справа №642/5649/17
провадження 1кп/642/24/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого - ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зіньків, Полтавської області, українця, громадянина України, розлученого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України, -
в с т а н о в и в:
14 вересня 2017 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, знаходився на території багатофункціонального торгівельного комплексу, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 .
Саме в той час, між ним та незнайомими йому ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які теж знаходилися в стані алкогольного сп*яніння, виникла сварка, яку спровокувала ОСОБА_11 , почавши ображати ОСОБА_10 нецензурною лайкою. В цей час ОСОБА_8 , теж став ображати ОСОБА_10 нецензурною лайкою, а після того як ОСОБА_10 став намагатися відійти від вказаних осіб, ОСОБА_8 підійшов до нього та наніс удар головою в область верхньої губи ОСОБА_10 . Після вказаного удару ОСОБА_10 відштовхнув від себе ОСОБА_8 та пішов по східцях тунелю, який веде до вул. Полтавський шлях в м. Харкові. В середині тунелю ОСОБА_8 та ОСОБА_11 пішли за ним, після чого ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_10 та кулаком правої руки наніс один удар в область лівої сторони обличчя ОСОБА_10 , а після знов, кулаком правої руки, наніс удар в область лівої частини грудної клітини ОСОБА_10 , від якого останній присів. Після вказаних ударів ОСОБА_10 в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на завдання тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча небажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, дістав свій розкладний ніж з пакету, розклав його та взявши розкладений ніж в праву руку, вдарив ним ОСОБА_8 в ліву поперекову частину тіла, після чого залишивши ОСОБА_8 , побіг за ОСОБА_11 .
Відповідно до висновку експерта ХОБСМЕ 1 № 1092-А/17 від 02.10.2017 року в результаті протиправного діяння ОСОБА_10 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівої поперекової області, проникаюче в ліву плевральну порожнину з ушкодженням селезінки, з внутрішньочеревною кровотечею і лівобічним гемопневмотораксом, що привело до хірургічного втручання - лапаротомії і видалення селезінки, а також дренування плевральної порожнини і видалення повітря і геморагічного змісту з лівої плевральної порожнини, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Таким чином ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату будь-якого органу.
Крім того, ОСОБА_10 , 14.09.2017 року о 19-00 год., знаходячись в стані алкогольного сп*яніння, перебуваючи на території багатофункціонального торгівельного комплексу, розташованого за адресою: м.Харків, вул.Полтавський шлях,62, та залишивши ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи іх протиправний характер, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи іх настання, у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , діючи умисно, побіг за останньою та наздогнавши, збив її з ніг та ставши над лежачою на спині ОСОБА_11 , наніс їй два удари ножем, який тримав в правій руці, в ліву частину черевної порожнини та один удар в область лівого ока, після чого з місця вчинення злочину зник. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 було доставлено до КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» , де вона померла від поранень, які спричинив їй ОСОБА_10 .
Відповідно до висновку ХОБСМЕ -1 №45 /325/ Ат /17 від 19.10.2017 року, в результаті протиправного діяння ОСОБА_10 спричинив потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних поранень живота зліва з ушкодженням тонкої кішки і її брижі, ушкодженням сигмовидної кишки і її брижі, внутрішньочеревної кровотечі; колото-різаного поранення лівого очного яблука, проникаючого в черепну порожнину з ушкодженням кістки в області передньої черепної ямки зліва і твердої мозкової частки. Проникаючі колото-різані поранення живота відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя ; колото-різане поранення лівого ока, проникаюче у черепну порожнину відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Причиною смерті ОСОБА_11 явилося проникаючі колото-різані поранення живота з ушкодженням тонкого та товстого кишківника та їх ускладнення внутрішньочеревна кровотеча, геморагічний шок.
Таким чином ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушеннях визнав себе винним частково. Він не заперечував сам факт спричинення потерпілім зазначених тілесних ушкоджень, наполягав на тому, що між ними виникла сварка і він ударив потерпілих ножем, оскільки хотів щоб вони від нього відчепилися, але при цьому вбивати не бажав. Цивільні позови заявлені прокурором в інтересах держави визнав у повному обсязі. ОСОБА_10 суду пояснив - що 14 вересня 2017 року приблизно о «16» годині він вийшов з Центрального ринку та дійшов до Південного вокзалу, зайшов до кафе «Наливайка», де випив 150 г горілки і присів на лавку, щоб поговорити по телефону зі знайомим. Тоді до нього розпочала задиратися ОСОБА_11 , просила у нього цигарки, гроші, однак він попросив залишити його, оскільки не палить. Потім до ОСОБА_11 підійшов ОСОБА_8 , який разом із нею продовжив чіпатися до нього.
Після чого він намагався звідти піти, однак ОСОБА_8 вдарив його головою в область обличчя, ще ОСОБА_12 подряпала йому обличчя. Він знову намагався піти у бік Полтавського шляху, однак ОСОБА_8 пішов за ним, схопивши за руку. Потім, піднявшись сходами, ОСОБА_8 наніс йому удари кулаками.
Після нанесеного ОСОБА_8 удару він присів, та дістав зі свого пакету розкладний ніж та вдарив ОСОБА_8 , який стояв перед ним обличчям. Наявність у нього ножа пояснює тим, що він працював на ринку вантажником на фруктах, тому йому потрібен був ніж для розвантаження фруктів.
В той момент ОСОБА_12 стояла ззаду, потім побігла, а він побіг за нею щоб її зупинити, наздогнав її, та ОСОБА_12 впала, а він впав на неї, потім піднявся і наніс їй три удари ножем, коли та лежала на спині. Всього було три удари: один в голову (біля скроні), а два інші в живіт.
Ніж він не викидав, футболка була заляпана кров`ю, тому він її зняв з себе та викинув.
Після цього він побіг з місця подій, і лише потім розпочав усвідомлювати все, що трапилось. Йому не було відомо, що ОСОБА_11 померла.
За словами ОСОБА_10 , лезо ножа яким він наносив удари приблизно 8 см.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 , його вина підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні:
- потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що раніше з ОСОБА_10 знайомий не був, вперше побачив його у вересні.
На початку вересня, того дня коли сталися ці події, він їхав з роботи додому, тоді він випив трішки спиртного. ОСОБА_13 також вживала алкоголь того дня, вона вжила тоді приблизно 100 г горілки.
У кафе, неподалік від ОСОБА_14 вокзалу, приблизно о «18» годині ОСОБА_10 підійшов і сів на лавку, він в той момент відійшов на кілька хвилин, а, коли підійшов, побачив, як ОСОБА_10 ображав ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , в свою чергу, також відповідала образами, грубила йому. Він вимагав ОСОБА_10 вибачитися перед жінкою, але ОСОБА_10 не зволікав на його зауваження, у зв`язку із чим він злегка вдарив головою ОСОБА_10 в область голови. ОСОБА_10 же не здійснював удару в його бік, не робив жодної спроби.
Потім, він та ОСОБА_10 піднялися сходами догори, де останній хотів вдарити його, однак не влучив. Потім він вдарив ОСОБА_10 кулаком в область обличчя та тіла, внаслідок чого ОСОБА_10 присів на коліна.
Потім він хотів піти, руки були опущені, а ОСОБА_10 встромив ножа йому у бік. ОСОБА_11 , в той час знаходилась дещо вище на сходах від них. Внаслідок такого поранення йому було видалено селезінку.
ОСОБА_11 він знав давно, це була його знайома. Того дня, коли він їхав з роботи, вони зустрілись випадково.
Хто розпочав конфлікт йому невідомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що 14.09.2017 року він знаходився поблизу Південного вокзалу на зупинці трамвая. Потім підійшов до лавки, на яких сиділи його знайомі, а саме: ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , з якими він привітався та пішов назад.
Потім ОСОБА_11 та ОСОБА_8 відійшли з незнайомим чоловіком до стола, до арки, де розпочали з`ясовувати відносини. Він чув їхню розмову, і мова йшла про те, що незнайомий йому чоловік образив ОСОБА_13 , і ОСОБА_8 вимагав, щоб ОСОБА_10 вибачився перед ОСОБА_13 . Він намагався щось їм сказати, втрутитись, однак його ігнорували. Потім він побачив, що ОСОБА_8 ударив незнайомого головою в обличчя, а ОСОБА_13 також розпочала кричати та розмахувати руками, брати незнайомого за одежу. Потім вони втрьох піднялися сходами через арку вище. Там ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_10 один раз в обличчя, один раз в живіт. ОСОБА_10 не реагував агресивно на поведінку ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ..
ОСОБА_8 і ОСОБА_10 стояли обличчям один одному.
Потім він почув крик про допомогу, він пішов туди та побачив ОСОБА_8 , який тримався за бік, потім піднявся вище за ОСОБА_13 та незнайомцем. Однак ОСОБА_13 повідомила йому, що у незнайомця був ніж, тому він відступив. ОСОБА_13 бігла від обвинуваченого, однак, обвинувачений наздогнав її та наніс удари в голову та живіт, а потім встав та пішов у бік Полтавського шляху. Він бачив це на відстані приблизно 5-6 метрів.
В той час він викликав швидку допомогу для своїх знайомих.
письмовими доказами:
- інформацією відповідно до рапортів помічника чергового Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області від 14.09.2017 року про отримання повідомлення лікаря до пульту 102 про потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_11 які отримали ноживі поранення від невідомого чоловіка (т. 1 а.с. 71, 73);
- довідкою № 4713 щодо знаходження на лікуванні ОСОБА_8 (т.1 а.с. 72);
- довідкою від 14.09.2017 року, в якій містяться дані про пацієнта ОСОБА_11 та встановлено первічний діагноз (т. 1 а.с. 74);
