УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/4199/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою процесуального прокурора ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 3 липня 2018 року включно.
Покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1.Не покидати цілодобово власне помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , протягом часу дії даної ухвали.
2.Прибувати до слідчого в провадженні якого буде перебувати кримінальна справа за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.
3.Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для ОВС можливості його ( ОСОБА_7 ) виклику для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.
Вирішено, що у разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до нього може бути заснований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Вирішено, що контроль за виконанням ухвали слідчого судді здійснює старший слідчий СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_11 .
Згідно ухвали слідчого судді, старший слідчий СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_11 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
04.05.2018 року о 18 годині 35 хвилин, після отримання частини неправомірної вигоди в розмірі 9000 гривень, ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
05.05.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В апеляційній скарзі процесуальний прокурор просить ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ У СБУ в Житомирській області ОСОБА_11 про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.
Посилається на те, що судом не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді заступника начальника Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, тобто будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, вимагав на системній основі від громадянина ОСОБА_12 , який надає послуги суб`єктам господарської діяльності щодо купівлі та доставки лісової продукції, за безперешкодне зайняття підприємницькою діяльністю неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 3000 грн. щотижнево.
За результатами проведення комплексу негласних слідчих (розшукових) дій задокументовано отримання ОСОБА_7 12 тис. гривень неправомірної вигоди.
За таких обставин, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, яке останній вчинив будучи службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище.
Судом при ухваленні рішення, не у повній мірі враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 має стійки професійні та особисті зв`язки із співробітниками правоохоронних органів області та безпосередній вплив на працівників Коростенського ВП ГУНП Житомирської області, а тому має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які вказують на вчинення ним злочину, може їх схиляти до дачі неправдивих показів, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування, шляхом надання вказівок щодо знищення слідів свого злочину та предметів, що мають значення для вказаного кримінального провадження.
В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги прокурор підтримав доводи, викладені в ній, підозрюваний та його захисники заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення та доводи прокурора, підозрюваного та його захисників, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.187 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2011 року у справ «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України» рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначив, що тримання особи під вартою в кожному випадку повинне мати безсумнівне обгрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
Так, матеріали, додані до клопотання про обрання запобіжного заходу, свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненому ним злочину за обставин, наведених у клопотанні слідчого та про наявність ризиків, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, підлеглих працівників поліції з метою вплинути на хід досудового розслідування, оскільки на даний час тривають слідчі дії, на тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.368 КК України. Однак вказаним ризикам можливо запобігти шляхом заборони залишати житло та покладенням відповідного контролю на органи Національної поліції за місцем його фактичного мешкання. Проте не знайшли у судовому засіданні свого підтвердження інші ризики зазначені в клопотання слідчого, зокрема щодо можливості вчинення підозрюваним інших тотожних кримінальних правопорушень, так як останні мають характер припущень і не містять достатнього обгрунтування та не підтверджуються фактичними даними, оскільки, підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, прокурор не надав будь-яких підтверджуючих даних, що з моменту обрання районним судом підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту останній переховувався від органів досудового розслідування, чинив перешкоди в розслідуванні, здійснював якимось чином вплив на свідків чи потерпілого.
Крім того, прокурором не обґрунтовано неможливість застосувати більш м`якого запобіжного заходу, а саме посилання на стійкі професійні та особисті зв`язки із співробітниками правоохоронних органів області та безпосередній вплив на працівників Коростенського ВП ГУНП Житомирської області, не є свідченням неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу та такі доводи слідчого і прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є достатньо переконливими й такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише в такий спосіб.
Також, як вбачається з наданих стороною захисту документів, підозрюваний страждає на стенокардію напруги ФК 2, має 2 групу інвалідності загального захворювання. Колегія суддів звертає увагу, що згідно довідки КУ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Житомирської обласної ради №48 від 07.05.2018 року бригада екстреної медичної допомоги виїжджала за викликом адвоката ОСОБА_8 до ОСОБА_7 , однак оглянути особу та надати першу медичну допомогу було відмовлено працівниками СБ України (а.п.71). Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 одружений, має двох малолітніх дітей 2012 та 2014 року народження, має місце роботи, на якій характеризується позитивно. Тобто, має міцні соціальні зв`язки.
У зв`язку із зазначеним слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею вірно встановлено, що такий запобіжний захід в даному випадку продовжено бути не може, оскільки ОСОБА_7 хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального корупційного злочину, проте раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, одружений, має двох малолітніх дітей, наявні міцні соціальні зв`язки.
Доказів того, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, прокурором та слідчим не надано, а також вони відсутні в матеріалах провадження.
З вказаним висновком також погоджується і колегія суддів, оскільки зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні як прокурором, так і слідчим та відповідають матеріалам, доданим до клоптання про обрання запобіжного заходу.
З огляду на викладене, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню та через свою посаду впливати на учасників кримінального провадження та працівників поліції є передчасними та не грунтуються на матеріалах кримінального провадження.
На переконання колегії апеляційного суду саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , - без зміни.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :