Справа № 577/2728/18
Провадження № 1-кп/577/390/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника потерпілих ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
27 травня 2018 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «ЗАЗ ТF69Y0», державний номер НОМЕР_1 , та рухався по проїжджій частині вул. Центральна в с. Сім`янівка Конотопського району Сумської області в напрямку міста Конотоп. Перебуваючи в районі будинку № 24 по вул. Центральна в с. Сім`янівка Конотопського району Сумської області, рухаючись по заокругленню дороги праворуч, ОСОБА_10 зневажив безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, втратив контроль над керуванням автомобіля, допустив його занос та виїзд за межі проїжджої частини, де відбувся наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_11 , який рухався по узбіччю в попутному з автомобілем напрямку. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 111 від 21.06.2018 року, смерть ОСОБА_11 настала внаслідок поєднаної травми тіла: відкритого перелому кісток черепу; закритої травми органів грудної та черевної порожнини з розвитком травматичного шоку, забою та набряку головного мозку; перелому грудного відділу хребта на рівні 4 міжребір`я з розривом зв`язок по передній поверхні та з крововиливами навколо темно-червоного кольору; крововилив під тверду та м`яку оболонки спинного мозку темно-червоного кольору в ділянці перелому; розриви селезінки, розриви по діафрагмальній поверхні правої долі печінки: крововиливи в навколо-ниркову клітковину темно-червоного кольору; крововиливи в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні в лівій скроневій та правій скронево-тім`яній ділянках; крововилив над твердою мозковою оболонкою в правій скронево-потиличній ділянці; крововиливи під м`якою мозковою оболонкою правої та лівої гемісфери головного мозку по базальній та конвекситальній поверхнях, які в комплексі по небезпечності для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №19/119/9-1/180е від 14.06.2018 року ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «ЗАЗ ТF69Y0», державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України (затверджених постановою Кабінету Міністрів України Д№ 1306 від 10.10.2001 року, введених в дію з 01.01.2002 року), передбачених пунктами:
2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Допущені водієм ОСОБА_10 порушення вимог пунктів 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.
Дії водія ОСОБА_10 по порушенню Правил дорожнього руху України умисні, форма вини до наслідків, що настали - необережна (злочинна самовпевненість).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю та показав, що 27.05.2018 року зранку випив пляшку вина, на вечір вирішив поїхати в магазин за продуктами харчування в с. Сім`янівка. Їхав зі швидкістю 90-100 км/год, при спуску почав гальмувати, машину занесло. Дітей бачив, але вже нічого не зміг зробити, наїзд трапився на узбіччі. Зупинився, вийшов з машини, побачив хлопчика, якого збив, зрозумів, що він мертвий. Дуже злякався, сів за кермо та поїхав додому, поставив машину на подвір`ї, пішов до хати та продовжив вживати спиртні напої. Вночі був затриманий працівниками поліції. Щиро розкаюється у вчиненому, попросив вибачення у потерпілих. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди визнає повністю. Цивільні позови потерпілих про стягнення моральної шкоди також визнає, але зазначив, що йому не вистачить життя, щоб відшкодувати таку суму, при вирішенні питання покладається на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_4 , допитана в судовому засіданні пояснила, що 27.05.2018 року її запросила в гості на день народження сестра ОСОБА_12 в с. Сім`янівка, приїхала разом з сином та донькою, чоловік був на роботі в м. Києві. Діти попросилися піти до дитячого майданчика при школі. Сина ОСОБА_13 вела за руку племінниця. Потім прибігла донька ОСОБА_14 та повідомила, що ОСОБА_15 збила машина. Коли вона прибігла на місце ДТП, син був вже мертвий. Просить самої суворої міри покарання для обвинуваченого. Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Також підтримує цивільний позов в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_16 про стягнення моральної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що він є батьком ОСОБА_17 , 27.05.2018 року був на роботі у м.Києві, близько 19 год. 00 хв. зателефонувала дружина та повідомила, що збили на смерть сина. Зібрався, виїхав до с. Сім`янівка. Про ДТП знає лише зі слів дружини. Просить самої суворої міри покарання для обвинуваченого. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_6 , допитана в судовому засіданні пояснила, що доводиться бабусею ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 невістка разом з дітьми поїхала на день народження до своєї сестри в с. Сім`янівка. Близько 19 год.00 хв. ОСОБА_19 зателефонувала та повідомила, що ОСОБА_20 збила машина, він мертвий. Попросила друзів відвезти до с. Сім`янівка, приїхала на місце ДТП, побачила мертвого онука, втратила свідомість. Просить самої суворої міри покарання для обвинуваченого. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні, показав, що є дідусем загиблого хлопчика. 27.05.2018 року був вдома, про ДТП йому повідомила дружина. Проживали і проживають з сином, невісткою та онуками однією родиною. Просить самої суворої міри покарання для обвинуваченого. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_10 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України, обвинуваченому ОСОБА_10 суд відносить повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття у вчиненому.