-протоколом огляду місця події від 14 вересня 2017 року за адресою м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 60, де під час огляду виявлено відбитки взуття одного типу, плями речовини ЦБК, та вилучено фото відбитки взуття, змиви речовини ЦБК (т.1 а.с.75-78);
-висновком експерта № 1092-А/17 від 15.09.2017 року, відповідно до якого, у звязку з подією 14.09.2017 року у ОСОБА_8 мали місце колото-різане поранення лівої поперекової області, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням селезінки і проникаюче в ліву плевральну порожнину з внутрішньочеревною кровотечею і лівобічним гемопневмотораксом.
Згідно даним з медичної картки № 4731 стаціонарного хворого відділення шоку ІЗНХ АМНУ колото-різане поранення лівої поперекової області, проникаюче в черевну і плевральну порожнини з ущкодженням селезінки, з внутрішньочеревною кровотечею і лівобічним гемопневмотораксом, привели до хірургічного втручання - лапаротомії і видалення селезінки, а також дренування плевральної порожнини і видалення повітря і геморагічного змісту з лівої плевральної порожнини. Згідно протоколу операції № 132 від 14.09.2017 року напрямок раньового каналу знизу вверх, ззовні всередину, ззаду наперед.
Травма встановлена у гр. ОСОБА_8 могла утворитися від одноразової дії колюче-ріжучого предмету, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися, могла утворитися за обставин вказаних в медичній карті і постанові.
Травма гр. ОСОБА_8 відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя (п.2.1.1. а, б. п.2.1.3. й, к Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Група крові у гр. ОСОБА_8 згідно з даними з медичної карти № 4713 АВ (ІІ)
-висновком експерта № 325-Ат/17 від 15.09.2017 року, відповідно до якого, у звязку із подією 14.09.2017 року у ОСОБА_11 мали місце ушкодження: - два колото-різані поранення живота зліва з ушкодженнями тонкої кишки і її брижі, ушкодженнями сигмовиної кишки і її брижі, внутрішньочеревною кровотечею; - колото-різане поранення лівого очного яблука, проникаюче в черепну порожнину з ушкодженням кістки у області передньої черепної ямки зліва і твердої мозкової оболонки в цій області з пораненням кістки у області передньої черепної ямки зліва і твердої мозкової оболонки в цій області з поарененням речовини головного мозку лівої лобової частки.
Причиної смерті гр. ОСОБА_11 явилися проникаючі колото-різані поранення живота з ушкодженнями тонкого і товстого кишківника та їх ускладнення внутрішньочеревна кровотеча, геморагічний шок.
Смерть гр. ОСОБА_11 наступила 15.09.2017 року в 15.20 год. в стаціонарі ХМКЛШНМД ім. О.І. Мещанінова.
Вказані ушкодження утворилися в результаті триразової дії колюще-ріжучого предмету, можливо від дії клинка ножа, індивідуальні особливості якого у вказаних ушкодженнях не відобразилися.
Згідно п. 4.8. Правил Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, проникаючі колото-різані поранення живота гр. ОСОБА_11 мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, згідно п. 2.1.3. к даних правил. Керуючись п.4.8. Правил Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, колото-різане поранення лівого ока, проникаюче в черепну порожнину у гр. ОСОБА_11 має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя, згідно п. 2.1.3. а даних правил.
При судово-медичній експертизі крові гр. ОСОБА_11 проведеній у лабораторії ХОБСМЕ газохроматографічним методом, виявлений етиловий спирт в кількості 2,39‰, що по офіційній таблиці відповідає алкогольному спянінню середнього ступеня.(т.1а.с. 83-85);
- протоколом огляду предмету від 15.09.2017 року та диском з відеозаписом з камер відео-спостереження, розташованих на фасаді будівлі магазину одежда и подарки за адресою м. Харків, вул. Євгена Котляра, 3 за період часу з 18-58 до 19-00 год. 14.09.2017 року, на якому зафіксоване обставини за яких потерпілій ОСОБА_11 були завдані тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 86-91);
- протоколами огляду предмету від 15.09.2017 року та диском з відеозаписом з камер відео-спостереження, розташованих на фасаді будівлі багатофункціональний торгівельний комплекс за адресою АДРЕСА_3 за період часу з 18-45 до 19-20 год. 14.09.2017 року, на якому зафіксовано в тому числі обставини початку конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та події вже після того, як потерпілий ОСОБА_8 вже отримав тілесне ушкодження (т. 1 а.с. 93-110);
- протоколом огляду предмету від 15.09.2017 року та диском з відеозаписом з камер відео-спостереження, розташованих на фасаді будівлі спорт-лото, розташованого за адресою м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 62, та яка направлена на вулицю Полтавський шлях, в період часу з 18-30 до 20-00 год. 14.09.2017 року, на якому зафіксовано як ОСОБА_10 залишає місце події (т. 1 а.с. 117-120);
- протоколом огляду предмету від 15.09.2017 року та диском з відеозаписом з камер відео-спостереження, розташованих на фасаді будівлі Хостел Солодкий сон, розташованого за адресою м. Харків, вул. Гвардійців Залізничніків, 8, в період часу з 18-55 до 21-00 год. 14.09.2017 року, на якому зафіксовано як ОСОБА_10 залишає місце події (т. 1 а.с. 121-123);
- протоколами огляду предмету від 15.09.2017 року та диском з відеозаписами з камер відео-спостереження, розташованих на фасаді будівлі Харківської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернат, розташованої за адресою м. Харків, вул. Благовіщенська, 19, в період часу з 18-20 до 18-25 год. 14.09.2017 року, та на фасаді будівлі сервісний центр ЛЕНОВО розташованої за адресою м. Харків, вул. Благовіщенська, 17/15, в період часу з 18-16 до 18-32 год. 14.09.2017 року, на яких зафіксовано рух ОСОБА_10 до початку події (т. 1 а.с. 124-131);
- постановою про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 15.09.2017 року, а саме CD-дисків з камер відео спостереження ( т. 1 а.с. 132-134);
- рапортом щодо аналізу моніторингу місця вчинення злочину по виявленню абонентів мобільного звязку та даними радіотехнічного обстеження за 14.09.17 р..; протоколами тимчасового доступу до речей та документів від 17.10.2017 року. та дисками з інформацією операторів мобільного звязку; аналітичною довідкою по матеріалам отриманим при тимчасовому доступі по інформації операторів мобільного звязку від 18.10.2017 року, в якій викладено яким чином за допомогою отриманої інформації та слідчо-розшукових дій було затримано ОСОБА_10 19.09.2017 року (т. 1 а.с. 135-168);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.09.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_10 було затримано о 11-30 год на території Центрального ринку по пров. Піскунівському, 15 у м. Харкові, та під час обшуку затриманої особи у останнього було вилучено ніж складний, спортивна мастерка, кросівки, джинси (т. 1 а.с. 169-177);
- протоколом огляду предметів від 19.09.2017 року та постановою про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 19.09.2017 року, а саме ножа складного, спортивної мастерки, кросівок, джинсів (т. 1 а.с. 178-185);
- протоколом предявлення особи для впізнання від 19.09.2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_17 впізнав середь предяленних осіб ОСОБА_10 , як особу яка 14.09.2017 року о 19-00 годині спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_11 та ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 186-190);
- протоколом огляду місця події від 21.09.2017 року який проводився за адресою м. Харків, пров. Балакірєва, 3-А, в приміщенні приймального відділення КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова в ході якого було вилучено предмети одягу гр. ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 195-200);
- ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова накладено арешт на футболку чорного кольору в розрізаному вигляді з плямами речовини червоно-бурого кольору; джинси темно-синього кольору з плямами речовини червоно-бурого кольору; жіночі ганці рожевого кольору, чорний пояс, який складається з двох однакових частин; жіночі труси білого кольору з чорними краплинками; бюстгальтер чорного кольору, які було вилучено 21.09.2017 року в ході огляду місця події, який проводився за адресою м. Харків, пров. Балакірєва, 3-А, в приміщенні приймального відділення КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова (т. 1 а.с. 183-184);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2017 року проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_10 , в ході якого він розповів та показав механізм ударів, та яким чином він вчинив кримінальні правопорушення (т. 1 а.с. 201-214);
- протоколом огляду місця події від 20.09.2017 року проведеного на ділянці місцевості, що розташована в Карпівському саду у м. Харкові в ході якого на землі, в місці яке було вказано підозрюваним ОСОБА_10 , була виявлена та вилучена футболка білого кольору (т. 1 а.с. 215-218) та постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 20.09.2017 року, а саме футболки білого кольору, на передній частині якої вбачаються плями бурого кольору (т. 1 а.с. 218);
- висновком експерта № 5786-Ая/17 від 20.09.2017 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_10 встановленні наступні тілесні ушкодження: синці на слизовій верхньої губи, лівій руці й тулубі; садна на голові й лівій руці; різана рана на 1-му пальці правої кисті.
Садна та синці утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, синці за механізмом удар або удар-стиснення, а садна травматичної дії гострого предмету, володіючого ріжучими властивостями та обмеженою контактуючою поверхнею.
Усі вищезазначені ушкодження могли бути отримані на 5-7 діб до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також стадією загоєння саден, рани і кольором синців.
За ступенем тяжкості: синці, садна. Різана рана викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів. І за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. б. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Рішення питання щодо ймовірності утворення тілесних ушкоджень при тих чи інших обставинах (конкретна обстановка і умови подій за участю конкретних осіб, які були встановлені слідством, не входить до компетенції судово-медичного експерта (т. 1 а.с. 219-220);

