Справа № 296/9301/18
УХВАЛА
Іменем України

19 вересня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУ НП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000421, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 292, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування доводів клопотання слідчим вказано, що приймаючи до уваги тяжкість покарання і особу підозрюваного, забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, можливо при застосуванні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Зі змісту клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що на початку березня 2016 року, у невстановленої групи осіб виник злочинний умисел, направлений на пошкодження магістрального нафтопроводу «Мозир-Броди-ІІ», який належить філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» ПАТ «Укртранснафта» та викрадення з нього нафти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, члени злочинної групи, з метою конспірації та не викриття вчинюваного ними злочину, вирішили підшукати місце та особу для переховування знарядь, засобів вчинення злочину та викраденої нафти. З цією метою, у березні 2016 року, один з членів злочинної групи звернувся до командира полігону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , з пропозицією надання території та приміщень полігону для переховування знарядь та засобів вчинення злочину, а також викраденої нафти, оскільки територія полігону знаходиться поряд з магістральним нафтопроводом «Мозир-Броди-ІІ та охороняється військовослужбовцями, що унеможливлює вільний доступ до неї сторонніх осіб, в тому числі співробітників правоохоронних органів.

На вказану пропозицію одного з членів злочинної групи ОСОБА_6 погодився та згідно відведеної йому ролі у вчиненні злочину, повинен був надати окремі приміщення та частину території полігону військової частини польова пошта НОМЕР_1 для встановлення обладнання для викрадення та накопичення викраденої нафти, а також забезпечувати проїзд до території полігону транспортних засобів, які перевозитимуть викрадену нафту, тобто погодився на роль пособника у вчинюваному злочині.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, у березні 2016 року, група невстановлених слідством осіб, перебуваючи в полі поблизу с. Олександрівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області на 201 км. + 703 м., здійснили пошкодження магістрального нафтопроводу «Мозир-Броди-ІІ, здійснивши підкоп до нього, шляхом свердлення, виготовили отвір в тілі магістрального нафтопроводу та приварили на нього патрубок діаметром 50 мм., на який накручено кульковий кран DN50 PN40 і через з`єднувальну гайку приєднали 285 метрів гумового рукава високого тиску з внутрішнім діаметром 38 мм.. За допомогою закопаного гумового рукава зазначеною групою осіб здійснено відвід від корпусу магістрального нафтопроводу для накопичення викраденої нафти до гумового горизонтального резервуару, який останні розташовували на території полігону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , на відстані 285 м. від місця пошкодження магістрального нафтопроводу.

У подальшому, діючи в межах єдиного злочинного умислу, група невстановлених осіб, протягом березня 2016 року, за допомогою насосного агрегату Ш-80-2,5-37,5/2,5 відкачали з вказаного місця врізки магістрального нафтопроводу «Мозир-Броди-ІІ», до гумового резервуару, розташованого на території полігону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розташовується в АДРЕСА_1 , нафту сорту «URALS» об`ємом 71,538 м. куб., вартістю 422 923 грн. 36 коп., яка належить філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» ПАТ «У кртранснафта».

У свою чергу, ОСОБА_6 , який являється командиром полігону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи в межах попереднього злочинного умислу із невстановленими слідством особами, протягом березня 2016 року неодноразово надавав усні вказівки своїм підлеглим, а саме військовослужбовцям полігону, щодо нездійснення ними патрулювання ділянки, на якій, як йому було відомо, знаходилась викрадена нафта та обладнання для її викрадення.

У подальшому, з метою доведення злочину до кінця, а саме вивезення викраденої нафти з території полігону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розташовується в АДРЕСА_1 , 15.03.2016, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 11, один з членів зазначеної злочинної групи, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення нафти в особливо великих розмірах, зустрівся з логістом ТОВ «Промислово-інвестиційна група «Трансконтиненталь» ОСОБА_7 , та не повідомляючи йому про свої злочинні наміри, звернувся до нього з проханням про надання транспортного засобу з напівпричепом - цистерною під керуванням водія, для перевезення мазуту марки М-100 з м. Рівне до м. Київ.

