2012 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
- 11.10.2012 Житомирським районним судом Житомирської області за ст. 395, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі,
- 24.01.2018 постановою Житомирського районного суду Житомирської області встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 297, ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Сімнадцятого червня 2018 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу будинку потерпілого ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , вирішив повторно вчинити крадіжку із приміщення цього будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у цей час та місці обвинувачений ОСОБА_4 , переконавшись у непомітності своїх дій, підійшов до вікна наведеного будинку, відігнув штапики, зняв скло і таким чином проник всередину, звідки таємно, повторно викрав належне потерпілому ОСОБА_6 майно, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа 150 ДС», вартістю 843 грн. 41 коп., мобільний телефон марки «Престіжіо», вартістю 459 грн. 18 коп. із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 50 грн., а також обвинувачений ОСОБА_4 , побачивши паспорт громадянина України, виданий на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , з корисливих мотивів незаконно заволодів ним. У подальшому ОСОБА_4 з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди у загальному розмірі 1302 грн. 59 коп.

Крім цього, 18.06.2018 близько 19 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на сільському кладовищі в с. Миролюбівка, яке відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» є місцем поховання, вирішив вчинити наругу над могилами. З цією метою ОСОБА_4 , нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до місць поховання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та, застосовуючи фізичну силу, масою власного тіла повалив стели пам`ятників місць поховання останніх, тобто здійснив руйнування надмогильних споруд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_10 , яка є матір`ю померлої ОСОБА_7 , на суму 500 грн., ОСОБА_11 , яка є дружиною померлого ОСОБА_8 , на суму 700 грн., а також ОСОБА_12 , який є батьком померлого ОСОБА_9 , на суму 300 грн.

Також, 22.06.2018 близько 00 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 перебував у нетверезому стані у будинку АДРЕСА_1 , де в нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення ряду крадіжок з проникненням у житлові будинки потерпілих.

З цією метою обвинувачений ОСОБА_4 цього ж дня близько 01 год. підійшов до будинку потерпілої ОСОБА_13 по АДРЕСА_4 у цьому ж селі, де, користуючись відсутністю сторонніх осіб, непомітно кулаком розбив скло вікна, через яке проник всередину будинку, звідки таємно, повторно викрав належний потерпілій ОСОБА_13 телевізор марки «Самсунг» вартістю 550 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_4 цього ж дня близько 01 год. 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибув до будинку потерпілого ОСОБА_14 по АДРЕСА_5 , де аналогічним способом проник всередину будинку, звідки таємно, повторно викрав пилосос потерпілого марки «ЛГ» вартістю 710 грн. та, утримуючи його при собі, зник з місця злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду у зазначеній сумі.

Також, цього ж дня близько 15 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у нетверезому стані, прибув у с. Леонівка, Житомирського району, де аналогічним способом проник всередину будинку потерпілого ОСОБА_15 по АДРЕСА_6 , звідки таємно повторно викрав телевізор останнього марки «Еленберг» вартістю 2999 грн., а також пульт, який не представляє для потерпілого матеріальної цінності. У подальшому обвинувачений з місця злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Отже, стороною обвинувачення такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане із проникненням у житло; за ч. 1 ст. 297 КК України як наруга над могилами та за ч. 3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння паспортом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні згаданих злочинів визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які повністю відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів іншими учасниками судового засідання також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим та захисником, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане із проникненням у житло, за ч. 1 ст. 297 КК України як наруга над могилами та за ч. 3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння паспортом.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, а саме, що злочин за ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином, за ч. 1 ст. 297 КК України - злочином середньої тяжкості, а за ч. 3 ст. 357 КК України - невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, систематично вчиняє правопорушення, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів і знову вчинив умисні злочини, один з яких є корисливим, думку потерпілих, які поклались на розсуд суду щодо призначення ОСОБА_4 покарання, а потерпіла ОСОБА_10 просила суворо покарати обвинуваченого, відсутність у потерпілих претензій до обвинуваченого, а також сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, визнання вини та активне сприяння у розкритті злочинів.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення останнім злочинів у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів щодо незаконного заволодіння паспортом і наруги над могилами.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави 2145 грн. витрат на залучення експертів під час проведення судово-товарознавчих експертиз.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

З огляду на особу ОСОБА_4 , з метою запобігання ухилення останнього від відбування призначеного йому за цим вироком реального покарання, суд дійшов висновку про необхідність залишити обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 297 та ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 297 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 23.06.2018, зарахувавши у цей строк час перебування його під вартою у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2145 грн. витрат на залучення експертів під час проведення судово-товарознавчих експертиз.

Скасувати арешт, накладений ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 26.06.2018 та 16.07.2018 на телевізор «Самсунг», пилосос «ЛГ» та на телевізор «Еленберг».

Речові докази, а саме:

- телевізор марки «Самсунг», який переданий потерпілій ОСОБА_13 на зберігання, - повернути останній;

-пилосос марки «ЛГ», який переданий потерпілому ОСОБА_14 на зберігання, - повернути останньому;

-телевізор марки «Еленберг», який переданий потерпілому ОСОБА_15 на зберігання, - повернути останньому.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Потерпілим, які не були присутніми у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: