589/5002/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.18 Глухівський міськрайсуд Сумської області в складі : головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,

з участю секретаря: ОСОБА_4 ,
прокурорів: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих: ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальну справу № 0001472 про обвинувачення:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івот Шосткинського району Сумської області, українця, громадянина України, учня ДПТНЗ «Шосткинське вище професійне училище», не одруженого, не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шостки, студента професійно-педагогічного коледжа Глухівського НПУ ім.Довженка, працюючого різальником шпону ТОВ «Стандарт 2002», не одруженого, проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-16.02.2017 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ст.198 КК України до 1 року обмеження волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Шостки, українця, громадянина України, учня ДНЗ «Шосткинський центр професійно-технічної освіти», не одруженого, не судимого в порядку ст.89 КК України, проживаючого: АДРЕСА_3 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2017 року в м.Шостка близько 22 год. підсудні ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали справи у відношенні якої виділені в окреме провадження в зв`язку із її розшуком, домовились про спільне заволодіння належною потерпілому ОСОБА_10 живою рибою. З цією метою, 29 жовтня 2017 року близько 02 год. підсудні ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, на автомобілі таксі приїхали в с.Клишки Шосткинського району, де потерпілий ОСОБА_10 в місцевому озері здійснював вирощування риби. Після цього, підсудні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишились у автомобілі, а ОСОБА_14 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, пішли до будинку охоронця, що розташований біля дамби озера по вул.Приозерній. В подальшому, діючи умисно та за попередньою змовою між собою підсудний ОСОБА_14 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, не повідомивши підсудних ОСОБА_13 та ОСОБА_12 про свій намір вчинити розбійний напад, зайшли до будинку охоронця, де в той час знаходився потерпілий ОСОБА_11 . Знаходячись всередині будинку підсудний ОСОБА_14 та невстановлена в ході досудового розслідування особа почали залякувати потерпілого ОСОБА_11 шляхом демонстрації дерев`яної бити та висловлювання погроз її застосування, вимагаючи при цьому рибу, яку той охороняв. Потерпілий ОСОБА_11 реально сприйнявши ці погрози, ніякого опору нападникам не вчинив та дозволив забрати рибу. Після цього, підсудні ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, за допомогою підсаки виловили з озера 104,35 кг. товстолобика, 52,2 кг. коропа та 2,6 кг карася, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 7083 грн. 90 коп.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_12 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що 28 жовтня 2017 року в м.Шостка у вечірній час він зустрівся із ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ще одним незнайомим хлопцем на ім`я ОСОБА_17 . В розмові ОСОБА_17 запропонував їм підзаробити грошей, взявши в с.Клишки Шостинського райну рибу, а потім її продати. Близько 23 год. вони знову зустрілись і на таксі поїхали в с.Клишки. По дорозі вони заїхали додому до ОСОБА_17 , де той взяв мішки та резинові чоботи. Коли вони приїхали в село до озера, то ОСОБА_18 і ОСОБА_17 пішли у будинок охоронця, взявши із собою дерев`яну биту. А вони з ОСОБА_16 залишились в автомобілі їх чекати. Через деякий час зателефонував ОСОБА_18 і наказав їм іти до озера. Вони прийшли до дамби, де ОСОБА_17 підсакою став виловлювати рибу, а вони з Великоконем тримала мішки. Потім мішки із виловленою рибою вони завантажили в таксі та всі разом поїхали з місця події.

Підсудний ОСОБА_13 свою вину у вчиненому злочині також визнав повністю і дав покази про обставини крадіжки риби із озера в с.Клишки в ніч із 28 на 29 жовтня 2017 року, які аналогічні показам підсудного ОСОБА_12 .

Підсудний ОСОБА_14 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав частково та показав, що 28 жовтня 2017 року у вечірній час він зустрівся із ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та ще одним хлопцем на ім`я ОСОБА_17 . ОСОБА_17 запропонував підзаробити грошей, взявши в с.Клишки рибу під реалізацію. В ніч з 28 на 29 жовтня 2017 року на автомобілі таксі вони приїхали до озера в с.Клишки, взявши із собою мішки для риби. Десь метрів за 100 від будинку охоронця автомобіль зупинився, він із ОСОБА_17 пішли до будинку, а ОСОБА_20 та ОСОБА_21 залишились їх чекати в автомобілі. За наказом ОСОБА_17 він взяв із собою дерев`яну биту. Цю биту він передав ОСОБА_17 перед тим як вони зайшли в сторожку. Першим в приміщення зайшов ОСОБА_17 , а через декілька хвилин у сторожку зайшов і він. Перед тим як зайти у сторожку, він закрив обличчя футболкою, а ОСОБА_17 вдягнув на голову «балаклаву». Коли він зайшов у приміщення, то почув, що ОСОБА_17 домовляється із охоронцем за рибу. Потім ОСОБА_17 наказав йому зателефонувати ОСОБА_20 та Великоконю, щоб ті ішли до дамби. Після цього ОСОБА_17 забрав у охоронця мобільний телефон та передав цей телефон йому. Також ОСОБА_17 віддав йому биту і наказав сидіти із охоронцем, щоб той нікого не покликав на допомогу, а сам пішов на вулицю. Через деякий час ОСОБА_17 повернувся і сказав, що пора йти та наказав охоронцю протягом найближчого часу нікому не телефонувати. При цьому підсудний ОСОБА_14 зазначив, що особисто він охоронцю жодним чином не погрожував. А обличчя з ОСОБА_17 вони закривали лише з тією метою, щоб не заразитись він охоронця, бо ОСОБА_17 сказав, що той хворіє на туберкульоз.

Хоча підсудний ОСОБА_14 свою вину визнав частково, однак суд вважає, що його вина у інкримінованому йому злочині повністю підтверджується зібраними в справі доказами.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що в ніч із 28 на 29 жовтня 2017 року він заміняв свого знайомого ОСОБА_22 , який працює охоронцем на озері, де ОСОБА_23 вирощує рибу. Перевіривши рівень води біля дамби, десь близько 02 год. ночі він ліг в сторожці перепочити. Коли він почав дрімати, то почув гавкіт собак. Потім відкрились двері і в сторожку зайшли двоє чоловіків. Перший був в червоній куртці із битою в руках, на голові у нього була «балаклава», а тому обличчя не було видно. Другий був нижчого зросту, обличчя цього чоловіка було замотане шарфом, а тому його також не було видно. Перший із нападників забрав у нього мобільний телефон і наказав сидіти тихо, сказавши, що вони у всякому разі наберуть риби, якщо навіть і хтось прийде йому на допомогу. При цьому став демонстративно гратися перед ним битою. Він злякався і вирішив не чинити опору. Потім цей же чоловік наказав іншому зателефонувати і сказати хлопцям, щоб вони йшли до дамби. Після цього він взяв у сторожці підсаку, переобувся у його чоботи, передав другому нападнику биту і наказав сидіти поруч із ним. Через деякий час цей чоловік повернувся в сторожку, забрав іншого, а йому ще раз наказав сидіти тихо і нікого не кликати на допомогу.

Із висновку судово-психіатричної експертизи №915 від 07.12.2017 року вбачається, що в період вчинення інкримінованого йому злочину, а також на даний час підсудний ОСОБА_14 виявляв та виявляє ознаки емоційно нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип, компенсація.Однак не виявляв ознак якого-небудь тимчасового розладу психічної діяльності. На час вчинення злочину та на даний час підсудний ОСОБА_14 міг, і може усвідомлювати свої дії та керувати ними і не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
Оскільки в судовому засіданні всі троє підсудних не оспорювали кількість та вартість риби, якою вони заволоділи, також ці фактичні дані не оспорювались і іншими учасниками справи, то у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким із учасників судового провадження не оспорювались.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії підсудних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб. Дії підсудного ОСОБА_14 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення. Посилання підсудного ОСОБА_14 на ті обставини, що він особисто ніякого насильства у відношенні потерпілого ОСОБА_11 не застосовував і йому не погрожував, жодного значення для правової кваліфікації його дій не мають, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_14 та інша особа, матеріали справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, діяли за попередньою змовою між собою і були співвиконавцями злочину. При цьому характер та послідовність дій, вчинених ОСОБА_14 разом із іншою особою, - а саме, що ОСОБА_14 разом із цією особою перед тим, як зайти в будинок охоронця озброїлись битою, вони обидва приховали обличчя, відразу забрали у потерпілого мобільний телефон, щоб той не зміг викликати допомогу, цей напад був вчинений глибокої ночі, поведінка підсудного ОСОБА_14 та іншої особи в приміщенні будинку охоронця, коли вони демонстрували потерпілому биту, вказують на те, що потерпілий ОСОБА_11 оцінював характер можливого насильства з боку нападників як таке, що реально становило небезпеку для його життя та здоров`я. Тобто вищевказані обставини із всією очевидністю дають суду право зробити висновок, що в даному випадку винними особами був вчинений розбійний напад з погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, і потерпіла особа реально сприймала погрози застосування такого насильства.

Призначаючи кожному із підсудних міру покарання суд враховує у відповідності до ст.66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання, що підсудні мають молодий вік, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, ОСОБА_12 є особою, яка позбавлена батьківського піклування.

Враховуючи обставини справи, характеристики осіб підсудних, суд вважає необхідним призначити кожному із них покарання у виді позбавлення волі. При цьому з врахуванням тяжкості вчиненого злочину суд не вбачає підстав для задоволення заявленого в судових дебатах клопотання захисника підсудного ОСОБА_12 про передачу його на поруки трудового колективу.

Але зважаючи на молодий вік підсудного ОСОБА_12 , відсутність у нього попередніх судимостей, повне визнання своєї вини, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і його можна звільнити від вібування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Також зважаючи на молодий вік підсудного ОСОБА_14 , його позитивні характеристики, відсутність попередніх судимостей, тяжке матеріальне становище, суд приходить до висновку про можливіть призначення ОСОБА_14 покарання нижче від найнижчої межі ніж встановлено санкцією ч.3 ст.187 КК України, застосувавши ст.69 КК України.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що підсудний ОСОБА_13 раніше був засудженим 16.02.2017 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ст.198 КК України до 1 року обмеження волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.Також судом встановлено, що кримінальне правопорушення, по якому ОСОБА_13 обвинувачується по цій справі було вчинене ним в період іспитового строку за попереднім вироком Шосткинського міськрайонного суду. Тому ОСОБА_13 слід призначити покарання за правилами, які встановлені ч.1 ст.71 КК України.

Речові докази по справі: гіпсовий зліпок, дерев`яну палицю, ніж, відрізок електричного кабелю необхідно знищити; пару чоловічого взуття необхідно повернути підсудному ОСОБА_14 , пару кросівок синього кольору необхідно повернути підсудному ОСОБА_12 , мобільний телефон із сім-картою, кросівки чорного кольору та куртку червоного кольору необхідно повернути підсудному ОСОБА_13 для використання за призначенням. У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України із підсудних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь держави необхідно стягнути 395 грн. 48 коп. процесуальних витрат за проведення трасологічної експертизи по справі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у відношенні підсудних не обирати. Керуючись статтями 370, 374 КПК України суд, -
ухвалив:
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням, протягом іспитового строку 1 (один) рік. У відповідності до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_12 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В строк відбування покарання зарахувати період попереднього ув`язнення ОСОБА_12 з 29 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу не обирати.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді одного року позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до даного покарання частково, у виді шести місяців обмеження волі, що за правилами встановленим ч.1 ст.72 КК України буде відповідати трьом місяцям позбавлення волі, приєднати невідбуте покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду від 16 лютого 2017року і остаточно визначити ОСОБА_13 до відбування покарання у виді одного року і трьох місяців позбавлення волі. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у відношенні ОСОБА_13 не обирати. В строк відбування покарання зарахувати період попереднього ув`язнення ОСОБА_13 з 29 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року.
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 3 статті 187 КК України і призначити йому покарання за цим законом із застосуванням статті 69 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у відношенні ОСОБА_14 не обирати.

В строк відбування покарання зарахувати період попереднього ув`язнення ОСОБА_14 з 29 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року. Стягнути із засуджених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь держави по 131 грн. 83 коп. з кожного процесуальних витрат.

Речові докази по справі:гіпсовий зліпок, дерев`яну палицю, ніж, відрізок електричного кабелю - знищити; пару чоловічого взуття - повернути підсудному ОСОБА_14 , пару кросівок синього кольору - повернути підсудному ОСОБА_12 , мобільний телефон із сім-картою, кросівки чорного кольору та куртку червоного кольору -повернути підсудному ОСОБА_13 для використання за призначенням.
На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддя
Судді