АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 491/185/18
ВИРОК
Іменем України
31 жовтня 2018 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьєві кримінальне провадження №0000045 відносно обвинуваченої громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, уродженки с.Долинське Ананьївського району Одеської області, зареєстрованої в с.Мар`янівка Ширяївського району Одеської області та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області 22 липня 2009 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не заміжня, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої.

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2018 року біля 14 години 30 хвилин, обвинувачена ОСОБА_4 , проникла на неогороджену територію домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване в с.Долинське Ананьївського району Одеської області, де шляхом вільного доступу, з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, таємно викорала з подвір`я, належний ОСОБА_6 бувший у використанні металевий ящик розміром 35х35 см., вартістю 329 гривень 00 копійок, металевий шестигранник довжиною 50 см., вартістю 27 гривень 36 копійок та п`ять електричних тенів, вартістю 136 гривень 00 копійок кожен на загальну суму 680 гривень 00 копійок, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1036 гривень 36 копійок. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.
В зв`язку з вище наведеним дії обвинуваченої ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину повністю визнала та підтвердила факт скоєння таємного викрадення металевого ящика, металевого шестигранника та електричних тенів. В скоєному щиро кається, збитки відшкодувала. Цивільний позов, заявлений ОСОБА_6 визнає.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причину неявки не повідомив.
Представник потерпілого, діючий на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру (а.с.37-39), в судовому засіданні, під час розгляду справи повідомив, що потерпілому обвинуваченою збитки відшкодовано, будь-які претензії матеріального характеру до обвинуваченої відсутні, просить призначити покарання відповідно до закону. Просить задовольнити цивільний позов в повному обсязі, а саме стягнути з ОСОБА_4 в рахунок віддшкодування моральної шкоди 3000 гривень та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2500 гривень.
Прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області пояснила, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, при цьому враховуючи те, що обвинувачена активно сприяла розкриттю злочину, щиро кається, вважає за можливе призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі та при призначенні міри покарання застосувати ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік, з обовязками відповідно до ст.76 КК України. Проти задоволення цивільного позову не заперечує.
Від представника Ананьївського районного відділу пробації надійшли матеріали досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_4 із викладенням матеріалів та висновком органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк ( а.с.32-33).
Враховуючи показання обвинуваченої ОСОБА_4 та пояснення представника потерпілого, а також те, що вони не оспорюють фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним і суд обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням доказів, які характеризують обвинувачену, при цьому прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області проти цього не заперечила та підтвердила, що наслідки ч.3 ст.349 КПК України їй також зрозумілі.
Суд дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно зі ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно зі ст.67 КК України, відсутні.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, особу винної, а також обставини, що пом`якшують покарання, і вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, в межах визначених санкцією інкримінованої статті.
Водночас, приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, визнала повністю свою вину, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 без відбування покарання та ізоляції від суспільства, а тому можливо застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.
При вирішенні цивільного позову, пред`явленого потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 3000 гривень в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди, суд керується положеннями ч.1 ст.1167 ЦК України, у відповідності до яких моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, із вказаних норм права випливає, що шкоду, завдану потерпілому ОСОБА_6 , повинна відшкодувати обвинувачена ОСОБА_4 , яка вчинила кримінальне правопорушення, в результаті якого і виникла у потерпілого моральна шкода, її вина повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом. Як було наведено вище, обвинувачена ОСОБА_4 визнає цивільний позов потерпілого.
Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову, суд виходить з того, що положення ч.1 ст.23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 ч.2 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
В свою чергу положення ч.3 ст.23 ЦК України передбачають, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року із послідуючими змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного життя. Суд при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди повинен врахувати стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.
Внаслідок крадіжки належного йому майна, потерпілий ОСОБА_6 переніс психологічні страждання в зв`язку з втратою звичного нормального способу життя. Тому, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, характер та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 , їх наслідки й інші негативні впливи, а також визнання обвинуваченою заявлений цивільний позов потерпілого в повному обсязі, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 витрати на правову допомогу підтверджені квитанцією від 28 травня 2018 року за №11 в розмірі 2500 гривень.
Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.
Речові докази, відповідно до вимог ст.100 КПК України повернути потерпілому.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 366-371, 373, 374, 376, 394 ч.2, 395, 532КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
У відповідності із п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом одного року випробувального терміну:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У відповідності із п.2 ч.2 ст.76 КК України додатково зобов`язати ОСОБА_4 протягом трьох років випробувального терміну:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Міра запобіжного заходу засудженій ОСОБА_4 не обиралась.
В силу положень ст..165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 31 жовтня 2018 року.
Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування відсутні.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України та вважати повернутими власнику за належністю.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити та стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та мешканки АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області 22 липня 2009 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця с.Долинське, Ананьївського району, Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 07 жовтня 1998 року, моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_7