КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД » ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД» адвокат ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року у кримінальному провадженні №0001043 про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна будівля магазину непродовольчих товарів Літ. А, загальною площею 286,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна01, який розташований за адресою: м. Житомир, пр. Незалежності (вул. Ватутіна) буд. 100, що належить на праві власності ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД » (, м. Київ пров. Балтійський, буд.20), з забороною відчужувати його та будь яким чином розпоряджатися ним.
В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вказане майно є об`єктом кримінальних протиправних дій і підлягатиме спеціальній конфіскації у третіх осіб, а тому його арешт необхідний, зокрема, і з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0001043.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД » адвокат ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування. Апелянт вважає, що клопотання органу досудового розслідування та ухвала слідчого судді про арешт майна не відповідає вимогам КПК України, є необґрунтованим.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що слідчий суддя відповідно до положень статті 170 КПК України не врахував правової підстави для накладення арешту та належної мети для цього, зокрема можливості використання майна, як доказу у кримінальному провадженні чи можливості спеціальної конфіскації майна в подальшому. Зазначає, що службові особи ТОВ ««АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД »» не є стороною у кримінальному провадженні №0001043, не мають жодного процесуального статусу, а тому, застосування даного виду забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідністю спеціальної конфіскації майна у майбутньому, порушує права товариства. Крім того апелянт посилається, що ТОВ ««АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД »» не має жодного відношення до обставин, за якими здійснюється досудове розслідування, тому на його погляд відсутні правові підстави для накладення арешту, при цьому майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. На думку апелянта даний висновок слідчого судді про накладення арешту на майно є припущеннями та домислами, які ґрунтуються лише на жодним чином не доведеній процесуальній позиції органу досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001043, за фактами заволодіння шляхом обману грошовими коштами АТ «Укрсиббанк» в особливо великому розмірі, фіктивного підприємництва, підроблення документів та їх використання, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.1 ст.205, ч.ч.1,2,3 ст.358 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, а саме будівля магазину непродовольчих товарів Літ. А, загальною площею 286,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна01, який розташований за адресою: м. Житомир, пр. Незалежності (вул. Ватутіна) буд. 100, що належить на праві власності ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД » (, м. Київ пров. Балтійський, буд.20) посилаючись на те, що це потрібно з метою всебічного, повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, припинення злочинної діяльності, збереження речового доказу.

Ухвалою слідчого судді клопотання було задоволене та накладено арешт на майно.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку. Крім того постановою органу досудового розслідування від 05 квітня 2018 року вищезазначене майно визнано речовими доказами.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання вказані нежитлові приміщення використовувались службовими особами суб`єктів господарської діяльності з метою заволодіння грошовими коштами АТ «Укрсіббанку»

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно товариства «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД » не може прийматися до уваги.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність права власності товариства з потребами кримінального провадження, тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про те, що вказане майно було набуте кримінально-протиправним шляхом, колегія суддів вважає безпідставними.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД» адвокат ОСОБА_7 - без задоволення. При цьому колегія суддів враховує можливість товариства звернутись до слідчого судді районного суду в порядку ст. 174 КПК України для скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170- 174, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна будівля магазину непродовольчих товарів Літ. А, загальною площею 286,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна01, який розташований за адресою: м. Житомир, пр. Незалежності (вул. Ватутіна) буд. 100 що належить на праві власності ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД » (, м. Київ пров. Балтійський, буд.20), з забороною відчужувати його та будь яким чином розпоряджатися ним - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД» адвокат ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року у кримінальному провадженні №0001043 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/824/566/2018 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач - ОСОБА_1