Справа № 676/1193/18
Провадження № 1-кп/676/212/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2018 року м.Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальне провадження № 70000145 від 29 січня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , уродженки м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області, українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, інваліда ІІІ групи, раніше судимої 05 квітня 2012 року Кам`янець-Подільський міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, 04 березня 2013 року Кам`янець-Подільський міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, 09 жовтня 2013 року Кам`янець-Подільський міськрайонним судом Хмельницької області за ст.198, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 28 січня 2018 року близько 20 год. 00 хв., знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_4 , використовуючи особливі довірливі стосунки, які склались між ними, ввівши в оману під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросила у ОСОБА_4 мобільний телефон «Samsung Galaxy J7», ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 4171 грн. 00 коп., в пластмасовому чохлі чорного кольору, вартістю 100 грн. 00 коп., який був укомплектований сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 20 грн.00 коп., який в подальшому 29 січня 2018 року, не повернувши потерпілому, здала до ломбарду ПТ «Заставно-кредитний дім», чим завдала потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 4291 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винність в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому та дала суду показання, що дійсно 28 січня 2018 року зателефонувала потерпілому ОСОБА_4 , якого знає зі школи та періодично спілкується з ним, пояснила, що має намір повернути йому борг 200 грн., для чого потрібно зустрітись. Зустрівшись із потерпілим, пояснила, що їй необхідно зробити телефонний дзвінок, однак на рахунку в неї немає коштів, тому попросила у ОСОБА_4 його телефон. Оскільки останній їй довіряв, то передав телефон, щоб вона подзвонила. Взявши телефон, вона почала дзвонити і в цей час пішла, забравши телефон собі, а на наступний день здала його в ломбард. На даний момент повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду, самостійно викупивши телефон з ломбарду та повернувши його потерпілому, просила суворо її не карати, не засуджувати її до реального строку покарання, оскільки на період вчинення шахрайства перебувала у скрутному матеріальному становищі, на даний момент зробила висновки щодо своєї поведінки.

Крім визнавальних показань обвинуваченої, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення об`єктивно підтверджується дослідженими судом наданими стороною обвинувачення доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 дав показання в суді про те, що знайомий із ОСОБА_5 , так як навчалися в одному класі, перебуває у приятельських відносинах із нею. 28 січня 2018 року до нього зателефонувала ОСОБА_5 і повідомила, що має намір повернути йому борг в сумі 200 грн. Для цього вони зустрілись у дворі будинку АДРЕСА_2 , і ОСОБА_5 попросила у нього телефон, щоб зателефонувати своєму знайомому, який повинен був дати їй ці гроші. Взявши телефон, вона відійшла зробити телефонний дзвінок, а він залишився її чекати. Однак вона того дня вже не повернулась. Зателефонувати їй він не міг, тому написав заяву в поліцію. В подальшому, ОСОБА_5 , викупивши телефон з ломбарду, повернула його. З приводу телефону та його комплектуючих пояснив, що фактично ОСОБА_5 заволоділа шахрайським шляхом його телефоном, який був в комплекті з сім-картою та пластмасовому чохлі. Карти пам`яті об`ємом 32 Гб в телефоні не було, тому її ОСОБА_5 не викрадала. З приводу його відношення до вчиненого ОСОБА_5 пояснив, що пробачає такий її вчинок, просить суворо не карати, зокрема не позбавляти її волі.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29 січня 2018 року (а.м.к.п.8), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 повідомив про те, що ОСОБА_5 28 січня 2018 року шахрайським шляхом заволоділа його мобільним телефоном марки «Самсунг».

Довідками підприємця ОСОБА_7 (а.м.к.п.36) підтверджено ті обставини, що вартість сім-картки мобільного оператора «Київстар» станом на 28 січня 2018 року становила 20 грн. 00 коп., вартість пластмасового чохла 100 грн. 00 коп.

Довідкою ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний дім» № 213/1 від 01 лютого 2018 року (а.м.к.п.34), згідно з якою 29 січня 2018 року ОСОБА_5 звернулася до ломбарду з приводу закладу майна мобільного телефону марки «Samsung J710F Galaxy J7», який був відкуплений 01 лютого 2018 року.

Власноручно написаною заявою потерпілого ОСОБА_4 від 02 лютого 2018 року, згідно з якою він добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Samsung J710F Galaxy J7» (а.м.к.п.21).

