11-п/775/279/2018(м)
263/9192/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м. Маріуполі кримінальне провадження за клопотанням заявника ОСОБА_5 про направлення на розгляд до іншого суду кримінального провадження за скаргою останнього на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИЛА:

09 липня 2018 року заявник ОСОБА_5 звернувся до Апеляційного суду Донецької області з клопотанням про направлення на розгляд до іншого суду кримінального провадження за його скаргою на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє клопотання мотивує тим, що звернувся із зазначеною скаргою на бездіяльність службових осіб прокуратури Донецької області в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.303 КПК України, до Жовтневого районного суду Донецької області, за місцем знаходження зазначеної установи, відповідно до вимог кримінального процесуального закону щодо визначення підсудності. Разом з тим ця скарга опосередковано пов`язана з іншими провадженнями за його скаргами, де порушувалося питання про притягнення до кримінальної відповідальності колишнього судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_6 та секретаря цього ж суду ОСОБА_7 , яка досі працює там, що на його думку унеможливлює розгляд скарги цим судом, так як вважає, що будь який слідчий суддя цього суду не зможе об`єктивно та неупереджено розглянути його скаргу, оскільки буде наявний конфлікт інтересів. Звертає увагу, що на дані правовідносини розповсюджуються також вимоги ч.2 ст.32 та п.3 ч.1 ст.34, п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а тому просить передати провадження за його скаргою до Приморського районного суду м.Маріуполя.

Дослідивши матеріали провадження, обговоривши клопотання ОСОБА_5 колегія суддів приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Відповідно до ч.2 ст.32 КПК України кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).

Частиною 1 статті 34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо:

1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

Тобто, вказаний перелік правових підстав для передачі провадження до іншого суду є вичерпним та не підлягає поширеному тлумаченню.

Як вбачається з наданого суду апеляційної інстанції клопотання та додатків до нього колишній суддя ОСОБА_6 та секретар суду ОСОБА_7 не мають процесуального статусу обвинуваченого за жодним кримінальним провадженням, заявник з цього приводу не надав відповідних відомостей, а тому його посилання на застосування приписів, передбачених ч.2 ст.32 КПК України, є безпідставним, тим більш воно стосується проваджень саме за обвинуваченням судді.

Таким чином, будь-яких правових підстав, з якими законодавець передбачає обов`язковість та можливість у виняткових випадках направлення кримінального провадження до іншого суду, в клопотанні заявника не наведено.

За змістом заявленого клопотання заявник фактично ставить питання про недовіру усьому складу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області та пропонує вирішити це питання шляхом процесуальної процедури, передбаченої ст.34 КПК України, що не є компетенцією апеляційного суду.

Конфлікт інтересів, на який посилається заявник ОСОБА_5 вирішується відповідно до вимог кримінального процесуального закону (ст.80 КПК), Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексу суддівської етики, Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфліктів інтересів діяльності судді та інших представників судової системи та його врегулювання, Положення про Комітет етики, врегулювання конфлікту інтересів та професійного розвитку суддів (рішення Ради суддів України від 4.02.2016 року), Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року (схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року) та іншими нормами, що є виключною компетенцією суду (судді), що вирішує провадження по суті.

Колегія суддів наголошує, що дотримання процесуальної процедури, передбаченої ст.80 КПК України, відповідно до якої, зокрема, у випадку наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, тощо, зобов`язані заявити самовідвід, або відвід з цих підстав може бути заявлено особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, є обов`язковим. Вирішення цього питання в інший спосіб (як пропонує заявник в даному випадку) буде суперечити п.2 ч.1 ст.7, ч.ч.1,5 ст.9, ч.2 ст.370 КПК України та принципу правової визначеності щодо передбачуваності застосування певних правових норм, яка є складовою права на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини.

А тому колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання заявника ОСОБА_5 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.34 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання заявника ОСОБА_5 про направлення на розгляд до іншого суду кримінального провадження за скаргою останнього на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області