Справа № 352/2004/18
Провадження № 1-кп/352/268/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ кримінальне провадження від 21.09.2018 року за №0000127 про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Розворяни Золочівського р-ну Львівської обл., громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше засудженого 10.07.2017 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі із встановленим іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за контрактом на посаді номера обслуги 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший солдат, депутатом не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 23.01.2017 о 09 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу з відрядження до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно, без поважних причин перебував поза розташуванням військової частини до 28.02.2017 включно, тобто тривалістю понад один місяць, проводячи час на власний розсуд за місцем постійного проживання в

с. Розворяни Золочівського р-ну Львівської обл.,

чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу з відрядження без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, і суду пояснив, що дійсно з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини.
Враховуючи, що учасниками судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд ухвалив проводити судовий розгляд у порядку, встановленому ч.3 ст. 349 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Крім визнання підсуднім своєї вини, його вина підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу з відрядження без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підсудного.
Так, ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в психоневрологічній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває.
Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують вину обвинуваченого суд вважає: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину в молодому віці.
Передбачені ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання підсудного відсутні.
Злочин, скоєний ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Беручи до уваги наявність кількох обставин, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і пом`якшують покарання, а також враховуючи особу підсудного, конкретні обставини справи, суд вважає за доцільне призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України із можливим застосуванням ст. 75 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим кримінальним правопорушенням та вважає можливим виправлення підсудного без ізоляції від суспільства, звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі із здійсненням за ним нагляду уповноваженим органом з питань пробації та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжній захід відносно обвинуваченого на досудовому слідстві не обирався.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст.ст. 349,370, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме:
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_4 з моменту проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з часу отримання його копії, через Тисменицький районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в судді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1