Дата документу Справа № 335/5870/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/622/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/5870/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000126, за апеляційними скаргами процесуального прокурора ОСОБА_9 (з доповненнями), адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2018 року, якою

задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має вищу освіту, не одруженого, перебуває на посаді дільничного офіцера поліції Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

встановила:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2018 року, задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 22.07.2018 року. Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначила, що враховуючи доведеність наявності обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважала не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прийшла до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч.4 ст.194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Слідчий суддя вважала за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати своє житло цілодобово, та покладення на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді. Застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя вважала недоцільним.

В апеляційній скарзі (з доповненнями) прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 посилається необґрунтованість ухвали слідчого судді та вважає, що висновки слідчого судді не є підставою для часткового задоволення клопотання слідчого. Судом не враховано, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин перебуваючи на посаді дільничного офіцера поліції, тобто є представником влади. Прокурор вважає, що наявні ризики можливого переховування від органів досудового слідства та суду, вжити заходи щодо знищення або переховування речей та інших доказів, а також може впливати на свідків у кримінальному провадженні. На даний час ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, скоєного ним 09.05.2018 року, проте він був затриманий 24.05.2018 року безпосередньо після вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, по вказаному епідоту наразі проводяться відповідні експертизи, збираються докази та інші слідчі дії. На думку прокурора вказане свідчить про системний характер протиправних дій підозрюваного та його схильність до вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави 400 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 704800 грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зі змісту апеляційної скарги захисника вбачається, що нею оскаржується факт незаконного затримання ОСОБА_7 , протокол затримання від 24.05.2018 року та необґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Також зазначає, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні не навели наявність ризиків для обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 взяття під варту. Апелянт вважає, що для встановлення істини у кримінальній справі, стосовно ОСОБА_7 , можливо не застосовувати взагалі ніякого запобіжного заходу, обмежившись покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, апелянт вказує, що повний текст ухвали вручено їй під розписку 31.05.2018 року, тому вона просить поновити їй строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу процесуального прокурора та заперечував проти апеляційної скарги захисника; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги процесуального прокурора та підтримали свою апеляційну скаргу; перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду. Положенням ст.117 КПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Оскаржуване рішення слідчого судді було винесено 26 травня 2018 року, однак повний текст ухвали вручено захиснику під розписку 31.05.2018 року, тому колегія суддів вважає що у цьому випадку, причини пропуску строку на апеляційне оскарження можна визнати поважними і тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженні або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахувала вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя врахував обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, перебуває на посаді дільничного офіцера поліції, його вік та соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та обґрунтовано прийшов до висновку про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 у виді домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим, ні прокурором не доведено обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Суд апеляційної інстанції вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не переконливі і доходить висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора. Колегія суддів вважає, що наведені в клопотанні слідчого та в апеляційній скарзі підстави не доводять необхідність застосування виняткового запобіжного заходу, а обмеження, передбачені ст.181 КПК України забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для задоволення доводів апеляційної скарги захисника підозрюваного за викладеними в ній мотивами. Суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, суд у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, тяжкості покарання що загрожує, наявності постійного місця проживання, стан здоров`я, його репутацію, його місце роботи, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внаслідок чого відмовив у задоволенні клопотання та обґрунтовано обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Доводи апеляційної скарги на предмет оскарження ухвали слідчого судді в частині порушення прав ОСОБА_7 та незаконного його затримання колегією суддів не розглядаються з огляду на те, що такого роду рішення не може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого суді є законним та обґрунтованим.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційні скарги процесуального прокурора ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

поновити адвокату ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2018 року, якою задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 22.07.2018 року. Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4