АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 16 травня 2018 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Саратським районним судом Одеської області, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зоря, Саратського району, Одеської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 13 травня 2017 року.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя, приймаючи рішення, врахував характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року, постановити нову ухвалу, якою залишити без задоволення клопотання органу досудового розслідування, змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання.
Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчий суддя не взяв до уваги характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , які свідчать про його міцні соціальні зв`язки, зокрема, що останній був одружений, а зараз проживає в фактичному шлюбі з ОСОБА_10 , на його утриманні перебуває малолітня донька та мати, які хворіють та потребують систематичного лікування і стороннього догляду.
Вказані обставини не досліджувались слідчим суддею при винесенні ухвали та, на переконання сторони захисту, дають підстави для застосування більш м`якого, але ефективного запобіжного заходу для забезпечення належної поведінки підозрюваного, зокрема домашнього арешту.
Зазначає автор апеляційної скарги і про те, що слідчим суддею не враховано надмірну тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні та не здійснення щодо ОСОБА_5 слідчих-процесуальних дій.
Крім того, не взято до уваги і те, що продовження строку тримання під вартою підозрюваного неодноразово обґрунтовується виключно тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини.
Разом з тим, автор апеляційної скарги вважає, що на разі відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , а запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, можливо шляхом застосування до останнього цілодобового домашнього арешту.
Звертається увага в апеляційні скарзі і на те, що слідчим суддею не було враховано доводи сторони захисту в порушення вимог ч. 1 ст. 10, ч. 5 ст. 199 КПК України при неодноразовому продовженні підозрюваному строку тримання під вартою.
Одночасно, в обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що повний текст ухвали від 14 березня 2017 року він отримав поштою 23 березня цього ж року, про що свідчить поштовий конверт та роздруківка з Веб-сайту «Укрпошти».

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що повний текст ухвали від 14 березня 2017 року захисник отримав поштою 23 березня цього ж року, про що свідчить поштовий конверт та роздруківка з Веб-сайту «Укрпошти», а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 16 березня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 000069.

16 травня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні Кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України.

18 травня 2016 року Печерським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений ухвалами того ж суду від 08 липня, 31 серпня, 26 жовтня, 11 листопада 2016 року.

21 лютого 2017 року Першим заступником Генерального прокурора України продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до десяти місяців, тобто до 15 травня 2017 року.

27 лютого 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

07 березня 2017 року в порядку ст. 290 КПК України підозрюваному, стороні захисту та потерпілим відкрито для ознайомлення матеріали кримінального провадження.

10 березня 2017 року старший слідчий Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 60 днів, тобто до дванадцяти місяців.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року зазначене клопотання задоволено, та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 13 травня 2017 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_11 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, яким ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 13 травня 2017 року.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, суд врахував дані, про особу підозрюваного та дійшов обґрунтованого висновку про те, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою до 13 травня 2017 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_5 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів вважає їх непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке було вчинено із застосуванням насильства.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , даних про його особу, продовжив запобіжний захід у вигляді тримання йому під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчився, до підозрюваного ОСОБА_5 застосований цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 13 травня 2017 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/550/2018 Категорія : ст.199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1