- висновком експерта № 1246-а/17 від. 20.10.2017 року відповідно до якого, у звязку з подією 14.09.2017 року у ОСОБА_8 мали місце колото-різане поранення лівої поперекової області, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням селезінки і проникаюче в ліву плевральну порожнину з внутрішньочеревною кровотечею і лівобічним гемопневмотораксом.
Згідно даним з медичної картки № 4731 стаціонарного хворого відділення шоку ІЗНХ АМНУ колото-різане поранення лівої поперекової області, проникаюче в черевну і плевральну порожнини з ущкодженням селезінки, з внутрішньочеревною кровотечею і лівобічним гемопневмотораксом, привели до хірургічного втручання - лапаротомії і видалення селезінки, а також дренування плевральної порожнини і видалення повітря і геморагічного змісту з лівої плевральної порожнини. Згідно протоколу операції № 132 від 14.09.2017 року напрямок раньового каналу знизу вверх, ззовні всередину, ззаду наперед.
Травма гр. ОСОБА_8 відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя (п.2.1.1. а, б. п.2.1.3. й, к Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Травма встановлена у гр. ОСОБА_8 могла утворитися від одноразової дії колюче-ріжучого предмету, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися, могла утворитися від дії клинка ножа наданого на дослідження.
Тілесне ушкодження встановлене у ОСОБА_8 могло бути спричинено при обставинах, на які вказує підозрюваний ОСОБА_10 при проведенні слідчого експерименту.
Група крові у гр. ОСОБА_8 згідно з даними з медичної карти № 4713 АВ (ІІ) .Відомостей про дослідження у гр. ОСОБА_8 на наявність алкоголю при госпіталізації в стаціонар ІЗНХ АМНУ в наданій медичній карті немає (т. 1 а.с. 221-223);