Обставиною, яка обтяжує обвинуваченому ОСОБА_10 , покарання, згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
У відповідності до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Разом з цим, суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
До вказаного висновку суд прийшов також, виходячи із висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Орлов проти України» від 11.02.2016 року, відповідно до яких «… національні суди за жодних обставин не повинні дозволяти випадків, за яких завдання тілесних і моральних страждань залишатиметься безкарним. Це важливо для забезпечення громадської впевненості у принципі верховенства права і його підтримки, а також у попередженні будь-яких ознак толерантності органів влади до незаконних дій або співучасті у них».
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Злочин, вчинений обвинуваченим є дійсно небезпечним, оскільки посягає на життя громадян. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
Приймаючи до уваги вищевказані обставини, а також обставини справи, тяжкість скоєного злочину і наставші наслідки та виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що саме така обрана обвинуваченому ОСОБА_10 міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.
Суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_10 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом із застосуванням ст. 69 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 цієї статті передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
В справі потерпілою ОСОБА_4 був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 на її користь майнової шкоди в сумі 39 143 (тридцять дев`ять тисяч сто сорок три) грн. 20 коп. Також нею заявлений цивільний позов, як в своїх інтересах так і в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_16 про стягнення моральної шкоди по 200 000 (двісті тисяч) грн.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди.
Потерпілою ОСОБА_6 також заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди.
Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.
Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 KK України, з підстав зазначених у мотивувальній частині вироку, вказує на заподіяння обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди потерпілим.
Обвинувачений визнав позов в частині майнової шкоди повністю, при вирішенні цивільних позовів про стягнення моральної шкоди покладається на розсуд суду
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Позов підтриманий цивільним позивачем ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а саме спричинення їй майнової шкоди у розмірі 39 143 (тридцять дев`ять тисяч сто сорок три) грн. 20 коп. підтверджується у повному обсязі наданими позивачем і дослідженими судом копіями товарних чеків та квитанцій, тому завдана майнова шкода підлягає стягненню з обвинуваченого у повному обсязі (а.с. 35-39)
Також суд вважає ґрунтовними та переконливими доводи потерпілих - цивільних позивачів про те, що злочинними діями обвинуваченого їм було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях, спричинених протиправними діями обвинуваченого, у зв`язку з втратою єдиного сина, брата, онука, пережитим емоційним стресом, внаслідок чого було порушено звичайний спосіб їх життя.
