Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2675/16-к
Провадження № 1-кп/644/50/18
ВИРОК

Іменем України

11 травня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0000272 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не заміжньої, працюючої касиром ТОВ «Торгівельна компанія «Істлайн», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ніч з 24 січня 2016 року на 25 січня 2016 року неповнолітня ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в гостях у малознайомого їй ОСОБА_6 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, таємно викрала зі столу належний ОСОБА_6 планшет «Nexus7 ASUS-1B16» в корпусі чорного кольору вартістю 1650 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, розпорядившись ним на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину свою в скоєному визнала частково та пояснила, що вона, її подруга ОСОБА_7 та їх знайомий ОСОБА_8 прийшли у гості до потерпілого ОСОБА_6 . Разом вони розпивали спиртні напої. ОСОБА_7 запропонувала їй взяти зі стола планшет, який належав ОСОБА_6 , та здати його в ломбард. Обвинувачена ОСОБА_4 відмовилась це робити. ОСОБА_7 попросила обвинувачену взяти планшет зі стола та передати їй. ОСОБА_4 взяла планшет і біля туалету передала його ОСОБА_7 , яка поклала його під рушник. Потерпілий ОСОБА_6 в цей час знаходився на балконі. Потім ОСОБА_7 поклала планшет під курточку. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на таксі поїхали до ломбарду з метою здати туди планшет. Потім ОСОБА_4 і ОСОБА_7 зайшли до ломбарду, де ОСОБА_7 намагалася здати планшет, але в неї не було документів. Не знайомий хлопець вирішив їм допомогти здати планшет на його документи. ОСОБА_4 показала приймальниці із ломбарду планшет і його оцінили. Здавши планшет, ОСОБА_4 отримала за нього 500 грн., які вона і ОСОБА_7 поділили між собою. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 знову повернулася до квартири потерпілого, щоб у потерпілого не виникло підозр. Пізніше ОСОБА_7 сказала, що поліція шукає планшет та сказала ОСОБА_4 взяти все на себе, так як вона молодша, що ОСОБА_4 і зробила. На питання прокурора ОСОБА_4 уточнила, що заволоділа вона планшетом таємно, який вона взяла на столі, а потім біля туалету передала ОСОБА_7 .

Незважаючи на часткове визнання своєї вини ОСОБА_4 , її винуватість у вчиненні злочину за ч.1 ст.185 КК України підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:
- Показаннями потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що ОСОБА_9 , обвинувачена ОСОБА_4 та її подруга ОСОБА_7 перебували у нього вдома у гостях, разом вони розпивали спиртні напої, ОСОБА_4 пила пиво. ОСОБА_6 увімкнув планшет та вони слухали музику. Близько 01 години ночі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 поїхали на таксі. Приблизно через годину вони повернулись та всі лягли спати. Вранці ОСОБА_6 виявив відсутність планшету та викликав поліцію. Крім ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із квартири ніхто не виходив. Пізніше потерпілий ОСОБА_6 викупив у чоловіка свій планшет за 500 грн. Ці кошти ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_4

- Показаннями свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні про те, що він, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та її подруга приїхали до квартири ОСОБА_6 у гості. Разом вони слухали музику, розпивали спиртні напої, ОСОБА_4 пила пиво, потім він заснув. Коли він лягав спати, всі знаходились в квартирі. Вранці він поїхав перший, а потім йому подзвонив ОСОБА_6 та сказав, що у нього вкрали планшет.
- Показаннями свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні про те, що вона, її знайомий ОСОБА_8 та ОСОБА_4 поїхали у гості до ОСОБА_6 . Перед цим вони заїхали до магазину, де купили горілку та пиво. Чоловіки пили горілку, а вони з ОСОБА_4 пили пиво. ОСОБА_6 поставив свій планшет, щоб слухати музику. Пізніше вони з ОСОБА_4 поїхали на таксі. Пізніше, коли вони пили каву, ОСОБА_4 показала їй планшет та запропонувала закласти планшет у ломбард. По чохлу ОСОБА_7 зрозуміла, що це планшет ОСОБА_6 . У них не було документів, щоб закласти планшет, а тому ОСОБА_4 домовилась з незнайомим чоловіком, щоб він заклав планшет на свої документи. Касир у ломбарді оцінила планшет у 500 грн. ОСОБА_4 та чоловік вийшли на вулицю. Коли ОСОБА_7 підійшла, то цей чоловік пішов, а ОСОБА_4 в машині дала їй 150 грн. ОСОБА_7 повернулася до квартири ОСОБА_6 . Вранці ОСОБА_6 виявив відсутність планшету, запідозрив ОСОБА_4 у крадіжці. Свідок ОСОБА_7 зазначає, що у зговір на крадіжку вона з ОСОБА_4 не вступала.
-Показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він купив планшет у ОСОБА_4 за 500 грн. В цей час інша дівчина стояла в стороні. У них не було документів на планшет і тому його не прийняли в ломбарді. Потерпілий ОСОБА_6 надав йому за викуп планшету 500 грн.
-Протоколом огляду місця події від 25.01.2016 року, а саме квартири, з якої було викрадено планшет; Т.1 а.с.175-181
-Висновком товарознавчої експертизи № 680 від 05.02.2016 року, відповідно до якого вартість викраденого планшету складає 1650 грн.
Т.1 а.с.185-186
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.02.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 по фотознімкам впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка продала йому планшет. Т.1 а.с.187-190
-Протоколом огляду від 27.02.2016 року планшету «Nexus7 ASUS-1B16» в корпусі чорного кольору, а також чохла із шкірозамінника, які постановою слідчого від 27.02.2016 року визнані речовими доказами.

Т.1 а.с.191-193, 194

Посилання ОСОБА_4 і її захисника на те, що ОСОБА_4 крадіжку планшета у потерпілого ОСОБА_6 не вчиняла, спростовуються сукупність досліджених судом доказів, аналіз яких наведено вище. Обвинувачена ОСОБА_4 в своїх показах фактично визнає, що саме вона таємно заволоділа планшетом потерпілого, коли він знаходився на балконі своєї квартири. Потерпілий ОСОБА_6 зазначає, що до часу виявлення крадіжки, крім ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , з його квартири ніхто не виходив. Свідок ОСОБА_10 зазначив, що планшет він купив саме у ОСОБА_4 за 500 грн., а інша дівчина в цей час стояла в стороні. Свідок ОСОБА_7 підтвердила, що планшетом заволоділа і винесла його із квартири не вона, а ОСОБА_4 , у якої планшет весь час і знаходився. В своїх показах ОСОБА_4 не оспорює, що вона і ОСОБА_7 їхали до ломбарду, щоб закласти планшет потерпілого, що саме ОСОБА_4 показувала приймальниці із ломбарду планшет, що саме вона отримала гроші за планшет від незнайомого чоловіка, які потім поділили з ОСОБА_7 .
Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується винуватість ОСОБА_4 у скоєнні крадіжки планшету потерпілого ОСОБА_6 , а не визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , суд розцінює як її спосіб захисту, як її бажання уникнути відповідальності за скоєне.
3 урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка позитивно характеризується, раніше не судима, працює. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення нею злочину в стані алкогольного сп`яніння. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину неповнолітньою.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що для виправлення та попередження скоєння нових злочинів ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу, так як вона працює і має самостійний дохід.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 , будучи неповнолітньою, вчинила злочин середньої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», надала суду згоду на застосування до неї амністії, що відсутні перешкоди для застосування до неї амністії, суд звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі пункту «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 на суму 500 грн. не підлягає задоволенню, так як в своєму позові (т.1 а.с.6) ОСОБА_6 взагалі не обґрунтував, в чому виразилась спричинена йому матеріальна шкода, не надав суду докази в її підтвердження. При цьому суд враховує, що викрадений у потерпілого ноутбук йому повернутий в належному стані. Також суд враховує, що цивільний відповідач ОСОБА_11 зазначає, що добровільно відшкодувала шкоду потерпілому ОСОБА_6 . Крім того, суд враховує, що цивільний позов заявлено до ОСОБА_11 , як матері обвинуваченої ОСОБА_4 , хоча остання на даний час є повнолітньою і має самостійний дохід.

Речові докази: планшет «Nexus7 ASUS-1B16» в корпусі чорного кольору, чохол із шкірозамінника, слід залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 за належністю.

Враховуючи докази про витрати на проведену експертизу, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи 306 грн.90 коп.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
На підставі пункту «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання.

Речові докази: планшет «Nexus7 ASUS-1B16» в корпусі чорного кольору, чохол із шкірозамінника, - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 за належністю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи 306 грн.90 коп.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченій негайно після його проголошення.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: