Справа № 487/1709/18
Провадження № 1-кп/487/450/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не розпочався, вчинення обвинуваченим тяжкого злочину та злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, звільнений умовно достроково на невідбутий термін 1 рік 1 місяців 6 днів та вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення, не має місця реєстрації та постійного місця проживання, не одружений, дітей немає, тобто не має соціально сталих зв`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою уникнення відповідальності, також у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не працює тобто немає законного джерела доходу, може продовжити кримінальне правопорушення або вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечував проти клопотання прокурора, вважав про можливість застосування запобіжний захід у виді домашнього арешту посилаючись на те, що відсутні ризики.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судовий розгляд по справі не розпочато, але у обвинуваченого 09.07.2018 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємих кримінальних правопорушень, вчинення обвинуваченим тяжкого злочину (186 ч.2 КК) та злочину невеликої тяжкості (125 ч.2 КК), а також беручи до уваги особу обвинуваченого те, що він раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, звільнений у лютому 2018 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на строк 1 рік 1 місяць 6 днів, проте в період умовно-дострокового звільнення вчинив нові злочини, крім того, ОСОБА_4 не має місця реєстрації та немає постійного місця проживання, не одружений, дітей немає, тобто не має соціально сталих зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою уникнення відповідальності, крім того, ОСОБА_4 не працює, тобто немає законного джерела доходу, тому може продовжити кримінальне правопорушення або вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Таким чином, суд приходить до переконання, про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування у відношенні нього вказаного виду запобіжного заходу з утриманням в СІЗО м. Миколаєва.
На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, у звязку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Доводи обвинуваченого та його захисника, суд вважає необґрунтованими та не приймає до уваги.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 31.08.2018 року до 17-00 годин.

Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1