Номер провадження: 11-сс/785/1457/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави - 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 44 050 гривень у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0003373 від 29 серпня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2018 року було частково задоволено клопотання слідчого в СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. В якості альтернативного запобіжного заходу визначено розмір застави - 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 44 050 гривень та, у разі внесення застави, на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави в розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб в сумі 1 500 000 гривень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що застава в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатна запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, про які слідчий зазначив у своєму клопотанні, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, на теперішній час оскаржує судове рішення про позбавлення його громадянства України, не проживає за місцем реєстрації.

Також прокурор звернув увагу на те, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали слідчий суддя при написанні розміру застави цифрами зазначив «25», а душках прописними літерами прописав «двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб».

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримався вказаних вимог закону.

Із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість його підозри підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 29 серпня 2018, відповідно до якого під час обшуку квартири, якою користується ОСОБА_8 був вилучений пістолет із маркуванням «ZORAKI-MOD-914-S» № НОМЕР_1 , з магазином який споряджено набоями у кількості 14 штук, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були присутні під час проведення обшуку в якості понятих, та іншими матеріалами кримінального провадження за їх сукупністю. При цьому захисник та підозрюваний пояснили суду апеляційної інстанції, що вилучений пістолет ОСОБА_8 самостійно видав працівникам поліції.

Оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості буде здійснена за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд частково погоджується з наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити новий злочин.

Так, у разі доведеності вини ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України йому загрожує реальне покарання від 3 до 7 років позбавлення волі.

При цьому слідчий суддя врахував, що підозрюваний ніде не працює, а отже не має офіційних джерел доходу.

Обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлено.

Разом з цим апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що в рамках вказаного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_8 в якості альтернативного запобіжного заходу необхідно визначити заставу в розмірі 1 500 000 гривень.

Так, відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати.

При розгляді питання щодо визначення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Приймаючи рішення про визначення застави в розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 44 050 гривень, слідчий суддя врахував особу ОСОБА_8 та вірно зазначив, що прокурором на було наведено будь-яких виключних обставин, які обґрунтовують необхідність визначення ОСОБА_8 застави саме у сумі 1 500 000 гривень.

Європейський суд з прав людини в своїй прецедентній практиці неодноразово вказував, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, обвинуваченого.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення і національному законодавстві, а саме в абзаці 2 ч.4 ст.182 КПК України відповідно до якого розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 зареєстрований та території України, має сім`ю та трьох дітей, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

На теперішній час, після внесення застави, ОСОБА_8 був звільнений з під варти, належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, з`явився в судове засідання апеляційного суду, а отже, на думку апеляційного суду, застава у визначеному слідчим суддею розмірі в повній мірі забезпечує його належну процесуальну поведінку, та запобігає ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Під час апеляційного розгляду прокурор не зміг обґрунтувати наявність виключних обставин, які відповідно ч.5 ст.182 КПК України можуть бути підставою для призначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати.

За таких обставин доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного, у якості альтернативного запобіжного заходу застави в розмірі 1 500 000 гривень, що перевищує межі розміру застави, за вчинення тяжкого злочину, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки прокурор у судовому засіданні не навів будь-яких нових виключних обставин, які обґрунтовують визначення саме такого розміру застави і на думку апеляційного суду такий розмір застави буде завідомо непомірним для підозрюваного, що є неприпустимим з огляду на практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з її необґрунтованістю.

Разом з цим, апеляційний судом встановлено, що резолютивній частині ухвали слідчий суддя визначаючи заставу в розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, при написанні даного розміру прописними літерами в душках помилково зазначив «двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб», чим допустив описку.

Вказана описка є технічною та жодним чином не впливає на суть прийнятого слідчим суддею рішення, а також в будь-якому разі не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, про що безпідставно вказував прокурор у своїй апеляційній скарзі.

Апеляційний суд рекомендує слідчому судді виправити вищевказану описку в порядку ст.379 КПК України для приведення оскаржуваного судового рішення у повну відповідність до вимог КПК України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 379, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2018 року про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 44 050 гривень у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0003373 від 29 серпня 2018 року залишити без змін.

Рекомендувати слідчому судді суду першої інстанції виправити описку в резолютивній частині ухвали від 31 серпня 2018 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу в частині визначення розміру застави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4