У відповідності до висновку експерта № 12.1-0100:18 від 13 лютого 2018 року вартість представленого на дослідження мобільного телефону «Samsung Galaxy J7» станом на 28 січня 2018 року становить 4 171 грн. 00 коп.

У відповідності до висновку судово-психіатричного експерта № 63 від 05 лютого 2018 року ОСОБА_5 в момент вчинення кримінального правопорушення виявляла легку розумову відсталість, в момент вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент проведення експертизи ОСОБА_5 також виявляє легку розумову відсталість, однак може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що виразилось у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.190 КК України. Обвинувачена ОСОБА_5 винна у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

Органами досудового розслідування ставиться в вину ОСОБА_5 заволодіння шляхом зловживання довірою картою пам`яті об`ємом 32 Гб, разом з тим в ході судового розгляду належних та допустимих доказів цього стороною обвинувачення надано не було. Зокрема обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що заволоділа мобільним телефоном, в якому не було карти пам`яті, оскільки працівник ломбарду перевіряв телефон. Крім цього, сам потерпілий ОСОБА_4 підтвердив той факт, що станом на момент заволодіння ОСОБА_5 його мобільним телефоном, карти пам`яті в ньому не було.

За таких обставин, суд вважає, що з обвинувачення ОСОБА_5 підлягає виключенню заволодіння нею картою пам`яті об`ємом 32 Гб.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, ОСОБА_5 , відбувши покарання повністю, разом з тим має непогашені судимості, в тому числі за умисний корисливий злочин проти власності, по місцю проживання згідно з характеристикою, наданою ОСББ «Дім на Лермонтова», характеризується позитивно, має багато друзів, є довірливою людиною, завжди відзивається на прохання допомогти, на обліку в лікаря психіатра перебуває з діагнозом «Легка розумова відсталість», на обліку в лікаря нарколога не перебуває.

Визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненому злочині, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої матеріальної шкоди та відсутність у потерпілого до обвинуваченої будь-яких претензій є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Стороною обвинувачення зазначається як обтяжуюча обставина рецидив злочину, разом з тим, у відповідності до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04 червня 2010 року якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує. Враховуючи те, що в даному випадку враховано вчинення злочину, що вплинуло на кваліфікацію за ч. 2 ст. 190 КК України за кваліфікуючою ознакою повторності, суд вважає, що така обтяжуюча обставина, як рецидив злочину, що зазначена в обвинувальному акті, врахуванню під час призначення покарання не підлягає.

Будь-яких інших обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі. При цьому, приймаючи до уваги характер діяння, особу винної, яка у скоєному розкаялася, позитивно характеризується, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченої для суспільства, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в мінімальних розмірах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини, за яких він був вчинений, наявність багатьох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , добровільне відшкодування потерпілому завданої майнової шкоди і відповідно відсутність в нього матеріальних претензій до обвинуваченої, прохання потерпілого суворо не карати, враховуючи особу ОСОБА_5 , яка позитивно характеризується, хворіє на легку розумову відсталість, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без відбування покарання реально, а тому вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1,2 частини першої та пунктом 2 частини другої статті 76 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати такому принципу, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання, оскілки призначення покарання з випробуванням та покладенням на ОСОБА_5 обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України буде для неї стимулом стримування від вчинення нових злочинів, а також додатковим обов`язком, оскільки у випадку порушення умов відбування покарання з випробуванням, суд вирішує питання про направлення особи для відбування покарання у відповідності до ст. 78 КК України. З урахуванням зазначених підстав, а також те, що ОСОБА_5 є інвалідом ІІІ групи, офіційно не працевлаштована, має легку розумову відсталість, суд не вбачає підстав для призначення покарання у виді штрафу чи виправних робіт, а також покарання у виді позбавлення волі, як непропорційно суворого з врахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Цивільний позов потерпілим не пред`являвся. Арешт підлягає скасуванню в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України, питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а процесуальні витрати - в порядку ст. 124 КПК України відповідно.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначивши їй покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не пред`являвся.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 08 лютого 2018 року, скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7», який перебуває в камері схову Кам`янець Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути потерпілому ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки «Нокія», моделі 6210, який перебуває в камері схову Кам`янець Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави 572 грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1