Справа № 139/635/18
Провадження №:1-кп/138/172/18
ВИРОК
24 жовтня 2018 року м.Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
30 березня 2018 року близько 14 години ОСОБА_4 , перебуваючи на присадибній земельній ділянці ОСОБА_5 , що розташована по АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки з ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_7 близько 5-6 ударів ногою по тулубу, спричинивши два синці на лівому плечі та синець на правому стегні, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України: умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що у нього з потерпілим склались особисті неприязні відносини через їх городи, що знаходяться по-сусідству. 30.03.2018 близько 13 год. 40 хв. на межі між городами ОСОБА_5 побив його дружину через те, що вона там проходила. В цей час обвинувачений знаходився дома і по телефону його викликала дружина. Коли він прийшов, то побачив, що його дружина в болоті з опухлим пальцем. В цей час прибіг ОСОБА_5 і замахнувся держаком на дружину, вона його вдарила ногою, а той її вдарив кулаком. Обвинувачений штовхнув потерпілого в груди і той впав, а держак відлетів в сторону. Обвинувачений відбіг на дорогу і взяв цеглину, але більше вони з потерпілим не билися. До цього у них також була сутичка близько 2-х років тому, за що обвинуваченого було притягнуто до кримінальної відповідальності. Обвинувачений стверджує, що не бив ногою потерпілого, а лише штовхнув.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що у нього з обвинуваченим та його дружиною склались особисті неприязні відносини через їх городи, що знаходяться по-сусідству. Через це у них конфлікти упродовж 15-ти років. 30.03.2018 біля 13 год. у них був черговий конфлікт з дружиною обвинуваченого, в ході якого вони побились, а ОСОБА_4 , який теж прибіг на місце події, побив потерпілого. Так, коли потерпілий присів від удару дружини обвинуваченого, той ногою наніс йому біля 5-6 ударів по різним частинам тіла. Дружина потерпілого відтягнула обвинуваченого. Стверджує, що з держаком на місці події не був. Просить суворо покарати обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що в березні 2018 року в обідню пору він зайшов до ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які живуть по-сусідству між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які є і його односельчанами. Дружина ОСОБА_11 йшла городом, де між нею та ОСОБА_5 почалась сварка. Він бачив, як ОСОБА_5 сидів напівприсядки, а біля нього стояли ОСОБА_12 , обвинувачений та його дружина. Відстань від свідка до місця події була близько 100 м. і усе було добре видно. ОСОБА_12 щось кричала, а обвинувачений наносив удари рукою і ногою по різним частинам тіла потерпілого. У останнього в той момент в руках нічого не було.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що потерпілий є її чоловіком і вона 30.03.2018 була присутня на городі коли ОСОБА_13 вдарила останнього ногою в пах, а той присідаючи махнув рукою в її бік. Обвинувачений почав бити потерпілого ногами і руками по всім частинам тіла, збивши його з ніг. Держака у її чоловіка на той час в руках не було.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомила, що обвинувачений це її чоловік, а потерпілий сусід. 30.03.2018 вона йшла поміж городами через що ОСОБА_5 почав її виганяти, вони побились. На город також прийшли дружина ОСОБА_14 та її чоловік. Коли ОСОБА_5 вдарив її рукою в обличчя, обвинувачений відштовхнув потерпілого на землю і викликав медиків та поліцію. Похила не бив Чорного, а лише кинув його на землю.
Крім показань обвинувачного, потерпілого, свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується також і матеріалами кримінального провадження, зокрема: заявою ОСОБА_5 від 31.03.2018, в якій він просив вжити заходів до ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , які 30.03.2018 близько 13 год. 40 хв. в с.Вищеольчедаїв, Мурованокуриловецького району нанесли йому тілесні ушкодження; висновками експерта №77 від 03.04.2018 та №116/21 від 21.05.2018, згідно якого, у ОСОБА_5 були такі тілесні ушкодження: два синця на лівому плечі, синець на правому стегні, які утворились від неодноразової дії тупого предмета, можливо 30.03.2018 та належать кожне окремо та всі в сукупності до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти діб; висновком експертів №68-к від 26.06.2018, згідно якого ОСОБА_5 30.03.2018 були заподіяні два синці на лівому плечі та синець на правому стегні, які спричинені тупими предметами, до яких належать сумка, кулак, взута нога, тощо, як на це вказують ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у протоколах слідчих експериментів за їх участю. Так як на тілесних ушкодженнях не відобразилися індивідуальні властивості травмуючих предметів, конкретизувати від яких саме із вище перерахованих предметів вони утворилися, судово-медичним шляхом встановити неможливо. Розташування ушкоджень на протилежних ділянках тіла виключає можливість їх утворення від одноразового падіння на площину. Судово-медична експертна комісія підтверджує те, що синці у ОСОБА_5 належать до легких тілесних ушкоджень та висновки попередніх експертиз в частині їх характеру, локалізації та ступеня тяжкості та уточнює в частині механізму спричинення тілесних ушкоджень; протоколами проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 від 26.04.2018 та 08.06.2018 із застосуванням відеозапису, які переглянуто в судовому засіданні, згідно яких потерпілий показав механізм нанесення йому ушкоджень обвинуваченим; протоколами проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_8 від 26.04.2018 та 27.06.2018 із застосуванням відеозапису, які переглянуто в судовому засіданні, згідно яких свідок показав звідки 30.03.2018 спостерігав за нанесенням потерпілому ударів обвинуваченим.
Вищезазначені докази суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання ОСОБА_4 поза розумним сумнівом винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Досліджені судом письмові докази повністю узгоджуються з показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_8 , даними в судовому засіданні щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченим. Крім того, умисел обвинуваченого на спричинення потерпілому тілесних ушко-джень підтверджує і тривалий конфлікт між даними особами на ґрунті особистих неприязних відносин.
Сторона ж захисту не надала логічного пояснення, яким іншим шляхом потерпілий міг отримати 30.03.2018 виявлені у нього тілесні ушкодження, отримання яких при одноразовому падінні з висоти власного зросту заперечили експерти.
Також, суд об`єктивно не вбачає в діях ОСОБА_4 як необхідної, так і уявної оборони, оскільки він наносив удари потерпілому, який на той час був в зігнутому положенні після бійки з ОСОБА_13 , і фактично вже не ніс загрози ні їй, ні обвинуваченому.
Показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_13 , яка є його дружиною і заінтересованою особою, щодо категоричного заперечення ними факту нанесення ударів обвинуваченим потер-пілому, суд вважає направленими на введення суду в оману та розцінює як стратегію сторони захисту і спробу уникнення обвинуваченим передбаченої законом відповідальності.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисному спричиненні ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень і правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.125 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, безробітний, здоровий, на диспансерному обліку у психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
На підставі викладеного, беручи до уваги досудову доповідь, в якій зазначено про середній ризик вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення, позицію сторін в дебатах, а також те, що ОСОБА_4 , будучи вже засудженим до штрафу за аналогічний злочин по відношенню до ОСОБА_5 , належних висновків для себе не зробив, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 достатньо призначити покарання у виді громадських робіт.
Керуючись ст.12, 56, 65, ч.1 ст.125 КК України, ст.368-370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілому.
Суддя ОСОБА_1