Справа № 206/1962/18
Провадження № 1-кп/206/233/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" травня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000014 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.06.1987 Нікопольським м/с Дніпропетровської області за ч.2 ст.141, ч.2 ст.229-6, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 22.11.1991 міським р/с Хмельницької області за ч.2 ст.229-6 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 29.05.1995 Приморським р/с м. Одеса за ч.2 ст.142, ч.1 ст. 196-1, ст.42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 30.03.2000 Нікопольським м/с Дніпропетровської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.143, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 04.10.2006 Амур-Нижньодніпровським р/с м. Дніпро за ч.2 ст. 309, ст. 69, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 315, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 20.04.2010 Амур-Нижньодніпровським р/с м. Дніпро за ч.1 ст.263, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.03.2013 року, умовно достроково на 1 рік 3 місяці 22 дні;

- 17.03.2014 Індустріальним р/с м. Дніпро за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднати не відбутий термін 3 місяці за вироком Амур- Нижньодніпровського р/с м. Дніпро від 20.04.2010 року, та призначити до відбуття покарання 2 роки 3 місяці позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
05.02.2018, приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд. № 33 по вул. Масивна в м. Дніпро виявив на землі медичний шприц, номінальною ємністю 5 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки приблизно 1 мл., яку ОСОБА_3 за кольором, визначив для себе, як наркотичний засіб «опій». В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання в якості наркотичного засобу, рідини коричневого кольору, яка знаходилась в зазначеному медичному шприці, без мети збуту, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, вчиняючи злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів повторно, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення законних дій з наркотичними засобами, привласнив виявлений медичний шприц, із рідиною коричневого кольору в якості особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований», який поклав до правої кишені куртки одягнутої на ньому, після чого пішки попрямував в бік будинку №22 по вул. Механічна, тим самим придбав та почав зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований».

Цього ж дня, приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , проходячи біля залізничної станції «Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», перейшов залізничні колії у невстановленому місці, внаслідок чого був виявлений працівниками ВП на станції №2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. За перехід залізничних колій в невстановленому місці, поліцейським СПП ВП на станції №2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, старшим сержантом поліції ОСОБА_5 у відношенні ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.109 КУпАП, серії ГБ №435510. На запитання працівників поліції, чи маються у ОСОБА_3 заборонені для зберігання предмети, останній відповів, що він зберігає при собі медичний шприц з наркотичним засобом «опій», у зв`язку із чим було викликано слідчо-оперативну групу ВП на станції №2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

05.02.2018, в період часу з 10 годин 30 хвилин до 11 годин 00 хвилин біля будинку №22, що знаходиться по вул. Механічна в м. Дніпро, старшим слідчим СВ ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , з правої зовнішньої кишені куртки чорного кольору одягнутої на ОСОБА_3 , вилучено один медичний шприц, об`ємом 5 мл., заповнений рідиною коричневого кольору, який він придбав та зберігав в якості наркотичного засобу «опій» для власного вживання, без мети збуту.

Згідно із висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №1/8.6/601 від 20.02.2018: надана на експертизу рідина коричневого кольору, масою 1,0077 г., містить наркотичний засіб - опій ацетильований, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину складає 0,0155 г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 року перевищує невеликі розміри наркотичних засобів. Так, своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, у скоєному злочині розкаявся, підтвердив фактичні обставини, викладені в установчій частині вироку, та суду пояснив наступне.

05.02.2018 року знайшов біля будинку по вул. Масивна в м. Дніпро на землі шприц, спробував рідину на смак, вказана рідина виявилась наркотичним засобом «опій» та вирішив залишити собі для власного вживання, без мети збуту. Переходячи колію у невстановленому місці по вул. Механічній, його зупинили працівники патрульної поліції та запитали його, що знаходиться в нього у кишенях, він відповів, що зберігає при собі медичний шприц об`ємом 5 мл. Співробітниками патрульної поліції було викликано слідчо-оперативну групу.

Обвинувачений обвинувальний акт отримав, обставини викладені в ньому підтвердив, вину у скоєному визнав.

Повністю визнаючи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, в зв`язку з тим, що не оспорює обставини, викладені в обвинувальному акті.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники судового процесу вірно розуміють зміст обставин провадження за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом, тобто в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 2 а.п. 43, 45), за місцем проживання характеризується посередньо (т.2 а.п. 46).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому правопорушенні.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності дост. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 124,369, 371-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь експертної установи НДЕКЦ МВС України (УДКСУ у Шевченківському районні м. Дніпра Дніпропетровської області, р/р 0004, МФО 805012, , ГУДКСУ у Дніпропетровській області), витрати за проведення судової експертизи № 1/8.6/601 від 20.02.2018 року в розмірі 1144,00 грн.

Речові докази: медичний шприц об`ємом 5 мл., з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0155 г., який було передано до кімнати зберігання речових доказів ДВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 142 (т.2 а.п.25) - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1