Дата документу 16.04.2015

Справа № 334/2735/15-к
Провадження № 1-кс/334/673/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2013 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 по справі 1-кс/334/1222/2013 було ухвалено рішення про накладення арешту на об`єкт нерухомості: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 - у вигляді застосування заборони на використання майна, а також заборони розпоряджатися цим майном.

08.04.2014 року ОСОБА_3 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту, в якому зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя 19.07.2012 року була встановлена відсутність факту обману ОСОБА_4 при купівлі-продажу спірної квартири за заявою якої і було порушено кримінальне провадження.

Законність рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя 19.07.2012 року перевірена Вищим Спеціалізованим судом України.

На теперішній час, вона як власник, не має можливості розпорядитись своєю власністю, бо квартира перебуває під арештом по кримінальному провадженню, що унеможливлює належним чином користуватися належним їй нерухомим майном.

Сторони до судового засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Дослідивши матеріали клопотання, постанову про закриття кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.12.2012 року за заявою ОСОБА_4 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за № 0002640 щодо заволодіння шляхом обману її квартирою .

Досудове слідство тривало до 21.07.2014 року.

ОСОБА_3 по даній справі не була ні підозрюваною, ні обвинуваченою

Крім того, в той же час в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , вселення та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсною довіреності та визнання недійсним договору дарування від 09.04.2008 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2012 року позов ОСОБА_3 було задоволено, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21.08.2012 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя 19.07.2012 року залишено без змін.

Обставини справи були ретельно дослідженні Вищим Спеціалізованим судом України і ухвалою суду від 25.12.2012 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2012 року та ухвала Запорізького апеляційного суду від 21.08.2012 року залишені без змін.

Тобто, під час розгляду справи в судових інстанціях були підтверджені законні дії ОСОБА_3 під час придбання квартири АДРЕСА_1 , а також її право власності на спірну квартиру.

Крім того, постановою старшого слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 21.07.2014 року кримінальне провадження , внесене до ЄРДР за № 0002640 за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_4 щодо заволодіння шляхом обману її квартирою закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Суд, перевіривши доводи клопотання та дослідивши надані документи в їх сукупності, приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба , тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного 08 серпня 2013 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 по справі 1-кс/334/1222/2013 на квартиру АДРЕСА_1 - задовольнити.

Зняти арешт (заборони) з нерухомого майна-квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 ( ІНН НОМЕР_1 ) на праві власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: піждпис ОСОБА_1 .

Згідно з оригіналом

Ухвала набрала законної сили.

Оригінал ухвали в матеріалах справи № 334/2735/15-к Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1 Секретар ОСОБА_2