УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/862/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 309 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
25 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда третьої групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.01.2007 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 186 ч. 2, 307 ч. 2, 309 ч. 2, 311 ч.1, 317 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 13.06.2012 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 185 ч. 2, 395, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 09.07.2014 року в порядку Закону України „Про амністію від 08.04.2014 року;
- 26.05.2017 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 309 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком 4 роки з випробуванням та іспитовим строком два роки, -
обвинуваченого за ч.2 ст. 309 КК України, -
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити. Вважає вирок суду незаконним, ухваленим з явним порушенням норм кримінального процесуального закону, без належного дослідження фактичних обставин кримінального правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та незаконно повторно засудив його за один і той же злочин, оскільки 26 травня 2017 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області його було засуджено за цей злочин. Вказує, що під час розгляду справи суд порушив його право на захист, оскільки розгляд справи відбувся за відсутності захисника. Крім того, призначаючи йому покарання суд не врахував його хворобу (туберкульоз) та те, що він є інвалідом третьої групи, а тому вважає призначене судом покарання занадто суворим.
Прокурор Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 в запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 просив залишити її без задоволення у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю доводів апеляційної скарги.
Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 квітня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 660,30 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Покарання призначене обвинуваченому ОСОБА_7 вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.05.2017 року виконується самостійно.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за скоєння умисних злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин.
Так, в невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, ОСОБА_7 повторно незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав при собі до 10.02.2017 року. Цього ж дня, в період часу з 13 год. 40 хв. по 14 год. 00 хв., працівниками поліції, під час поверхневого огляду ОСОБА_7 , який знаходився поряд з пунктом прийому склотари: навпроти буд. № 25 по вул. Л. Карастоянової у м. Бердичеві, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходився наркотичний засіб канабіс загальною масою 53,441 грам, який він незаконно повторно придбав та зберігав без мети збуту.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Проте, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з резолютивної частини вироку, судом першої інстанції було вирішено покарання призначене обвинуваченому ОСОБА_7 вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.05.2017 року виконувати самостійно.
Відповідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Згідно матеріалів кримінального провадження, вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.05.2017 року обвинуваченого ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 4 роки з випробуванням та іспитовим строком два роки (а.п. 34).
Зі змісту вказаного вироку вбачається, що 10.02.2017 року під час проведення обшуку в будинку матері обвинуваченого ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 ) було виявлено та вилучено наркотичний засіб.
Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 було вчинено також 10.02.2017 року.
Отже, суд першої інстанції повинен був навести підстави для прийняття рішення про виконання попереднього вироку щодо ОСОБА_7 самостійно.
Проте, приймаючи рішення про виконання вищевказаного вироку самостійно, суд першої інстанції в мотивувальній частині не зазначив підстав для прийняття такого рішення.
Зазначене порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України є істотним, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Апеляційний суд позбавлений можливості виправити вказане порушення, оскільки кримінальне провадження було розглянуто місцевим судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає, що вирок з наведених підстав підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Скасовуючи вирок суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд не входить в обговорення всіх доводів апеляційної скарги, однак вважає, що вони підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду.
При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначене у цій ухвалі, дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 412 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та оскарженню не підлягає.

Судді: