УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має професійну технічну освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді навідника 2 десантно-штурмового відділення 1 десантно - штурмового взводу десантно-штурмової роти морської піхоти у військовому званні «матрос», зареєстрованого та такого що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
22.10.2018 року до суду надійшло зазначене клопотання слідчого про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що з жовтня 2018 року наказом командирі військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця за контрактом, матроса ОСОБА_5 зараховане до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду навідник 2 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роті морської піхоти.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 рок; №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період - період, що настає з момент; оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавці стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку т мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органі державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з момент оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавці стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Встановлено, що у відповідності до Указу виконуючого обов`язки Президент України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в України оголошено початок проведення часткової мобілізації. Таким чином, 18 березня 2014 року Україні почав діяти особливий період, який дотепер не закінчено.

За наведених обставин, матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно д ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяга віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Однак, 20 січня 2018 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, матрос ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільні небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив місце служби без поважних причин - місце тимчасово дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується за адресою АДРЕСА_2 , база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », мір для повернення до місця несення служби не приймає та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляє та незаконні перебуває за межами частини НОМЕР_1 до теперішнього часу.

Таким чином, приблизно з 08 години 20 січня 2018 року матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої службі Збройних Сил України, перебуваючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану самовільно залишив місце служби без поважних причин - місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , база відпочинку «Тюльпан» та незаконно перебував ( за межами частини НОМЕР_1 до теперішнього часу.

19.10.2018 року відносно ОСОБА_5 , складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкий злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох де семи років, у зв`язку із чим останній переховується від органів досудового розслідування, тим самим перешкоджає кримінальному провадженню.

Крім цього встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 за адресою своєї реєстрації не проживає.

Оскільки на теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не відоме. 19.10.2018 його оголошено у розшук.

Враховуючи викладене, досудове слідство дійшло висновку, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання. ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення ухиляється від явки до органів досудового розслідування без поважних причин не з`являється, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 умисно переховується від органів досудового розслідування, чим перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий звернувся до суду з клопотанням у якому просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий клопотання підтримав, надавши письмову заяву.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000040 від 23.02.2018. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

19.10.2018 року слідчим було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 України.

Постановою слідчого від 19.10.2018 року в порядку ст. 281 КПК України ОСОБА_5 оголошено у розшук.

22.10.2018 року слідчим було подано до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Підставою для застосування запобіжного заходу слідчий зазначає наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину та можливість призначення йому судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органу досудового розслідування.

Надані матеріали доводять, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування або одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, а також встановлені обставини, які вказують на наявність підстав, що передбачені ч. 4 ст. 189 КПК України, тому клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 189, 190 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Дозволити затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання пре застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Ухвала про затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

- приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

- закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

- відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1