АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року,
Заступник начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року, а саму ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ТОВ "ВІОТЕХСОМ".
В обгрунтування своїх вимог вказує, що вказаною незаконною та необґрунтованою ухвалою суду сторону обвинувачення змушено повернути речові докази, в тому числі ті, на підстав яких на сьогодні пред`явлено підозру особам у вказаному кримінальному провадженні, що в свою чергу вкрай негативно вплинуло на хід відповідно досудового розслідування та створило ситуацію, за якої підозрювані можуть уникнути кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.
При цьому зазначає, що оскаржувану ухвалу постановлено у відсутності слідчого та прокурора, в порушення вимог ч. 3ст. 306 КПК України, та з порушенням правил підсудності.
Поряд з цим, на адресу відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України будь-яких повісток про судовий виклик у судові засідання не надходило, а, не повідомивши сторону обвинувачення про судове засідання та не забезпечивши її присутності в останньому, суд позбавив можливості слідчого та прокурора надати на його адресу докази, які спростовують доводи скаржника та суттєво впливають на результат вирішення справи. Поряд з цим про постановлення відповідної ухвали відділу Генеральної прокуратури України стало відомо в результаті надходження на його адресу звернення представника ТОВ "ВІОТЕХСОМ" щодо повернення майна на підставі оскаржуваної ухвали.
Крім того, судом розглянуто скаргу на бездіяльність слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань офісу великих платників податків державної фіскальної служби ОСОБА_3 , яка на той час уже взагалі не мала повноважень слідчого у даному кримінальному провадження, оскільки з 06.07.2018 року досудове розслідування у ньому проводилось слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України, та таким чином на момент розгляду Шевченківським районним судом м. Києва скарги ТОВ "ВІОТЕХСОМ" вона була підсудна Печерському районному суду м. Києва, оскільки Головне слідче управління Національної поліції України знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ак. Богомольця, 10. А відповідно до п. б ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.
Також судом першої інстанції під час винесення вказаного судового рішення зазначено, що вилучене під час обшуку майно має статус тимчасово вилученого та при цьому проігноровано той факт, що дозвіл на його відшукання надано безпосередньо ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року, на підставі якої проводився даний обшук, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього відповідного статусу та про невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Таким чином, як вказує апелянт, Шевченківським районним судом м. Києва, внаслідок численних порушень норм КПК України, допущено неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи можливість оскарження ухвали слідчого судді від 11 липня 2018 року в апеляційному порядку, прокурор посилається на положення ст. 55 Конституції України та ст. 24 КПК України.
Вивчивши матеріали судового провадження за скаргою, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційними скаргами прокурора, слід відмовити, виходячи з наступного.
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України визначений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, зокрема, це ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження; повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Між тим, згідно з положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, про що зазначено й в ухвалі слідчого судді.
Таким чином, заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.
З огляду на викладене, вважаю, що у відкритті провадження, відповідно до положень ст. 399 КПК України, за апеляційною скаргою заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 слід відмовити.
Що стосується посилань прокурора про наявність у нього права на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді, то вони є непереконливими, оскільки не узгоджуються з положеннями Кримінального процесуального кодексу України, а відповідно до офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, викладеного в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному саме процесуальним законом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 309, 399 КПК України, суддя-доповідач,
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати заступнику начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на підставі ч. 6 ст. 399 КПК України.

Суддя
Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1