В межах зазначеної домовленості, 15.03.2016 між одним з членів злочинної групи, який діяв від імені директора ТОВ «ЕКО СВІТ ПЛЮС» ОСОБА_8 , та директором ТОВ «Промислово-інвестиційна група «Трансконтиненталь» ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинні групи, укладено договір № 15/03-т від 15.03.2016 про перевезення мазуту М-100 з м. Рівне до м. Київ. В подальшому, 28.03.2016 в ході телефонної розмови ОСОБА_7 , не будучи обізнаним про злочинні наміри групи, надав вказівку водію ТОВ «ПІГ «Трансконтиненталь» ОСОБА_4 здійснити виїзд на автомобілі підприємства марки «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 із напівпричепом-цистерною марки «ППЦ», д.н.з. НОМЕР_3 , за попередньо укладеним договором про перевезення мазуту М-100 з м. Рівне до м. Київ, та надав контактний телефон особи, з якою укладений вказаний договір про перевезення, для подальшого обговорення деталей перевезення вантажу.

Так, 29.03.2016 у невстановлений слідством час, перебуваючи на станції технічного обслуговування транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 181, ОСОБА_4 отримав від зазначеної невстановленої слідством особи товарно-транспортну накладну №Р7 від 29.03.2016 про перевезення мазуту марки М-100 з м. Рівне до м. Богодухів, Харківської області.

Окрім цього, 30.03.2016 ОСОБА_4 в ході телефонної розмови з вказаною невстановленою слідством особою, яка входила до складу злочинної групи, домовились про зустріч на АЗС «WOG», яка розташована по вул. Весела, 9 в с. Броники, Новоград-Волинського району, Житомирської області.

30.03.2016 близько 19 год. ОСОБА_4 на автомобілі марки «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 із напівпричепом-цистерною марки «ППЦ», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ТОВ «ПІГ «Трансконтиненталь», прибув до зазначеної АЗС «WOG», де цього ж дня близько 21 год. зустрівся з вищевказаною невстановленою слідством особою, яка входить до складу злочинної групи, в ході розмови з якою, остання повідомила про необхідність перевезення нафтопродуктів, завантажених з полігону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розташовується поблизу АДРЕСА_1 .

У свою чергу ОСОБА_4 , розуміючи протиправність та злочинність вчинюваних дій, на запропоновану пропозицію незаконного завантаження та перевезення нафтопродуктів погодився, тим самим вступив у спільну злочинну змову із зазначеною невстановленою слідством особою, взявши на себе роль пособника вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з викраденням нафтопродуктів.

У подальшому, діючи в межах спільного злочинного умислу з групою невстановлених слідством осіб, ОСОБА_4 , виконував відведену йому роль пособника, яка виразились у наданні ним автомобіля марки «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 із напівпричепом-цистерною марки «ППЦ», д.н.з. НОМЕР_3 для незаконного перевезення нафтопродуктів.

В свою чергу, командир полігону військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_6 , діючи в межах спільного злочинного умислу із невстановленими слідством особами, 30.03.2016 о 20 год. 53 хв. у ході телефонної розмови із своїм підлеглим військовослужбовцем ОСОБА_10 , який цього дня ніс службу у добовому наряді черговим полігону, надав злочинний наказ про безперешкодний пропуск вантажного транспортного засобу, який прибуде найближчим часом на територію полігону.

30.03.2016 о 21 год. 14 хв. ОСОБА_4 разом із невстановленою групою осіб, за злочинного сприяння вчиненню злочину ОСОБА_6 , з дозволу ОСОБА_10 , заїхав автомобілем марки «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 із напівпричепом-цистерною марки «ППЦ», д.н.з. НОМЕР_3 на територію полігону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розташовується в АДРЕСА_1 .