- висновком експерта № 45/325-Ат/17 від 09.10.2017 року, відповідно до якого у звязку із подією 14.09.2017 року у ОСОБА_11 мали місце ушкодження: - два колото-різані поранення живота зліва з ушкодженнями тонкої кишки і її брижі, ушкодженнями сигмовиної кишки і її брижі, внутрішньочеревною кровотечею; - колото-різане поранення лівого очного яблука, проникаюче в черепну порожнину з ушкодженням кістки у області передньої черепної ямки зліва і твердої мозкової оболонки в цій області з пораненням кістки у області передньої черепної ямки зліва і твердої мозкової оболонки в цій області з пораненням речовини головного мозку лівої лобової частки.
Причиної смерті гр. ОСОБА_11 явилися проникаючі колото-різані поранення живота з ушкодженнями тонкого і товстого кишківника та їх ускладнення внутрішньочеревна кровотеча, геморагічний шок.
Смерть гр. ОСОБА_11 наступила 15.09.2017 року в 15.20 год. в стаціонарі ХМКЛШНМД ім. О.І. Мещанінова.
Вказані ушкодження утворилися в результаті триразової дії колюще-ріжучого предмету, можливо від дії клинка ножа, індивідуальні особливості якого у вказаних ушкодженнях, могли бути спричинені ножем наданим на дослідження.
Згідно п. 4.8. Правил Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, проникаючі колото-різані поранення живота гр. ОСОБА_11 мають однаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, згідно п. 2.1.3. к даних правил. Згідно п.4.8. Правил Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, колото-різане поранення лівого ока, проникаюче в черепну порожнину у гр. ОСОБА_11 має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя, згідно п. 2.1.3. а даних правил.
Тілесні ушкодження. Встановлені при дослідженні трупа ОСОБА_11 могли бути спричинені при обставинах, на які вказує підозрюваний ОСОБА_10 при проведенні слідчого експерименту.
При судово-медичній експертизі крові гр. ОСОБА_11 проведеній у лабораторії ХОБСМЕ газохроматографічним методом, виявлений етиловий спирт в кількості 2,39‰, що по офіційній таблиці відповідає алкогольному спянінню середнього ступеня.(т.1а.с. 83-85);
Група крові у гр. ОСОБА_11 згідно з даними медичної картки № 23900 АВ (ІІ) (т. 1 а.с. 224-227);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 04.10.2017 року в ході якого ОСОБА_10 за добровільної згоди останнього відібрано зразки крові (т. 1 а.с. 228);

