АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1990/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/59/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.121 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого в режимі відеоконференції - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2017 року, -

Встановила:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році.

В апеляційній скарзі засуджений просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити вказану заяву про застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, що просить задовольнити його апеляційну скаргу, з мотивів викладених у ній, думку прокурора, що вважає ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього статті 1 п.д Закону України Про амністію у 2016 році.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.09.2015 року засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 09.12.2015 року вирок Тернопільського міськрайонного суду від 17.09.2015 року в частині призначеного покарання із застосуванням ст.75 КК України скасовано, визначено вважати його засудженим за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, в решті вирок залишено без змін.
У відповідності до п.д ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема ветерани війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.
У ст.4 Закону України Про амністію у 2016 році вказано, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 16.06.2008 року ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, що згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.
Проте, ОСОБА_7 на день набрання чинності Законом України Про амністію у 2016 році не відбув 1/2 частини призначеного судом строку покарання, тому суд не вправі звільнити його від відбування покарання, зокрема на підставі ст.4 цього Закону, про що ставить питання в апеляції засуджений.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, про те, що суд першої інстанції на підставі належно досліджених матеріалів справи, обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році.

Таким чином, жодних істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, в зв`язку з чим апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Законом України Про амністію у 2016 році", колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2017 року залишити без задоволення, а ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2017 року без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2