Постанова
Іменем України
10 травня 2018 р.
м. Київ
Справа № 707/2592/16-к
Провадження № 51-1485км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
засудженої ОСОБА_7
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 та касаційну скаргу прокурора на вирок Апеляційного суду Черкаської області від 04 серпня 2017 року в межах кримінального провадження № 0001003 по обвинуваченню
ОСОБА_7 , громадянки України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК такої, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини:
Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Вироком вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та про речові докази.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 04 серпня 2016 року, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Дитячий садок» по вул. Жовтнева в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом надання допомоги ОСОБА_8 у виді «зняття порчі», отримала від потерпілої грошові кошти в сумі 6005 євро (згідно курсу Національного Банку України станом на 04 серпня 2016 року 166902 грн. 40 коп.), золотими та іншими прикрасами, чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 179887 грн.
Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 04 серпня 2017 року вирок місцевого суду в частині призначення ОСОБА_7 покарання скасовано. Ухвалено визнати ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Вироком вирішено питання щодо зарахування ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення. В решті вирок місцевого суду залишений без змін.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, вказуючи на невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок суворості, просить вирок апеляційного суду змінити та звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не було враховано обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також апеляційний суд не врахував дані про особу засудженої, зокрема, наявність на утриманні малолітньої дитини та позитивні характеристики.
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на незаконність вироку апеляційного суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі засудженої внаслідок м`якості, просить вирок апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що вирок апеляційного суду не відповідає положенням ст. ст. 419, 420 КПК, є немотивованим, що апеляційним суд належним чином не проаналізував та не обґрунтував всі доводи апеляційної скарги потерпілої щодо необхідності призначення ОСОБА_7 більш суворої міри покарання. Зазначається, що апеляційним судом при призначенні покарання в достатній мірі не було враховано тяжкість вчиненого злочину, спосіб та обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_6 в режимі відеоконференції підтримав свою касаційну скаргу і просив звільнити засуджену ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням. Також вважав необґрунтованою касаційну скаргу прокурора і просив залишити її без задоволення.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор, яка взяла участь у судовому засіданні, підтримала касаційну скаргу прокурора, просила вирок апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Касаційну скаргу захисника вважала такою, що задоволенню не підлягає.
Засуджена ОСОБА_7 підтримала касаційну скаргу захисника і заперечувала проти задоволення касаційної скарги прокурора.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Доводи касаційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості, є безпідставними.
Як вже зазначено у постанові, згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнана винуватою за ч. 3 ст. 190 КК і їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з подальшим звільненням від відбування цього покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.
Не погоджуючись із розміром призначеного ОСОБА_7 покарання, потерпіла ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій порушувала питання про скасування вироку суду першої інстанції та постановлення апеляційним судом свого вироку, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. При цьому в апеляційній скарзі потерпіла зазначала про те, що судом першої інстанції безпідставно враховано як обставину, що пом`якшує покарання, - активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування збитків, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 вчинила тяжкий злочин, що збитки повністю не відшкодувала, неодноразово судима за вчинення аналогічних злочинів.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження у межах, встановлених ст. 404 КПК, та у порядку, визначеному ст. 405 КПК, дійшов висновку, що апеляційна скарга потерпілої підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та звільнення скасуванню.
Мотивуючи своє рішення, апеляційний суд у вироку зазначив, що рішення суду першої інстанції про призначення покарання ОСОБА_7 з застосуванням положень ст. 75 КК є необґрунтованим, оскільки воно було прийняте без врахування належним чином усіх даних про особу обвинуваченої, яка вчинила умисний тяжкий злочин з корисливих мотивів, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, не навів переконливих доводів щодо можливості виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання.
При цьому суд першої інстанції не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона хоча і є особою, що не має судимостей, однак раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення у подібний спосіб аналогічних злочинів.
Вирішуючи питання про розмір покарання, яке слід призначити ОСОБА_7 , апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 65 КК, врахував обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання, (зокрема і тих, про які зазначає в касаційній скарзі захисник засудженої), думку потерпілої ОСОБА_8 .
Призначене ОСОБА_7 покарання, на думку Верховного Суду, є необхідним та достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нових злочинів.
За таких обставин, висновки суду апеляційної інстанції, які стосуються призначення ОСОБА_7 покарання, є належним чином мотивовані. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними підстав немає.
Вирок апеляційного суду відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ст. 420 КПК.
За таких обставин, доводи касаційної скарги прокурора щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а саме положень ст. 420 КПК, не є слушними.
Відповідно до вимог ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Разом з тим, Верховний Суд, виходячи з обставин кримінального провадження, даних про особу засудженої, не знаходить підстав для зміни вироку суду апеляційної інстанції , застосування відносно ОСОБА_7 положень ст. 75 КК та звільнення засудженої від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Виходячи з зазначеного, доводи касаційної скарги захисника щодо можливості застосування відносно ОСОБА_7 положень ст. 75 КК є непереконливими.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що касаційні скарги захисника та прокурора є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.
З цих підставСуд постановив:
Касаційні скарги захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 та прокурора залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Черкаської області від 04 серпня 2017 року відносно ОСОБА_7 без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10