АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/3026/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/443/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження № 0004643 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 15 серпня 2017 року у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком, ОСОБА_9 засуджений за ч.1 ст.122 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку, ОСОБА_9 08.06.2016 близько 21.00 год., перебуваючи біля двору будинку № 14 по вул. Люсінській в м. Харкові, на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, кулаком правої руки задав одного удару ОСОБА_7 в ділянку нижньої щелепи зліва.

В результаті злочинних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно травму нижньої щелепи у вигляді перелому тіла на рівні 42.43 зубів зі зміщенням та в ділянці кута зі зміщенням. Дана травма виникла від ударної дії тупого предмету та відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад трьох тижнів (21 день).
В апеляційній скарзі прокурору кримінальному провадженні просить вирок суду першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_9 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині застосування ст.75 КК України та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості. Просить постановити новий вирок, призначивши ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. В обґрунтування посилається на те, що ОСОБА_9 скоїв злочин середньої тяжкості, збитки не відшкодував. Висновок суду про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства судом не обґрунтовано.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить вирок скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на те, що вирок суду відносно ОСОБА_9 є незаконний, необґрунтований, невмотивований та такий, що підлягає скасуванню через порушення норм кримінального-процесуального закону, неповноту судового розгляду, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, призвели до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Суд, визнав недоцільним досліджувати докази по справі та розглянув її в порядку ч.3 ст.349 КПК України, що привело до порушення його прав, оскільки йому не були зрозумілими його права, які особисто йому, ніким не роз`яснювались. Суд не запропонував йому підготувати цивільний позов, та не надав часу для його підготовки. Рішення про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання невмотивоване, дані про його особу судом належним чином не досліджувались.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, думку потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію та частково підтримав апеляцію прокурора щодо м`якості призначеного покарання, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 ,які заперечували проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні злочину ніким не оспорюються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку послався на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, вперше вчинив злочин,на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, щиро покаявся та вибачився перед потерпілим. Разом із тим суд не зазначив в мотивувальній частині вироку який вид покарання у межах санкції ч.1 ст.122 КК України він вважає доцільним призначити обвинуваченому, проте вказав про необхідність правил ст. 75, 76 КК України, оскільки дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Суд не зазначив у вироку які саме дані про злочин, особу та інші обставини дозволили дійти такого висновку. Таким чином рішення суду про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням належним чином немотивоване. Тому заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги потерпілого в цій частині та прокурора.
Колегія суддів звертає увагу, що визначаючи ступінь тяжкості даного злочину, суд обмежився лише класифікацією його відповідно до ст.12 КК України, залишивши поза увагою його конкретні особливості нанесення обвинуваченим удару потерпілому в нижню щелепу із такою силою, що призвела до її перелому та зміщенню, наслідком чого став тривалий розлад здоров`я , яке вимагало від потерпілого значних зусиль та додаткових витрат на оперування та лікування, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку даного кримінального правопорушення, яке посягало на одну з найвищих соціальних цінностей суспільства здоров`я особи.
Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , які містяться у справі ( а.с.25-28) на думку колегії суддів не містять тих позитивних соціальних, фізичних, психічних елементів характеристики особи, які б з урахуванням тяжкості даного конкретного злочину та інших обставин дозволяли дійти висновку , що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Тому колегія суддів вважає неправильним звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного у виді обмеження волі покарання з випробуванням.

Разом із тим , призначене вироком суду покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців при зазначених даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючої обставини - щирого каяття,та відсутності обтяжуючих обставин, на думку колегії суддів за своїм розміром є явно несправедливим через суворість. З огляду на це не заслуговують на увагу доводи прокурора про необхідність застосування більш суворого виду покарання - позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги потерпілого про істотне порушення його прав не підтверджені матеріалами провадження , оскільки під час судового розгляду він одержав пам`ятку про права та обов`язки, але не скористався своїм правом пред`явити цивільний позов до початку судового розгляду відповідно до вимог ст. 128 КПК України. Разом із тим , потерпілий ОСОБА_7 не позбавлений права пред`явити такий позов в порядку цивільного судочинства.

З огляду на все викладене, апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, а вирок суду - скасуванню в частині призначеного покарання на підставі п.4 ч.1 ст. 409 КПК України з ухваленням на підставі п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України нового вироку.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, відповідно до положень ст. 65 КК України, колегія суддів враховує середню ступень тяжкості даного злочину та конкретні обставини його вчинення і наслідки для потерпілого, особу обвинуваченого, який раніше не був судимий , розлучений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність пом`якшуючої обставини щирого каяття та відсутність обтяжуючих обставин.

Санкція ч.1 ст. 122 КК України нарівні з обмеженням волі та позбавленням волі передбачає більш м`який вид покарання виправні роботи, яке засуджений відбуває тільки за місцем роботи. ОСОБА_9 не надано даних про його офіційне працевлаштування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає , що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі у межах , передбачених санкцією ч.1ст. 122 КК України. На думку колегії суддів, таке покарання є справедливим та при його реальному відбуванні сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 404, 405, 407,409, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги заступника прокурора Харківської області та потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 15 серпня 2017 року у відношенні ОСОБА_9 в частині призначення покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст.122 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня прибуття до виправного центру.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді: