Дата документу Справа № 331/6591/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/862/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/6591/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 17 січня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Євпаторія АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за епізодами злочинних дій щодо потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і виправдано за недоведеністю вчинення ним злочинів,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

27 березня 2016 року о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись у гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , на 2 поверсі, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_12 у кімнаті, через незачинені вхідні двері проник до кімнати № НОМЕР_1 , де зі столу таємно викрав ноутбук, який належить ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 3550 грн. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

23 травня 2016 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на 2 поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , шляхом підбору ключа до вхідної двері квартири АДРЕСА_5 , проник до вказаної квартири, де зі столу в залі таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_13 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 5783 грн. 40 коп., після чого із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

15 червня 2016 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на 5 поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_6 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей квартири АДРЕСА_7 , проник до вказаної квартири, де зі столу в залі таємно викрав ноутбук, який належить ОСОБА_14 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на сум 3872 грн. 50 коп. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

02 липня 2016 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на 2 поверсі, в під`їзді будинку АДРЕСА_8 , шляхом зламу замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_9 , проник до квартири, де зі столу в залі таємно викрав ноутбук, який належить ОСОБА_15 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 5100 грн. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

14 липня 2016 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на 5 поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_10 , де шляхом підбору ключа до вхідної двері квартири АДРЕСА_11 , проник до вказаної квартири, де зі столу в залі таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_16 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 11700 грн. Після чого із викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

22 серпня 2016 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на другому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_12 , шляхом підбору ключа до вхідної двері квартири АДРЕСА_13 , проник до вказаної квартири, де таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_17 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 19775 грн. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло. Йому призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК з урахуванням покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.11.2016 року, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, запобіжний захід, цивільні позови та речові докази.

Крім того, як зазначено у вироку, органом досудового розслідування ОСОБА_8 було висунуто обвинувачення у вчиненні інших злочинів за наступних обставин.

26 липня 2016 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на першому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_14 , шляхом підбору ключа до вхідної двері квартири АДРЕСА_15 , проник до вказаної квартири, де зі столу в залі таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8675 грн. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 31 липня 2016 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на третьому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_10 , шляхом підбору ключа до вхідної двері квартири АДРЕСА_16 , проник до вказаної квартири, де зі столу в залі таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 44675 грн. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 03 серпня 2016 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає знаходячись на дев`ятому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_17 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей квартири АДРЕСА_18 , проник до вказаної квартири, де з кімнати таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_18 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 11249 грн. 75 коп. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вироком суду обвинуваченого ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК за даними епізодами злочинних дій та виправдано за недоведеністю вчинення ним злочинів.

В апеляційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок в частині засудження обвинуваченого ОСОБА_8 за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , скасувати та визнати обвинуваченого невинуватим у вчиненні злочинів за даними епізодами, а кримінальне провадження в цій частині закрити. Свої вимоги захисник мотивує тим, що експертні висновки щодо вартості викраденого майна виконані експертом, яка не включена до Реєстру атестованих судових експертів і яка здійснює свою діяльність не на підставі Закону України «Про судову експертизу», а тому такі висновки є недопустимими доказами. Відтак стороною обвинувачення не доведено розмір заподіяної потерпілим матеріальної шкоди. Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 чітко не зазначили, які саме речі продавав їм ОСОБА_8 , проте суд безпідставно пов`язав дану обставину з особливостями людської пам`яті і такий висновок суду є лише припущенням.

А тому захисник, посилаючись на порушення вимог КПК при дослідженні показів свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , просить повторно допитати даних свідків під час апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок в частині його засудження за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що крадіжок, за які його засуджено вироком суду, він не вчиняв, а стороною обвинувачення не було надано жодного допустимого доказу на підтвердження його винуватості. Під час досудового розслідування на нього здійснювався тиск з боку працівників поліції, внаслідок чого він себе обмовив. Крім того, суд безпідставно взяв до уваги покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_20 .

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційні скарги та наполягав на їх задоволенні, прокурора, яка заперечила проти апеляційних скарг та просила вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У відповідності до ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, на переконання судової колегії, оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам процесуального закону не відповідає.

Так, обґрунтовуючи свій висновок про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні крадіжок, за які його засуджено, суд послався на покази потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 . Проте дані потерпілі в судовому засіданні лише підтвердили факт скоєння крадіжки їх майна.

Крім того, як на докази вини обвинуваченого ОСОБА_8 за епізодами крадіжки майна потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , суд послався на письмові докази, які були надані стороною обвинувачення.

Проте суд, за умови повного невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні крадіжок за даними епізодами, в порушення вимог ст.374 КПК жодного аналізу наведеним доказам не надав.

При цьому судом у вироку такі докази не розмежовано по епізодам злочинної діяльності, що унеможливлює встановити які саме обставини і за яким саме епізодом злочину доводить той чи інший доказ із зазначених у вироку суду.

Також в якості доказів, що підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні крадіжок майна ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , судом зазначено протоколи прийняття заяв про вчинення злочину від потерпілих та експертні висновки щодо вартості викраденого майна. Разом з тим з даних доказів не можливо встановити, яким чином вони доводять винуватість саме обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за даними епізодами.

Пославшись як на доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 на покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , суд не прийняв до уваги, що дані особи під час судового розгляду не зазначили, які саме речі вони придбавали у обвинуваченого. Більш того, суд у вироку не зазначив з посиланням на відповідні докази про те, що саме речі, про які повідомляли вказані свідки, були предметом крадіжок, у вчиненні яких обвинувачувався ОСОБА_8 .

Не було надано судом оцінки і тій обставині, що жодної з таких речей не було вилучено а ні у свідка ОСОБА_21 , а ні у свідка ОСОБА_20 .

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд не навів у вироку переконливих мотивів щодо достатності наведених ним доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним злочинних дій, за які його визнано винуватим.

Також колегія суддів відзначає, що суд, визнавши протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_20 недопустимим доказом, разом з тим фактично поклав його в основу винуватості обвинуваченого за іншими епізодами злочинів.

За таких обставин вирок районного суду не можна визнати законним і обґрунтованим, оскільки судом допущено істотні порушення вимог процесуального закону і протиріччя, які не можна усунути під час апеляційного розгляду. У зв`язку з чим, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, під час якого необхідно також перевірити і надати оцінку іншим доводам, наведеним в апеляційних скаргах обвинуваченого та захисника, і ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

При цьому судова колегія не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший менш суворий запобіжний захід, оскільки він продовжує обвинувачуватися у вчиненні тяжких злочинів. Ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і не відпали. Тому судова колегія вважає за можливе продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 17 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 в цій справі в частині його засудження за ч.3 ст.185 КК України за епізодами крадіжки майна потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 скасувати.

Призначити в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

В решті вирок суду залишити без змін.

Продовжити ОСОБА_8 строк його тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 липня 2018 року включно.

Ухвала суду в частині призначення нового судового розгляду оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині, якою вирок суду залишено без змін, набуває законної сили, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів від дня її проголошення, а ОСОБА_8 в той же строк з моменту отримання повного тексту даної ухвали суду.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4