- висновком експерта № 1168-Ц 2017 р. від 06.10.2017 року, відповідно до якого

?згідно довідки з Інститута загальної та невідкладної хірургії за № 4713 від 05.10.2017 року на ОСОБА_8 , 33 роки, дані про групу крові А (ІІ);

?згідно довідки про результати дослідження крові № 2 від 14.08.2017 року на ОСОБА_11 - група крові Ав (ІІ);

?групова приналежність крові громадянина ОСОБА_10 - А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В;

?В результаті проведення судово-медичної експертизи складного ножа, вилученого при затриманні у ОСОБА_10 , знайдені сліди крові людини, в якій виявлен антиген А. Таким чином сліди крові людини могли походити від любої людини з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі як від потерпілих ОСОБА_8 , так і від ОСОБА_11 .. Однак, не можна виключити і домішки слідів крові і від підозрюваного ОСОБА_10 , якщо на момент скоєння злочину у нього були травми супровідні наружною кровотечею (т. 1 а.с. 229-234);

- висновком експерта № 1998-И/17 від 20.10.2017 року, відповідно до якого
?кров від трупа ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В;

?згідно ксерокопії довідки № 1713 з Інститута загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева від 05.10.2017 року на імя ОСОБА_8 , група крові його - А (ІІ);

?Згідно висновку експерта № 1168-Ц від 12.10.2017 р., відділення судово-медичної цитології групова приналежність крові громадянина ОСОБА_10 - А з ізогемаглютиніном анти-В;
?На спортивній кофті (обєкт № 1), вилученій у ОСОБА_10 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Таким чином походження її як від гр-ки ОСОБА_11 , так і від гр-на ОСОБА_8 не виключається. Однак не можна виключити походження крові в даному обєкті від гр-на ОСОБА_10 , при наявності у нього тілесних ушкоджень, які супроводжувались зовнішньою кровотечею на момент вказаних подій (т. 2 а.с. 29-30);
- відповідно до висновку експерта № 2002-И/17 від 20.10.2017 року також встановлено, що на розірваній футболці, що належала ОСОБА_11 в обєктах №№ 1-5, знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, властивій їй самій. Не можна також виключити можливість присутності в зазначених обєктах крові, що відбувається від гр-на ОСОБА_8 , або від гр-на ОСОБА_10 , при наявності в останнього тілесних ушкоджень, які супроводжувались зовнішньою кровотечею на момент вказаних подій (т. 2 а.с. 32-33);

- відповідно до висновку експерта № 2003-И/17 від 20.10.2017 року також встановлено, що на джинсових штанях (обєкти №№ 1-14) та двох фрагментах ременя (обєкт №№ 15.16), що належали ОСОБА_11 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, властивій їй самій. Не можна також виключити можливість присутності в зазначених обєктах крові, що відбувається від гр-на ОСОБА_8 , або від гр-на ОСОБА_10 , при наявності в останнього тілесних ушкоджень, які супроводжувались зовнішньою кровотечею на момент вказаних подій (т. 2 а.с. 35-37);

- згідно висновку експерта № 2005-И/17 від 20.10.2017 року також встановлено, що на фрагменті марлі зі змивом № 1, вилученим при огляді місця події (обєкт №1) знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Таким чином походження її як від гр-ки ОСОБА_11 , так і від гр-на ОСОБА_8 не виключається. Однак не можна також виключити походження крові в даному обєкті і від гр-на ОСОБА_10 , при наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувались зовнішньою кровотечею на момент вказаних подій (т. 2 а.с. 39-40);

