Справа № 545/1408/18
Провадження № 1-в/545/347/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтава заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 1/2 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений та представник адміністрації у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без їх участі, заяви підтримали та просили задовольнити.

З`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.
Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.08.2014 року за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області 29.04.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання період з 21.08.2014 року по 26.11.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України. Строк покарання засудженому рахується з дня його затримання 21.08.2014 року. Кінець строку покарання: 16.05.2021 року.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, за час перебування в установах виконання покарань засуджений ОСОБА_4 має 6 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

Як вбачається з характеристики від 11.06.2018 року, ОСОБА_4 в теперішній час характеризується позитивно, працевлаштований в їдальні установи. До праці ставиться сумлінно.

Аналізуючи встановлені судом обставини суд вважає, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 107 КК України ст.537 КПК України,

у х в а л и в:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 02 роки 11 місяців 04 дні за вироком Прилуцького міського районного суду Чернігівської області від 21.08.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1