У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.05.2018 Справа №607/2923/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання у кримінальному провадженні №0003451 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 23 жовтня 2017 року близько 23 год. 20 хв., ОСОБА_3 , як водій, керуючи технічно-справним автомобілем «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався із швидкістю 40 км/год у лівій смузі транспортного потоку по проспекту Злуки в напрямку вул.Коновальця, де наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поблизу магазину «Універсам», в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. (б) ПДР України не був уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не ураховував дорожні умови та дорожню обстановку і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, а саме маючи об`єктивну можливість завчасно виявити, що по вищевказаному пішохідному переходу рухається пішохід ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п.18.1. ПДР України, не зменшив швидкості керованого ним автомобіля, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб пропустити наведеного пішохода, а продовжив рух, де несвоєчасно помітивши ОСОБА_5 , намагався уникнути наїзду на нього, виконавши маневр перестроювання в праву смугу, однак, унаслідок вищевказаних порушень ПДР України поставив себе в такі умови, що, виїхавши на пішохідний перехід, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 у результаті чого останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді: травми правої нижньої кінцівки у вигляді перелому голівки малогомілкової кістки, ЗЧМТ у вигляді струсу головного мозку.

Порушення ОСОБА_3 , як водієм, вищевказаних вимог ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної ДТП та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Допитаний ОСОБА_3 під час судового розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю за обставин, які наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що про вчинене шкодує.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У процесі розгляду клопотання у кримінальному провадженні судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягуються до кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, який не є корупційним, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки.

Відповідно до письмових клопотань, потерпілий як і ОСОБА_3 просять звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Враховуючи вищевказане, суд, проаналізувавши дані обставини, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України з закриттям кримінального провадження, внесеного 24 жовтня 2017 року до ЄРДР за №0003451 у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ст.288, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження, внесене 24 жовтня 2017 року до ЄРДР за №0003451 за даним фактом закрити у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1