пр. № 1-кп/759/1135/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0006363 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.08.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Пилиповичі Бородянського району Київської

області, ромської національності, громадянки України,

не заміжня, не працює, РНОКПП

НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судима:

-05.03.2013 Шевченківський районним судом м. Києва

за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді

позбавлення волі строком на 5 років, згідно ст. 75 КК

України звільнена від відбування покарання з іспитовим

строком 3 роки та відносно якої 27.05.2016 затверджено

обвинувальний акт у кримінальному провадженні №

009092 від 04.08.2015 за ч.2 ст. 186 КК

України, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 09.08.2018, близько 12 годин, знаходячись біля станції метро «Академмістечко» в м. Києві помітила ОСОБА_6 , яка перебувала на вул. Ак. Єфремова біля зупинки маршрутного таксі № 420 та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_6 та попрохала допомогти грошовими коштами. ОСОБА_6 відкрила свій гаманець, дістала звідти одну купюру номіналом 5 гривень і протягнула їх ОСОБА_3 , які остання взяла, потім ОСОБА_6 дістала із гаманця ще дві купюри номіналом 2 та 1 гривня та протягнула їх ОСОБА_3 , проте остання діючи повторно, умисно з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету направлену на відкрите викрадення чужого майна, взявши грошові кошти в свою руку самовільно потягнулася до гаманця ОСОБА_6 , звідки почергово вийняла три купюри номіналами 50, 100 та 100 гривень, які помістила в свою руку та на вимогу ОСОБА_6 про повернення грошових коштів повідомила про їх відсутність, після чого покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 258,00 гривень.

Крім цього, 09.08.2018, близько 15 години, більш точного часу розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 знаходячись біля станції метро «Академмістечко» в м. Києві помітила ОСОБА_8 , яка перебувала неподалік банкомату, розташованого по вул. Ак. Єфремова, 8 та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_8 та попрохала допомогти грошовими коштами. ОСОБА_8 відкрила свій гаманець, дістала звідти одну купюру номіналом 1 гривня і протягнула її ОСОБА_3 , проте остання діючи повторно, умисно з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на відкрите викрадення чужого майна, взявши 1 гривню в свою руку самовільно потягнулася до гаманця ОСОБА_8 та поклала її туди, взамін почергово вийнявши дві купюри номіналом по 200 гривень кожна, які помістила в свою руку, на вимогу ОСОБА_8 про повернення грошових коштів не реагувала та покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 400,00 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за наведених вище обставин визнала в повному обсязі, щиро розкаялась і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину та пояснила, що 09.08.2018, близько 12 годин, знаходячись біля станції метро «Академмістечко» в м. Києві помітила жінку, яка перебувала на вул. Ак. Єфремова біля зупинки маршрутного таксі № 420. Вона підійшла до неї та попросила допомогти грошовими коштами. Остання відкрила свій гаманець, дістала звідти одну купюру номіналом 5 гривень і протягнула їй гроші, які вона взяла. Потім потерпіла дістала із гаманця ще дві купюри номіналом 2 та 1 гривня та протягнула їй гроші, проте вона взявши грошові кошти в свою руку самовільно потягнулася до гаманця потерпілої, звідки вийняла три купюри номіналами 50, 100 та 100 гривень, які помістила в свою руку та на вимогу потерпілої про повернення грошових коштів повідомила про їх відсутність, після чого покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, 09.08.2018, близько 15 години, знаходячись біля станції метро «Академмістечко» в м. Києві помітила іншу жінку, яка перебувала неподалік банкомату, розташованого по вул. Ак. Єфремова, 8 . Вона підійшла до жінки та попрохала допомогти грошовими коштами. Остання відкрила свій гаманець, дістала звідти одну купюру номіналом 1 гривня і протягнула їй гроші, проте вона взявши 1 гривню в свою руку самовільно потягнулася до гаманця потерпілої та поклала її туди, взамін почергово вийнявши дві купюри номіналом по 200 гривень кожна, які помістила в свою руку. Про повернення грошових коштів не реагувала та покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченій положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація її дій за ч.2 ст. 186 КК України вірна, оскільки вона повторно відкрито викрала чуже майно (грабіж).

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченої, яка характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, раніше судима за злочин проти власності, її відношення до скоєного,має на утриманні двох неповнолітніх дітей, враховує моральні якості обвинуваченої та відсутність стійких соціальних звязків, стан здоров`я останньої, щодо якої відсутні об`єктивні застереження, які унеможливлюють її тримання під вартою. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останньої, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 100, 368, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченій ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме з 09 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017).

Речові докази після набрання вироком законної сили: дві купюри номіналом по 200 гривень повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1