Згідно роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Протиправні дії обвинуваченого безумовно і беззаперечно прямо зумовили для позивачів моральну шкоду, що не може бути спростовано та не визнано самим обвинуваченим. Внаслідок ДТП потерпілі втратили рідну дитину, братика, онука, який був їх радістю та надією, горе непоправної втрати призвело до погіршення їх самопочуття, порушило звичний для них спосіб життя та доставляє масу страждань і хвилювань, суд вважає ці страждання інтенсивними та такими, що вимагають належного відшкодування, однак розмір заявленої моральної шкоди в сумі по 200 000 (двісті тисяч) грн. кожному на думку суду є завищеним та належним чином не обґрунтованим. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що цивільні позови потерпілих про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених судових експертиз, а саме: судової транспортно-трасологічної експертизи в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок) грн. (а. 13 наданих матеріалів); судової трасологічної експертизи в сумі 2002 (дві тисячи дві) грн. (а. 28 наданих матеріалів); судової авто-технічної експертизи в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн. (а. 99 наданих матеріалів); судової експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок) грн. (а. 184 наданих матеріалів) на загальну суму 5720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) грн. підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 128, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 визнати винним за ст. 286 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
ОСОБА_10 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити раніше встановлений - тримання під вартою, строк відбування покарання рахувати з 27 травня 2018 року; час перебування під вартою до набрання вироком законної сили обраховувати у відповідності з вимогами ст. 72 КК України з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Конотопським МВ УДМС України в Сумській області 21.12.2013 року) на користь держави процесуальні витрати в розмірі 5720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) грн.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Конотопським МВ УДМС України в Сумській області 21.12.2013 року) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканка АДРЕСА_2 ) 39 143 (тридцять дев`ять тисяч сто сорок три) грн. 20 коп. матеріальної шкоди.
Цивільні позови позови ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Конотопським МВ УДМС України в Сумській області 21.12.2013 року) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканка АДРЕСА_2 ) 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. відшкодування моральної шкоди та 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. відшкодування моральної шкоди в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_16 .
Стягнути з ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Конотопським МВ УДМС України в Сумській області 21.12.2013 року) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_2 ) 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Конотопським МВ УДМС України в Сумській області 21.12.2013 року) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканка АДРЕСА_2 ) 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Конотопським МВ УДМС України в Сумській області 21.12.2013 року) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканця АДРЕСА_2 ) 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. відшкодування моральної шкоди.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2018 року, на автомобіль «ЗАЗ ТF69Y0» державний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_10 та перебуває на спеціальному майданчику Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, а також на пластмасові уламки решітки радіатора автомобіля, 4 гумових килима з автомобіля, праву передню фару з накладенням речовини бурого кольору, мобільний телефон «S-Tell», 8 чохлів з усіх сидінь автомобіля (сидіння, спинки та підголівники), решітку радіаторну, які належать ОСОБА_10 та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, дитячі мокасини темно-синього кольору, які належали ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Конотопського ВП ГУНП в Сумській області (а. 52, 53 наданих матеріалів) скасувати.
Речовий доказ: автомобіль «ЗАЗ ТF69Y0», державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області (а. 47 наданих матеріалів) залишити зберігати на вказаному майданчику для забезпечення цивільного позову, звернути стягнення на автомобіль в рахунок відшкодування за цивільними позовами;
- мобільний телефон «S-Те11», який зберігається в камері схову Конотопського ВП ГУНП в Сумській області (а. 47 наданих матеріалів) звернути стягнення в рахунок відшкодування за цивільними позовами;
- паспорт серії НОМЕР_2 виданий Конотопським МВ УДМС України в Сумській області 21.12.2013 року на ім`я ОСОБА_10 , водійське посвідчення НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 , технічний паспорт НОМЕР_3 на автомобіль «ЗАЗ ТF69Y0» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 (а. 49, 161 наданих матеріалів) залишити в матеріалах кримінального провадження;
- пластмасові уламки решітки радіатора автомобіля, 4 гумових килима з автомобіля, праву передню фару з накладенням речовини бурого кольору, 8 чохлів з усіх сидінь автомобіля (сидіння, спинки та підголівники), решітку радіаторну, дитячі мокасини темно-синього кольору, які зберігаються в камері схову Конотопського ВП ГУНП в Сумській області (а. 47 наданих матеріалів) знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1