Тоді ж, ОСОБА_4 , діючи в межах єдиного злочинного умислу, надав невстановленим слідством особам, які перебували на території полігону, вказаний транспортний засіб із причепом-цистерною, у яку зазначені особи в присутності ОСОБА_4 , із гумового резервуару завантажили викрадену нафту марки «URALS» об`ємом 37,856 м. куб., вартістю 223799 грн. 75 коп., яка належить філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» ПАТ «Укртранснафта», після чого ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з метою вивезення викраденої нафти, діючи за вказівкою невстановленого члена злочинної групи, на зазначеному автомобілі, завантаженому викраденою нафтою об`ємом 37,856 м. куб., виїхав з території полігону та попрямував до м. Києва.

У подальшому, 31.03.2016 о 00 год. 12 хв. під час руху ОСОБА_4 на автомобілі марки «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 із напівпричепом-цистерною марки «ППЦ», д.н.з. НОМЕР_3 завантаженим викраденою нафтою, на 158 км. автошляху Київ-Чоп неподалік с. Березівка, Житомирського району, Житомирської області, він був зупинений співробітниками батальйону патрульної поліції ГУНП в Житомирській області, та в ході перевірки супроводжуючих документів на вантаж, усвідомлюючи злочинність своїх дій, з метою приховування факту викрадення нафти з території полігону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , надав патрульному поліції товарно-транспорту накладну №Р7 від 29.03.2016 із внесеними до неї відомостями про перевезення мазуту марки М-100 з м. Рівне до м. Богодухів Харківської області.

Тобто, ОСОБА_4 , виконуючи роль пособника, шляхом надання транспортного засобу, сприяв таємному викраденню групою невстановленими слідством особами нафти марки «URALS» об`ємом 37,856 м. куб., вартістю 223799 грн. 75 коп., яка належить філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» ПАТ «Укртранснафта», чим спричинено філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» ПАТ «Укртранснафта» матеріальної шкоди на вказану суму, що на момент вчинення кримінального правопорушення у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є великим розміром.

25.05.2018 старшим слідчим СУ ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_11 , з дотриманням вимог ст.ст.276,277 КПК України було повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 185 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме: рапорт поліцейського батальйону патрульної поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_12 від 31.03.2016; протокол огляду місця події від 31.03.2016 проведеного на 158 км. автодороги Київ-Чоп поблизу села Березівка, Житомирського району; протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 від 31.03.2016; протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 31.03.2016; товарно-транспортна накладна №Р7 від 29.03.2016; протокол проведення слідчого експерименту від 01.04.2016 за участю ОСОБА_4 ..

В ході розгляду справи, слідчий суддя дійшов висновку, що представлені слідством, разом із клопотанням, вищенаведені матеріали, зібрані органом досудового розслідування на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , дійсно вказують на можливу його причетність до вчинення інкримінованих дій. Обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема дослідженими, в ході розгляду даного клопотання вказаними доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.

На обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_4 , під загрозою тяжкості покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Наявність ризику, обґрунтовується слідством тим, що в ході своєї злочинної діяльності ОСОБА_4 дотримувався конспірації, детально приховував свою злочинну діяльність, тобто може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Як встановлено, органами досудового розслідування виконані у повному обсязі вимоги ст. 42 КПК України, тобто ОСОБА_4 залучено до кримінального провадження у якості підозрюваного.

У відповідності до вимог ст.ст. 115, 219, 295 КПК України, слідчий суддя може задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання встановлено необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що полягає у запобіганні можливості незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя також враховує те, що підозрюваний ОСОБА_4 , зареєстрований і фактично проживає у м. Херсон, одружений, раніше не судимий.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора і підозрюваного, вважаю, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на два місяці з дня винесення даної ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом для проведення слідчих і процесуальних дій у визначений ними час і місце;

2) не відлучатися за межі міста Херсон без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, залежно від стадії кримінального провадження.

В разі невиконання покладених судом обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід ніж особисте зобов`язання і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_14