справа № 563/238/18
У Х В А Л А
08 травня 2018 року м. Корець
В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задоволити з підстав, що викладені у ній.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволеннні скарги.
Слідчий СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась вчасно та належним чином. Про причини суд не повідомила. Проте її неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання.
Заслухавши представника скаржника, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення скарги.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Таким чином, діяльність слідчого у конкретному кримінальному провадженні повинна бути спрямована на збирання (формування), перевірку й оцінку доказів, а також висуненню ними на підставі необхідної та достатньої сукупності доказів певних правових тез із відповідним обґрунтуванням у процесуальних рішеннях по кримінальному провадженню.
Згідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним порядком. Згідно п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема, це п.5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Зазначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, є вичерпним.
Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може оскаржуватися рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.
Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_5 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_3 до слідчого Корецького ВП було направлено клопотання про визнання ОСОБА_5 потерпілою стороною у кримінальному провадженні, яке отримано за довіреністю 21 квітня 2018 року. Однак жодного процесуального рішення в строк, передбачений ст.202 КПК України, не винесено та жодним чином не повідомлено особу, яка подала вказане клопотання.
Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
На день розгляду скарги відсутні будь-які відомості про розгляд вказаного клопотання, яке подано адвокатом ОСОБА_3 слідчому Корецького ВП.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що слідчим не винесено постанову в порядку ст.220 КПК України, слідчий суддя вважає, що слідчий допустив бездіяльність, яка полягає у не розгляді даного клопотання у визначений ст.220 КПК України у трьохденний строк.
Тому суд приходить до висновку, що слідчого СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області необхідно зобов`язати розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 220, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1