Провадження № 1-кп/734/229/18 Справа № 734/3406/18
В И Р О К

іменем України

11 жовтня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальне провадження внесене до ЄРДР 04.07.2017 р. за № 0000081 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , курсанта 2 навчальної механізованої роти, солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 17.07.2015 року призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2015 року №196 ОСОБА_5 зарахований до списків військової частини та поставлено на всі види забезпечення в/ч НОМЕР_1 .

05.08.2015 року солдат ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 16, 119-120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з хибних розумінь, з метою тимчасового ухилення від військової служби, став на злочинний шлях в умовах особливого періоду та без поважних причин та дозволу командування самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , та перебував за її межами до 30.03.2017 року. Він же 14.04.2017 року повторно, в умовах особливого періоду самовільно залишив розташування військового шпиталю (військова частина НОМЕР_2 ), що дислокується в АДРЕСА_2 , яка має чітко зазначені межі, чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України. В подальшому 29.08.2018 року солдата ОСОБА_5 було доставлено працівниками Військової служби правопорядку до розташування військової прокуратури Деснянського гарнізону. Під час незаконного перебування за межами військової частини ОСОБА_5 обов`язки служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.

Отже, солдат ОСОБА_5 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 в період з 05.08.2015 року по 30.03.2017 року та у військовій частині НОМЕР_2 з 14.04.2017 року по 29.08.2018 року.

19 вересня 2018 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності ст. 472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

За вказаною угодою обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене покарання враховуючи рівень суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим злочину, його особи, щире каяття та беззастережне визнання своєї винуватості, активне сприяння розкриттю злочину, беручи до уваги інтереси суспільства за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 місяці арешту на гауптвахті.

В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 476 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.
Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Суд дійшов висновку про те, що угода про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України і КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Вивчивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті, у виді трьох місяців арешту на гауптвахті.

Речові докази у провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 вересня 2018 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку у кримінальному провадженні № 0000081 від 04.07.2018 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту на гауптвахті.

До набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 00 годин 05 хв. 30 серпня 2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя