справа № 462/3230/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

представника відділу «Служби у

справах дітей Залізничної РА ЛМР: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, непрацюючого, учня 10-го класу, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, суд

в с т а н о в и в :

03.05.2018 року близько 16 годин 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю сторонньої уваги, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI NOTE 5 A», в силіконовому чохлі прозорого кольору, заховавши його та покинув приміщення квартири, чим завдав потерпілій майнову шкоду, яка згідно висновку експерта №9/294 становить 2225 гривень 23 копійки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна /крадіжка/, доведена повністю, його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Обираючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчинений умисно; особу винного, який раніше не судимий, неповнолітній, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває /матеріали кримінального провадження, арк.74, 75/, згідно наданих характеристик за місцем навчання, ОСОБА_4 належить до категорії дітей, які потрапили в складні життєві обставини, у школі зарекомендував себе як замкнутий та нетовариський /матеріали кримінального провадження, арк. 85,86/, згідно досудової доповіді ОСОБА_4 має середній рівень ризику скоєння правопорушення, не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) /матеріали кримінального провадження арк.17-20/.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення та беручи до уваги, що обвинувачений є неповнолітнім, щиро розкаявся у вчиненому, обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, суд прийшов до висновку, про можливість застосувати до обвинуваченого ст.105 КК України і звільнити його від відбування покарання, застосувавши до обвинуваченого примусові заходи виховного характеру, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 65-67, 105, 185 КК України, ст.100, 368-371, 373-375, 392-393, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання та застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби, ресторани, бари) протягом одного року з дня ухвалення вироку.

Речовий доказ мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI NOTE 5 A», в силіконовому чохлі та з двома сім картами оператора «Київстар» та «МТС» повернути потерпілій ОСОБА_8 /матеріали кримінального провадження а.с.40/

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1