Справа № 527/1274/18
провадження № 1-кс/527/410/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретареві судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000505 зареєстрованого в ЄРДР 27.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
02.07.2018 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000505 зареєстрованого в ЄРДР 27.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 27.06.2018 року до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, надійшло повідомлення, про те, що невідома особа за адресою: АДРЕСА_1 надає послуги у сфері грального бізнесу.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено старшим слідчим СВ Глобинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2018 року за № 0000505.

27.06.2018 старшим слідчим СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено чотири комп`ютерні установи, за зовнішніми ознаками схожі на гральні автомати. Після проведення огляду чотири комп`ютерні установи було вилучено до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що володільцем чотирьох комп`ютерних установ є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий вважає, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на майно: чотири комп`ютерні установи, за зовнішніми ознаками схожі на гральні автомати, володільцем яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вказала, що проти задоволення клопотання не заперечує.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Ч.2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що чотири комп`ютерні установи, за зовнішніми ознаками схожі на гральні автомати, фактичним власником яких є ОСОБА_5 , були вилучена в ході огляду місця події приміщення готелю на «Висоті», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та набула статусу тимчасово вилученого майна.

Клопотання слідчого подане в строк, передбачений ч.5 ст. 171 КПК України.
Вищевказані речі відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатимуть дослідженню в рамках кримінального провадження, а тому незастосування арешту може призвести до їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження.
Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим приведено доводи на підтвердження обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 167, 170-173, 175, 372, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000505 зареєстрованого в ЄРДР 27.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 27.06.2018 під час огляду місця події в приміщені готелю на «Висоті», розташованого за адресою: вулиця Центральна, 269/7, м. Глобине Полтавської області, а саме: чотири комп`ютерні установи, за зовнішніми ознаками схожі на гральні автомати, шляхом заборони відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам та користування вказаними речами із залишенням їх у кімнаті зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: за адресою: вул. Центральна, 189, м. Глобине, Полтавської області до завершення досудового розслідування.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали направити старшому слідчому Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , прокурору Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , іншим зацікавленим особам - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1