Код суду 233 Справа № 233/4658/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представників потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000796 від 24 липня 2018 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, розлученого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, але працюючого за договором у приватної особи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_7 01 липня 2018 року, приблизно о 16.40 год, керуючи на достатніх правових підставах технічно справним автомобілем марки «DAEWOO FSO LANOS TF69Y СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїжджій частині вул. Ємельянова м. Костянтинівка Донецької області з боку вул. О. Тихого в напрямку пр. Ломоносова, діючи в порушення вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, які регламентують: п.12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п.12.4. - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.; п.12.9. Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил, належним шляхом не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо-транспортної події, рухаючись зі швидкістю 87-91 км/год у межах населеного пункту, під час виникнення небезпеки для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_4 , яка почала змінювати напрямок свого руху повертати ліворуч, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу і в районі перетину вул. Ємельянова з вул. Маріупольською м. Костянтинівка Донецької області скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 . В момент зіткнення автомобіль марки «DAEWOO FSO LANOS TF69Y CПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , контактував передньою частиною кузова з заднім колесом велосипеда марки «HACKER-26 AVANTI», під керуванням ОСОБА_4 .
В результаті вказаної дорожньо-транспортної події велосипедист ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому виростка великогомілкової кістки лівої гомілки, гемартроз лівого колінного суглобу, садна лівого колінного суглобу та лівого плеча, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потребують для свого лікування термін більш ніж 21 день.
Допущені водієм ОСОБА_7 порушення вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9«б» Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно-небезпечними наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за цим вироком визнав та пояснив, що 01 липня 2018 року біля 16.40 год. він на автомобілі рухався по вул. Ємельянова м. Костянтинівка з боку «Інтернату» в напрямку пр. Ломоносова, зі швидкістю, що перевищує 50 км/год, але значно меншою ніж 90 км/год. Попереду у попутному напрямку біля правого бордюрного каменя їхала дівчина на велосипеді. Він почав її об`їжджати, але не доїжджаючи до перехрестя з вул. Маріупольською, дівчина, не показуючи наміру здійснити маневр, різко повернула ліворуч, і він не встиг зреагувати і скоїв зіткнення. Зіткнення сталося по центру дороги лівою передньою стороною його автомобіля з лівою стороною заднього колеса велосипеда. Велосипедистка впала на лобове скло його автомобіля, потім на асфальт. Він викликав лікарів і поліцію. Не заперечує своєї провини у вчиненні даної ДТП, але вважає, що велосипедистка теж порушила Правила дорожнього руху і її дії також призвели до ДТП. Цивільний позов визнав частково: матеріальний збиток, окрім палива та придбання бандажу; моральну шкоду не більше 5 тисяч грн. Потерпілій сплатив 1 тисячу грн. в рахунок відшкодування матеріального збитку. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_7 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- потерпіла ОСОБА_4 повідомила у судовому засіданні, що 01 липня 2018 року близько 16.30 год. вона рухалася на велосипеді ближче до правого краю проїзної частини по вул. Ємельянова м. Костянтинівка з боку «Інтерната» в напрямку пр. Ломоносова і нікуди не мала наміру повертати. Дорожнє покриття було сухе. В районі перехрестя з вул. Маріупольською вона повернула голову ліворуч через ліве плече, щоб подивитися, чи є позаду автомобілі, і, побачивши автомобіль, повернула голову, і далі нічого не пам`ятає. Пам`ятає тільки, що опинилася на асфальті. З приводу отриманих травм вона лікувалася і понесла матеріальні витрати. Також внаслідок травмування у ДТП їй було спричинено моральну шкоду. Цивільний позов підтримала у повному обсязі. Обвинувачений відшкодував 1 тис. грн. матеріального збитку.
