30.10.2018
Справа № 720/611/18
Провадження № 1-кп/720/65/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000062 від 25 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, розведеного, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2016 року за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень, покарання не відбув та штраф по даний час не сплачений, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 19 квітня 2018 року ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, 24 лютого 2018 року приблизно о 20 годині перебуваючи у гостях в квартирі ОСОБА_4 , яка розташована по АДРЕСА_3 , після спільного вжиття алкогольних напоїв із ОСОБА_4 , виходячи з квартири останнього та впевнившись, що його дії є непоміченими для інших осіб, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав дубльонку марки «Morkands» вартістю 590 гривень, дубльонку без марки 52 розміру чорного кольору вартістю 334 гривні 83 копійок, одну пару чоловічого зимнього взуття чорного кольору без марки вартістю 266 гривень, одну пару зимнього взуття марки «Саламандер» чорного кольору вартістю 1500 гривень, після чого з викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2690 гривень 83 копійок.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

16 квітня 2018 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також кримінального покарання, яке повинен понести обвинувачений. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення між сторонами та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання, яка відповідає санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та підтримав укладену з потерпілим угоду про примирення.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з вищевикладеного, із урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення повторно, суд не визнає обставиною, яка обтяжує його покарання згідно ст. 67 КК України, оскільки вказана обставина є кваліфікуючою ознакою вчиненого ним злочину.

Посилання слідчого в обвинувальному акті на попередні судимості обвинуваченого у період з 2001 по 2006 роки суд вважає безпідставним, оскільки на час вчинення ним даного кримінального правопорушення 24 лютого 2018 року вказані судимості були погашені відповідно до ст. 89 КК України, у зв`язку і чим вказане посилання погіршує становище обвинуваченого та підлягаю виключенню.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений після постановлення відносно нього попереднього вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2016 року за ст. 185 ч. 1 КК України і до повного відбуття призначеного покарання у виді штрафу, вчинив новий злочин, то відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднує невідбуте покарання за попереднім вироком.

Оскільки, попереднім вироком обвинуваченому було призначено покарання у виді штрафу, то відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України його слід виконувати самостійно.

Зважаючи на ухилення обвинуваченого від суду та призначення обвинуваченому міри покарання у виді арешту, суд вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у виді взяття під варту.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Наявні судові витрати по справі відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 16 квітня 2018 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяця.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2016 року за ст. 185 ч. 1 КК України та призначити ОСОБА_5 остаточно до відбування покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяця та штрафу в розмірі 1700 гривень. Покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно з залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 10 години 00 хвилин 30 жовтня 2018 року.

Речові докази по справі: дубльонку марки «Morkands», дубльонку без марки 52 розміру та одну пару чоловічого зимнього взуття чорного кольору без марки, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутими власнику.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз по справі в розмірі 2431 (двох тисяч чотириста тридцять одної) гривні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: