печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.08.2018 м. Київ

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лубни, Полтавської обл., громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18.05.2018 року, приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 перебувала у ТРЦ «Гулівер», що за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-а, з метою пошуку речей для подальшого придбання.

Приблизно о 16 год. 37 хв., ОСОБА_5 зайшла до приміщення магазину «BERSHKA» Товариства з обмеженою відповідальністю «Бершка Україна» (код 35534949), що знаходиться на другому поверсі ТРЦ «Гулівер». Перебуваючи у приміщенні магазину «BERSHKA», ОСОБА_5 серед інших товарів, на одному із стелажів, виявила жіночі кросівки білого кольору, розміром 39, артикул 1257/331/001/38, вартістю 414 грн. 13 коп. Усвідомлюючи, що на оплату вказаного товару у ОСОБА_5 не вистачає грошових коштів, у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку.

З метою приховання свого злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , взяла зі стенду відкритої викладки товарів вищевказані кросівки. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не може завадити вчиненню протиправних дій, ОСОБА_5 одягла вказані жіночі кросівки, білого кольору, артикул 1257/331/001/38, вартістю 414 грн. 13 коп., які належить ТОВ «Бершка Україна».

Не бажаючи припиняти свої злочинні дії, спрямовані на таємне заволодіння чужим майном (крадіжку), ОСОБА_5 , з метою доведення до кінця злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, не маючи наміру оплачувати вартість товару, направилась на вихід з магазину «BERSHKA».

Однак довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_5 не змогла з причин, що не залежали від її волі, так як після виходу з приміщення вказаного магазину, після перетину антикрадіжкових рамок, розташованих на виході, запрацювала звукова сигналізація та ОСОБА_5 була зупинена та затримана працівниками охорони вказаного вище магазину.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), але не доведеними до кінця з причин, що не залежали від її волі, скоїла кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

25.05.2018 між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 оголошена підозра, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд вважає, що підозрювана цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбачені ч.7 ст.474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 25.05.2018 про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 25.05.2018 між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_5 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1