Наведені вище пояснення потерпілої є послідовними, узгоджуються і підтверджуються іншими доказами:

- протоколом огляду місця ДТП від 01 липня 2018 року, у ході якого була оглянута ділянка місцевості по вул. Ємельянова м. Костянтинівка Донецької області (в районі перехрестя з вул. Маріупольською), та зафіксована обстановка вчиненої дорожньо-транспортної пригоди (наїзд на велосипедиста) за участю автомобіля марки «DAEWOO FSO LANOS TF69Y CПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 ;
- протоколом огляду транспортного засобу від 01 липня 2018 року, у ході якого був оглянутий автомобіль марки «DAEWOO FSO LANOS TF69Y CПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та зафіксовані механічні пошкодження на передній частині даного автомобіля;
- протоколом огляду транспортного засобу від 01 липня 2018 року, у ході якого був оглянутий велосипед марки «HACKER-26 AVANTI», та зафіксовані механічні пошкодження даного велосипеду;
- висновком судово-медичної експертизи № 99 від 14 серпня 2018 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_4 були такі тілесні ушкодження: закритий перелам виростка великогомілкової кістки лівої гомілки, гемартроз лівого колінного суглобу, садна лівого колінного суглобу та лівого плеча, які утворилися внаслідок дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини рухомого автомобіля та дорожнє покриття, можливо у термін та за обставин, указаних в ухвалі, та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючі для свого лікування термін більш ніж 21 день;
- висновком судової транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи № 3364-3371 від 23 серпня 2018 року, відповідно до якого: з трасологічної точки зору місце наїзду автомобіля «DAEWOO FSO LANOS TF69Y СПГ» на велосипедиста знаходилось на початку зафіксованих слідів юзу від колеса велосипеда. В умовах даної події сліду гальмування 39,2 м по проїзній частині, відповідала швидкість руху автомобіля «DAEWOO FSO LANOS TF69Y СПГ», значення якої визначається рівною 87,0-91,0 км/год. В умовах даної дорожньої обстановки водій автомобіля «DAEWOO FSO LANOS TF69Y СПГ» р/н НОМЕР_3 ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності до вимог підпункту «б» пункту 12.9, п. 12.4, п.12.3, Правил дорожнього руху України. У розглянутій дорожній обстановці водій автомобіля «DAEWOO FSO LANOS TF69Y СПГ» р/н НОМЕР_3 ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти наїзд на велосипедиста шляхом належного виконання нормативних вимог підпункту «б» пункту 12.9, п. 12.4, п.12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «DAEWOO FSO LANOS TF69Y СПГ» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам підпункту «б» пункту 12.9, п. 12.4, Правил дорожнього руху, при цьому указані невідповідності знаходились в причинному зв`язку з насталою подією. В умовах даної дорожньої обстановці велосипедист ОСОБА_4 повинна була діяти у відповідності до вимог п.п. 9.2 б); 9.4; 10.4; 10.1 Правил дорожнього руху України. У розглянутій дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_4 мала технічну можливість запобігти подію шляхом належного виконання нормативних вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації в діях ОСОБА_4 вбачається невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які знаходились в причинному зв`язку з насталою подією.
Суд вважає вищеописані досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб вчинення обвинуваченим злочину, поведінку обвинуваченого і потерпілої, що передували події та під час події, а також поведінку обвинуваченого після події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачений, дотримуючись вимог п. 12.3, 12.4, 12.9«б» Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста і його дії знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Обставин, які б вказували на отримання потерпілою тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновком експертизи та цим вироком спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України, так як він порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 раніше не судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно; у скоєному щиро розкаявся; має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд вважає щире каяття у скоєному.
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, а саме відсутності обставин, що обтяжують покарання, та за наявності обставини, що пом`якшують покарання, а також невідповідності дій потерпілої вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які знаходились в причинному зв`язку з насталою подією, враховуючи те, що у результаті злочинної недбалості обвинуваченого не наступили тяжкі наслідки, суд не знаходить мотивів, за якими міг би застосувати до ОСОБА_7 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, що узгоджується з вимогами ст. 65 КК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді штрафу, оскільки останній має дохід, без позбавлення права керувати транспортними засобами, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, наслідків вчиненого, щирого каяття та висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, в якому вона просила стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_7 : у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та ушкодженням здоров`я (витрати на лікування - 5316,50 грн., вартість пошкодженого майна - 3670,00 грн.) 8986,50 грн.; у відшкодування моральної шкоди 15000,00 грн.; у відшкодування витрат на правову допомогу 5000,00 грн.
За правилами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Суд вважає, що потерпілою підтверджено обґрунтовані витрати, пов`язані з лікуванням та пошкодженням майна, на суму 8205,57 грн. (по чеках, за виключенням вартості палива). Також суд враховує суму 1000,00 грн., сплачену обвинуваченим потерпілій у відшкодування матеріального збитку.
Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд при визначені розміру моральної шкоди враховує характер та обсяг страждань потерпілої, конкретні обставини справи і наслідки, що наступили, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, необхідність продовження лікуватися, а тому приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені витрати.

Суд вважає, що потерпіла ОСОБА_4 надала суду документальне підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн., які є процесуальними витратами в розумінні ст. 118 КПК України і підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відомостей щодо речових доказів суду стороною обвинувачення не надано.
Витрати на залучення експертів (проведення судової автотехнічної експертизи № 3364-3371 від 23 серпня 2018 року) у розмірі 4576,00 грн., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -
у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 4250,00 грн.), без позбавлення права керування транспортними засобами.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 :
- у відшкодування матеріальної шкоди 7205 (сім тисяч двісті п`ять) грн. 57 коп.;
- у відшкодування моральної шкоди 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.;
- у відшкодування витрат на правову допомогу 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.,
а всього 27205 (двадцять сім тисяч двісті п`ять) грн. 57 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Відомостей щодо речових доказів суду стороною обвинувачення не надано.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення судової автотехнічної експертизи № 3364-3371 від 23 серпня 2018 року) 4576,00 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя