Дата документу 27.08.2018 Справа № 554/6761/18
Справа 554/6761/18
У Х В А Л А
Іменем України

27 серпня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , клопотання слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна ,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернулась до суду з клопотанням, посилаючи на те, що у провадженні Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавськійобластіперебуваютьматеріаликримінальногопровадження№ 0001902 від 15.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2018 року, в період часу з 15:50 год. по 16:40 год. , за адресою м. Полтава, вул. Шевченка, 23, невідома особа, таємно, шляхом вільного доступу викрала з автомобіля марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , грошові кошти, автомагнітолу та відеорегістратор.

26.08.2018 року, гр. ОСОБА_4 в службовому приміщенні кабінету № 303 Полтавського ВП, що за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2Б, добровільно видав працівникам поліції автомагнітолу марки «Pioneer», серійний номер НОМЕР_2 , автомагнітолу марки «Pioneer», серійний номер НОМЕР_3 , автомагнітолу марки «Sony» в металевому корпусі сірого кольору, автомагнітолу марки «JVC», модель KD-G415в металевому корпусі сірого кольору, відеорегістратор марки «Pioneer».

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучені речі є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, маються обґрунтовані підстави вважати, що виявлені та вилучені під час обшуку вище вказані речі, були предметом кримінального правопорушення, щодо якого необхідно провести відповідні слідчі дії, в тому числі товарознавчу експертизу.

Згідно ч.1 ст. 237 КПК України - з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилучене може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, що до яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Вбачається, що речі вище зазначені були об`єктом кримінально протиправних дій.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, є об ґрунтовані підстави вважати, що вилучені під час обшуку речі можуть бути доказом вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт на майно є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існують підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості приховати, пошкодити, знищити, зіпсувати, відчужити дане майно. Арештованим може бути майно, яким володіють треті особи.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що стосовно вилучених під час огляду за адресою АДРЕСА_1 , вище зазначених речей, існують обґрунтовані підстави вважати, що ці предмети були предметом кримінального правопорушення, внаслідок чого необхідно провести відповідні слідчі дії

Слідчий в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій прохала клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у її відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій указував, що не заперечує проти задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт наавтомагнітолу марки «Pioneer», серійний номер MVN15OUB, автомагнітолу марки «Pioneer», серійний номер НОМЕР_3 , автомагнітолу марки «Sony» в металевому корпусі сірого кольору, автомагнітолу марки «JVC», модель KD-G415 в металевому корпусі сірого кольору, відеорегістратор марки «Pioneer», володільцем якої є гр. ОСОБА_4 та якібудуть зберігатися в камері зберігання речових доказів Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2Б, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1