КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 09 жовтня 2018 року апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року, відносно

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Брянка Луганської області, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , та застосовано до останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши їй в період часу з 21:00 год. до 07:00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, обставин, що характеризують особу підозрюваної, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення та те, що органом досудового розслідування не доведена неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, прийшов до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_7 , найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор та захисник в інтересах підозрюваної подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року.
При цьому, прокурор просить постановити нову ухвалу про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а захисник нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні запобіжного заходу з підстав, передбачених ч. 2 ст. 194 КПК України.
Апеляційну скаргу прокурор мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконна та необґрунтована, оскільки постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального права та не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення. Зокрема, слідчим суддею не надано належної оцінки доводам прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України. Крім того, слідчим суддею не взято до уваги вимоги п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України та те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за яке, передбачена у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна.

Захисник в апеляційній скарзі вказує, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не було взято до уваги та надано оцінку доказам долученим стороною захисту до матеріалів клопотання. Крім того, стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим у слідчого судді не було підстав, застосовувати будь-який запобіжний захід. Також, захисник звертає увагу на те, що клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 розглянуто слідчим суддею з порушенням правил підсудності, оскільки територіальна юрисдикція в межах, якої знаходиться орган досудового розслідування належить до Шевченківського районного суду м. Києва. У зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_6 , посилаючись на необґрунтованість його апеляційної скарги, оскільки останній, зокрема, посилається на обставини, які відсутні в ухвалі слідчого судді, просить відмовити в її задоволені.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, пояснення захисника та підозрюваної, кожен з яких підтримав апеляційну скаргу захисника та заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг та заперечення на апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 05 лютого 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000093, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 185 КК України.
10 вересня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчиненого в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Того ж дня, старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстроком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, заборонивши їй в період часу з 21:00 год. до 07:00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні старшого слідчого підстави для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, не встановлено підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , оскільки органом досудового розслідування не доведена неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, а тому до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі і тих, які прокурор вважає пріоритетними.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження, що дає законні підстави для обмеження свободи ОСОБА_7 , а тому відповідні доводи сторони обвинувачення та захисту з цього приводу є безпідставними.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу.

Так, оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати останню у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Також слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційні скарги прокурора та захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для відмови в застосуванні, або ж для застосування більш суворого запобіжного заходу, ніж домашній арешт в певний період доби, не встановлено.

Доводи захисника про порушення правил підсудності при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_7 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно постанови про створення групи слідчих від 10 серпня 2018 року, місцем розташування органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні визначено приміщення слідчого управління за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114, що знаходиться в Голосіївському районі м. Києва.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких прокурор та захисник просять скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , та застосовано до останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/588/2018 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1