Справа № 185/3362/18
Провадження № 1-кс/185/1525/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001001 від 26.04.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2018 року заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в кримінальному провадженні за № 0001001 від 26.04.2018 року, в рамках якого ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2018 року було накладено арешт на автомобіль марки "М-412", д/з НОМЕР_1 , бежевого кольору, з застосуванням заборони відчуження, розпорядження та користування, а також ключі до вищевказаного автомобіля, посилаючись на те, що йому на праві управління, користування та розпорядження належить вищевказаний арештований автомобіль та він не має жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні, а також враховуючи те, що на даний час слідчим проведені всі необхідні процесуальні дії щодо зазначеного майна, у зв`язку з чим відпала необхідність у подальшому застосуванні арешту майна, тому просить скасувати арешт автомобіля та передати йому вказане майно.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та скасування арешту з автомобіля марки "М-412", д/з НОМЕР_1 , бежевого кольору та ключів від зазначеного автомобіля, зазначивши, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Крім того, під час досудового розслідування не встановлено потерпілого у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.2018 року до чергової частини Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 26.04.2018 року близько 06-20 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території залізничних колій на 95 км перегону ст. Самарська ст. Богуславський Придніпровської залізниці, що в Павлоградському районі Дніпропетровської області, таємно, шляхом вільного доступу, намагалися вчинити крадіжку кам`яного вугілля в кількості 24 штук господарчих мішків, чим спричинили ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» матеріального збитку.

За вказаним фактом внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001001 від 26.04.2018 року, з попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

26.04.2018 року слідчим СВ Павлоградського ВП був оглянутий автомобіль марки "М-412", д/з НОМЕР_1 , бежевого кольору, який знаходився на 95 км перегону ст. Самарська ст. Богуславський Придніпровської залізниці, що в Павлоградському районі Дніпропетровської області, та в подальшому вилучений до Павлоградського ВП та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001001 від 26.04.2018 року.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2018 року накладено арешт на автомобіль марки "М-412", д/з НОМЕР_1 , бежевого кольору, з застосуванням заборони відчуження, розпорядження та користування, а також ключі до вищевказаного автомобіля.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю.

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, крім того, під час досудового розслідування не встановлено потерпілого у кримінальному провадженні, тому існування подальшої заборони на відчуження, розпорядження та користування автомобілем марки "М-412", д/з НОМЕР_1 , бежевого кольору, до вищевказаного автомобіля являється непропорційним та непомірним тягарем для володільця, що є порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини і основних свобод і свавільним обмеженням права власника на мирне володіння своїм майном (Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 р. справа "East/West Alliance Limited" проти України").

Таким чином, враховуючи, що доводи клопотання про скасування арешту майна є доведеними, приходжу до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001001 від 26.04.2018 року, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001001 від 26.04.2018 року - задовольнити.

Скасувати арешт з автомобіля марки "М-412", д/з НОМЕР_1 , бежевого кольору та ключів від вказаного автомобіля.

Зобов`язати слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове слідство по кримінальному провадженню № 0001001 повернути ОСОБА_3 автомобіль марки "М-412", д/з НОМЕР_1 , бежевого кольору, та ключі від вказаного автомобіля.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1