Справа №580/1910/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/391/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у відкритті апеляційного провадження

18 жовтня 2018 року суддя колегії суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2 перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2018 року про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ

Ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2018 року, клопотання представника власника вилученого майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, задоволено. Скасовано арешт накладений на посів кукурудзи, на земельних ділянках державної власності за кадастровим номером :03:010:1545 площею 41,0048 га. та :03:010:1544 площею 18,0015 га. на території Лебединської міської ради Сумської області шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Не погодившись з постановленою ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким накласти арешт на посів кукурудзи, на земельних ділянках державної власності за кадастровим номером :03:010:1545 площею 41,0048 га. та за кадастровим номером :03:010:1544 площею 18,0015 га. на території Лебединської міської ради Сумської області.

Перевіривши апеляційну скаргу та додатки до неї, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з вимогами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 392 КПК України ухвали слідчого судді можуть бути оскаржені в апеляційному порядку лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування визначено в ч. 1 ст. 309 КПК України, зокрема це ухвали про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.

Відповідно ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмова у відкритті провадження по ній.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Враховуючи зазначені положення кримінального процесуального закону, ухвала слідчого судді про скасування арешту майна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2018 року про скасування арешту майна, слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2018 року про скасування арешту майна.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалів.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_2