- відповідно до висновку експерта № 2004-И/17 від 20.10.2017 року також встановлено, що на фрагменті марлі зі змивом № 2, вилученим при огляді місця події (обєкт №1) знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Таким чином походження її як від гр-ки ОСОБА_11 , так і від гр-на ОСОБА_8 не виключається. Однак не можна також виключити походження крові в даному обєкті і від гр-на ОСОБА_10 , при наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувались зовнішньою кровотечею на момент вказаних подій (т. 2 а.с. 42-43);

- протоколом предявлення особи для впізнання від 18.10.2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав середь предяленних осіб ОСОБА_10 , як особу яка 14.09.2017 року біля торгового центру, розташованому біля готелю Експресс спричинила йому ножове поранення (т. 2 а.с. 44-48);

- протоколами огляду предметів від 28.10.2017 року за участю свідка ОСОБА_17 , а саме відеозаписів з камер відео спостереження, встановленої на фасаді будівлі багатофункціонального торгівельного комплексу (м. Харків, вул. Євгена Котліра, 3-А) та
встановленої на фасаді будівлі магазину ОДЕЖДА И ПОДАРКИ (м. Харків, вул. Євгена Котліра, 3) (т. 2 а.с. 49-60);

- відповідно до висновку експерта № 394-МК/17 при дослідженні одягу були встановлені наступні пошкодження:
по передній поверхні в нижньому відділі ліворуч два колото-різаних пошкодження, про що свідчить їх наскрізний характер, наявність основних та додаткових розрізів, лінійка їх форма, рівні краї із вистоянням у просвіт на одному рівні пошкоджених стовпчиків трикотажу, кінці волокон яких перервані рівно, наявність одних кінців, наближених до П-подібної форми із потертістю кінцевого стовпчика трикотажу, а інших гострокутних із повним пересіченням кінцевого стовпчика трикотажу з рівним перериванням волокон, від котрих відходять додаткові лінійні розрізи, які закінчуються гострокутними кінцями.
Виявленим колото-різаним пошкодженням на передній поверхні в нижньому відділ ліворуч відповідають за локалізацією колото-різані пошкодження на тілі ОСОБА_11 (...два (2) проникаючі колото-різані поранення живота зліва ...). Ці пошкодження утворюють між собою єдині колото-різані канали.
Наявні пошкодження фуфайки (футболки) та виявлені рани та тілі ОСОБА_11 утворились від дії плаского, однобічно-загостреного знаряддя травми із П-подібним поперечним перетином обушка та вираженими ребрами, найбільша ширина якого на рівні занурення складала не більше 2,4 см.
Зважаючи на це, а також на розмірні характеристики клинка ножа (ширина в середньому відділі 1,9 см), що був наданий на експертизу, виключити заподіяння ним колото-різаних пошкоджень на фуфайці (футболці) та поранень на тілі неможливо. (т.2 а.с. 62-66);

