УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність услідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що в рамках кримінального провадження № 0000135 від 09.11.2016 за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 218-1 КК України, накладено арешт на кошти на рахунках, відкритих у ПАТ «Банк Камбіо», в тому числі на грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 200 000 грн., що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , що відкритому в ПАТ «Банк Камбіо».

Вказує, що в подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2018 задоволено клопотання ОСОБА_4 та скасовано арешт, накладений на зазначені вище грошові кошти.

Вважаючи, що спірне майно набуло статусу тимчасово вилученого майна, оскільки ухвалою слідчого судді скасовано арешт грошових коштів, що знаходяться на рахунку зазначеної вище банківської установи, а також зазначає що ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, просить зобов`язати уповноваженого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві повернути ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 200 000 грн. перерахувавши їх на інший рахунок вказаної особи або його представника в установі банку.

Заявники та слідчий в судове засідання не з`явились, проте враховуючи обмежені строки розгляду скарги, а також те, що сторони повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином та завчасно, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутність за наявних доказів в матеріалах клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Звертаючись зі скаргою, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2018 задоволено клопотання ОСОБА_4 та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 на кошти на рахунках, відкритих у ПАТ «Банк Камбіо», в тому числі на грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 200 000 грн., що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , що відкритому в ПАТ «Банк Камбіо».

Разом з тим, заявник в судове засідання не з`явився, даних на підтвердження зазначених обставин не наведено, доказів в обґрунтування такої правової позиції не надано, як і не надано завіреної в належний спосіб ухвари про скасування арешту спірного майна, на яку посилається заявник у скарзі, що позбавляє можливості слідчого суддю перевірити зазначені заявником обставини.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 26, 303, 306, 307, 309, КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя