Справа № 206/5706/18
Провадження № 1-в/206/659/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про умовне дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, який мешкав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.05.2006 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 14.09.2012 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 121, ст. 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком від 05.05.2006 року. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2016 року зараховано попереднє ув`язнення у строк покарання з 07.05.2012 р. по 29.01.2013 р. включно, за ч.5 ст. 72 КК України. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.09.2017 року невідбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України,

за участю сторін клопотання про умовно-дострокове звільнення:

прокурора ОСОБА_6

представника ІВЦ №133 ОСОБА_7

захисника ОСОБА_3

особа щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
20.04.2018 року захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити посилаючись на те, що ОСОБА_5 за час відбування покарання довів своє виправлення. Має міцні соціальні зв`язки, має довідку про те, що ТОВ "Промдеталь" підтверджує свою згоду та намір укласти з останнім трудовий договір, і прийняти на роботу в вищеназвану організацію після звільнення на посаду вантажника-комірника.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Представник ДУ ІВЦ №133 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 покладався на розсуд суду.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи та засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 відбув 3/4 призначеного строку покарання. Відповідно до наданої адміністрацією установи довідки за час відбуття покарання у ВК №94 мав 6 заохочень та 3 стягнення (24.05.2012 року за міжкамерний зв`язок у виді попередження, 04.07.2014 року за порушення локалізації у виді попередження, та 20.08.2016 року за вилучення заборонених речей, у виді 10 діб ДІЗО). За час відбуття покарання у ДУ ІВЦ №133 з 17.10.2017 року має чотири заохочення (у січні, квітні, липні та жовтні 2018 року), стягнень не має.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлени. порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд дійшов висновку, що клопотання захисників, які діють в інтересах засудженого ОСОБА_5 про його умовно- дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 26.01.2020 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також з матеріалів справи вбачається, що під час відбування покарання за попереднім вироком до засудженого 11.10.2011 року вже раніше застосовувалось положення ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення на строк 1 рік 03 місяці 01 днів. Однак, належних висновків засуджений для себе не зробив, оскільки вчинив такий самий злочин (ч.2 ст.121 КК України) в період умовно-дострокового звільнення, за який на теперішній час відбуває покарання.

Вказані злочини потягли за собою смерть потерпілого. В зв`язку з чим суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 не може бути звільнений умовно-достроково.

Посилання сторони захисту на ту обставину, що засуджений має онкохвору дружину ОСОБА_8 і їй необхідна допомога, не може бути прийняті судом до уваги, оскільки доказів реєстрації шлюбу з останньою в матеріалах справи відсутні. Окрім того, сам засуджений в судовому засіданні повідомив, що з ОСОБА_8 він перебуває в шлюбних відносинах з 2000 року, що не узгоджується з вироком від 14.09.2012 року, за яким останній був засуджений за ч.2 ст.121 КК України за нанесення тяжких тілесних ушкоджень 04.05.2012 року, що потягли смерть ОСОБА_9 , з якою останній відповідно до вироку суду перебував у фактичних шлюбних відносинах.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_5 сумлінною працею та зразковою поведінкою не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.

За таких обставин, враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 , який неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі та до нього вже застосовувалось судом умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2012 року та вважає, клопотання захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537. 539. ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про умовне дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів

Суддя: ОСОБА_1