- постановою про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 02.11.2017 року визнані речовими доказами:
?- 2 пакети зі змивами речовини бурого кольору, вилучених при ОМП від 14.09.2017 року;
?мастерка, джинси, кросівки ОСОБА_10 , складний ніж та зразки крові ОСОБА_10 , вилучені при затриманні ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України;
?футболка ОСОБА_10 яка вилучена при ОМП від 20.09.2017 року;
?футболка, джинси та інші речі потерпілої ОСОБА_11 , вилучені під час ОМП від 21.09.2017 року. (т. 2 а.с. 67-69);
- відповідно до висновку амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 18.10.2017 року ОСОБА_10 хронічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стан може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_10 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксікації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На теперішній час ОСОБА_10 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т.2 а.с. 70-72);
- відповідно до Акту № 298 судово-наркологічної експертизи № 298 від 18.10.2017 року ОСОБА_10 має залишкові явища перенесеного ішемічного інсульту з пірамідним синдромом; гіпертонічна хвороба ІІІ ст. Синдром залежності до алкоголю. Потребує лікування алкоголізму. Протипоказань не має. (т.2 а.с. 73).
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку та находить їх достатніми та допустимими, такими що узгоджуються між собою, об`єктивно доказуючими вину обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях, у зв`язку з чим приходить до висновку щодо можливості покласти їх в основу ухваленого вироку суду.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_10 відносно потерпілого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, а саме особа виконала усі дії, які вважала необхідним для доведення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Суд вважає, що обсяг обвинувачення та кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_10 , що викладені в обвинувальному акті за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» визначено, що закінчений замах на умисне вбивство особи вчиняється з прямим умислом, коли винна особа усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Згідно п. 22 даної Постанови, при вирішенні питання про наявність у діях особи умислу на вбивство суд повинен виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного, що передувала події, їх стосунки.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.
Обов`язковою умовою кримінально-правої кваліфікації дій винного як замаху є наявність прямого умислу на вчинення відповідного злочину, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.
Відповідно до висновків Верховного Суду України, що викладені у рішеннях, прийнятих за результатами перегляду судових рішень з підстав, передбачених ст. 445 КПК України (постанови № 5-46кс13 від 14 листопада 2013 року, № 5-10кс14 від 26 червня 2014 року, № 5-32кс14 від 11 грудня 2014 року, №5-24к15 від 18 червня 2015 року), замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення та наміру вчинити злочин, а тому він є актом, що виконується виключно за наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Ціль досягнення суспільно небезпечного результату - це конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, у тому числі й замаху. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.
При кваліфікації злочинів проти життя і здоров`я особи питання про наявність чи відсутність умислу на вбивство необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного й потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
У разі заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень за відсутності умислу на вбивство або заподіяння більш тяжкої шкоди здоров`ю дії винного слід кваліфікувати за наслідками, що фактично настали.
У даній справі стороною обвинувачення не надано і не здобуто під час судового розгляду доказу, який би достовірно вказував, що ОСОБА_10 по відношенню до ОСОБА_8 діяв саме з прямим умислом на вбивство потерпілого.
З досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 із потерпілим ОСОБА_8 раніше знайомий не був, між ними не було неприязних стосунків, конфлікт виник спонтанно, при цьому ОСОБА_10 намагався уникнути конфліктної ситуації, будь-яких словесних погроз на позбавлення життя не висловлював.
При цьому колегія суддів зазначає, що ОСОБА_10 , завдавши одного удару і поранивши потерпілого, бачив, що ОСОБА_8 не втратив свідомості, продовжував діяти послідовно. Поранення не призвело до такого стану потерпілого, яке б давало ОСОБА_10 підстав вважати, що він досяг злочинної мети, а саме заподіявши смертельного поранення. Крім того, ні потерпілий, ні інші особи, що знаходилися на місці скоєння злочину, не вчиняли жодних дій, які б можна було розцінити як активну протидію злочинним діям, що завадили ОСОБА_10 довести свій умисел на вбивство до кінця.
Посилання у обвинувальному акті, що ОСОБА_11 стала наносити удари по голові ОСОБА_10 , що завадило закінчити злочин - умисне вбивство ОСОБА_8 з причин, які не залежали від його волі, не знайшли підтвердження у судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_8 і свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні дали покази, що ОСОБА_11 під час нанесення ножового поранення ОСОБА_8 знаходилась на відстані від ОСОБА_10 , та лише гучно лаялася на ОСОБА_10 , а побачивши нож у руках ОСОБА_10 почала тікати від нього.
Згідно ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, а відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
У відповідністю з п. 23 Пленуму ВС України "Про виконання судами України законодавства постанов Пленуму ВС України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" від 29.06.1990 року № 5, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх не можливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Колегією суддів враховується, що: між обвинуваченим ОСОБА_10 і потерпілим ОСОБА_8 конфлікт виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин; знаряддя злочину розкладний ніж, який є битовим, не був заздалегідь заготовленим, а знаходився у ОСОБА_10 випадково; ОСОБА_10 наніс ОСОБА_8 лише один удар - колото-різане поранення в ліву поперекову частину тілата одразу ж припинив свої протиправні дії та не вжив будь-яких активних дій, спрямованих на позбавлення життя потерпілого, зокрема, нанесення інших ударів ножем у життєво-важливі органи, хоча мав таку реальну можливість, перед конфліктом та в ході його перебігу не висловлював жодних погроз щодо вбивства, що свідчить про відсутність у обвинуваченого умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_8 та надані суду докази свідчать про відсутність обставин, які завадили б довести свій умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_8 до кінця. Так, ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, завдаючи одного удару ножем в ліву поперекову частину тіла, передбачав, що внаслідок таких дій буде заподіяно шкоди здоров`ю, однак не конкретизував у своїй свідомості, якої саме шкоди здоров`ю потерпілого буде заподіяно.
Досудовим слідством не надано доказів на спростування позиції обвинуваченого про відсутність у його діях умислу на заподіяння смерті ОСОБА_8 .
Суд за наявності наданих стороною обвинувачення доказів по зазначеному епізоду не може прийти до висновку поза будь-яких сумнівів, що ОСОБА_10 мав умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_8 , тому тлумачить ці сумніви на користь обвинуваченого.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що органами досудового розслідування дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині кваліфіковані невірно, та кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату будь-якого органу.

Дії ОСОБА_10 відносно потерпілої ОСОБА_11 органами досудового розслідування кваліфіковані за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 цього Кодексу.

Враховуючи те, що колегія суддів прийшла до висновку щодо перекваліфікації дій ОСОБА_10 відносно потерпілого ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та кваліфікувала його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, його дії відносно потерпілої ОСОБА_11 не можуть бути кваліфіковані за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки він не є особою, яка раніше вчинила умисне вбивство чи замах на нього. Тож суд прийшов до висновку, що обвинувачення необхідно змінити, перекваліфікувавши його дії з п. 13.ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України, виключивши кваліфікуючу ознаку «вчинено особою, яка раніше вчинила умисне вбивство».

Що стосується посилань обвинуваченого ОСОБА_10 якими він фактично не заперечуючи обставини за якими ним були завдані тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_11 , не погоджується із кваліфікацією його дій, при цьому він зазначає, що він не мав умислу на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_11 , то вони спростовуються доказами дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Виходячи із кількості, характеру і локалізації поранень, спричинених обвинуваченим потерпілій, а саме ОСОБА_10 спричинив ОСОБА_11 3 ножових поранення, з них - два удари ножом в ліву частину черевної порожнини та один удар в область лівого ока.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що потерпіла ОСОБА_11 намагалася захищатися від ударів, закриваючи голову руками, відбиваючись ногами, і всі удари були спрямовані в життєво важливі органи - голову, живіт.
Доводи сторони захисту про те, що потерпіла свідомості не втрачала, продовжувала відбиватися ногами, проте ОСОБА_10 утримався від подальших протиправних дій, що свідчить про відсутність умислу у ОСОБА_10 на вбивство ОСОБА_11 , оскільки він сам припинив наносити удари ножем коли ОСОБА_11 ще була жива, у цьому випадку не заслуговують на увагу. Заподіявши три ножові поранення потерпілій в голову та в область живота, ОСОБА_10 довів свій злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_11 до кінця. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа проникаючі колото-різані поранення живота з ушкодженням тонкого та товстого кишківника та їх ускладнення внутрішньочеревна кровотеча, геморагічний шок, перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілої.
Аналіз суб`єктивного ставлення обвинуваченого ОСОБА_10 до наслідків своїх дій, свідчить про те, що він після вчинення противоправних дій покинув місце злочину, залишив поранену потерпілу, не приймав жодних мір на надання первинної медичної допомоги, не викликав швидку допомогу, що свідчить про небажання обвинуваченого надавати допомогу і бажання настання негативних наслідків у вигляді смерті потерпілої, тож суд приходить до висновку, що злочинний умисел обвинуваченого був направлений саме на умисне вбивство потерпілої.

Позицію обвинуваченого суд розцінює як спосіб захисту, та бажання зменшити міру відповідальності за особливо тяжкий злочин.
Аналізуючи зібрані докази в їхній сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_10 доведена та кваліфікує його дії відповідно за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату будь-якого органу, та за ч. 1 ст. 115 КК України, умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_10 , судом встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має постійне місце реєстрації, але тривалий час за місцем реєстрації не проживає, не офіційно але працював, за станом здоровя ОСОБА_10 має ряд захворювань, має залишкові явища перенесеного ішемічного інсульту з пірамідним синдромом, також перебував на диспансерному обліку у лікаря нарколога з 2010 року, на обліку у психіатра не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 732 від 18.10.2017 року ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, та міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування заходів медичного характеру не потребує.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного спяніння.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, також суд враховує обсяг винних дій ОСОБА_10 , які призвели до незворотних наслідків, наявність та відсутність обставин, що помякшують та обтяжують покарання, у сукупності із даними, що характеризують особу обвинуваченого, його відношення до скоєних злочинів, а саме, що він шкодує, що його дії призвели до таких наслідків, суд також враховує поведінку потерпілих що передувала вчиненим злочинам, та вважає, що ОСОБА_10 повинен нести покарання, передбачене санкціями інкримінованих статей. Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Незважаючи на вказівку у висновку судово - наркологічної експертизи № 298 від 18.10.2017 року про те що ОСОБА_10 потребує лікування синдрому залежності до алкоголю, суд у відповідності до ст. 96 КК України не призначає примусове лікування.

Прокурором у кримінальному провадженні у відповідності до ст. 36-1 Закону україни Про прокуратуру заявлений цивільний позов в інтересах держави в особі КЗОЗ ХМКЛШНД ім. проф. О.І. Мещанінова про відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_11 у розмірі 1809,57 грн. та цивільний позов в інтересах держави в особі ДУ Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева АМН України про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 у розмірі 5927,06 грн.
Відповідно до п. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави предявляється прокурором.
Відповідно до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилось закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної республіки Крим, територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування відшкодовуються до відповідного бюджету.
Отже вищевказані витрати підлягають відшкодуванню до місцевого бюджету.
Обвинувачений ОСОБА_10 цивільні позови визнав у повному обсязі.
За таких обставин суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог . Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання

- за ч. 1 ст. 121 КК України 7 (сім) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 115 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту затримання - з 19.09.2017 року.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КЗОЗ ХМКЛШНД ім. проф. О.І. Мещанінова до ОСОБА_10 про відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_11 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь місцевого бюджету (ГУДКСУ в Харківській області, р/р 0002, МФО 851011, код 37999649, код призначення платежу 240603) грошові кошти в сумі 1809,57 грн. (одна тисяча вісімсот девять грн. 57 коп.).

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі ДУ Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева АМН України до ОСОБА_10 про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь місцевого бюджету (ДУ Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. зайцева АМН України, ЄДРПОУ інституту 02012154, банк Державна казначейська служба України. МФО 820172, р/р 1468) грошові кошти в сумі 5927,06 грн. (пять тисяч девятьсот двадцять сім грн. 06 коп.).
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова на футболку чорного кольору в розрізаному вигляді з плямами речовини червоно-бурого кольору; джинси темно-синього кольору з плямами речовини червоно-бурого кольору; жіночі ганці рожевого кольору, чорний пояс, який складається з двох однакових частин; жіночі труси білого кольору з чорними краплинками; бюстгальтер чорного кольору, які було вилучено 21.09.2017 року в ході огляду місця події, який проводився за адресою м. Харків, пров. Балакірєва, 3-А, в приміщенні приймального відділення КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова.

Речові докази:

? 2 пакети зі змивами речовини бурого кольору, вилучених при ОМП від 14.09.2017 року - знищити;
?мастерку, джинси, кросівки ОСОБА_10 , що знаходяться на відповідальному зберіганні в камері схову Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області (квитанція № 1680, порядковий номер 459) - повернути ОСОБА_10
? складний ніж та зразки крові ОСОБА_10 , вилучені при затриманні ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України, що знаходяться на відповідальному зберіганні в камері схову Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області (квитанція № 1680, порядковий номер 459) знищити;
?футболку ОСОБА_10 яка вилучена при ОМП від 20.09.2017 року, що знаходиться на відповідальному зберіганні в камері схову Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області (квитанція № 1680, порядковий номер 459) знищити;
?футболку, джинси та інші речі потерпілої ОСОБА_11 , вилучені під час ОМП від 21.09.2017 року, що знаходяться на відповідальному зберіганні в камері схову Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області (квитанція № 1680, порядковий номер 459) знищити;
?компютерні CD-диски с записами з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження;

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2