УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.07.2018

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого криміналіста СВ Головного управління СБ України в АР Крим (з дислокацією в м. Херсон) ОСОБА_3 , погоджене з прокурором прокуратури Автономної республіки Крим ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу в суд для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000007, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу в суд для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000007, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив те, що слідчим відділом Головного управління СБ України в АР Крим (з дислокацією в м. Херсон) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 15.02.2018 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 вчинив державну зраду.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтями 5, 72, 73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їх повноважень, встановлених Конституцією України.

Не зважаючи на це, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст.ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума» з визначенням дати такого волевиявлення, а саме на 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим, прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.

Разом з цим, 20.03.2014 Державною Думою Російської Федерації прийнято Федеральний конституційний закон від от 21.03.2014 № 6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации нових субъектов Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Відповідно до ст. 10 вказаного закону співробітники органів безпеки, митниці та міліції Республіки Крим, співробітники інших державних органів, що заміщують посади у вказаних органах на день прийняття до Російської Федерації Республіки Крим та утворення у складі Російської Федерації нових суб`єктів, мають переважне право на вступ до служби до органів федеральної служби безпеки, митні органи Російської Федерації та органи внутрішніх справ російської Федерації, інші державні органи, створювані у відповідності до законодавства Російської Федерації на території Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя, при наявності в них громадянства Російської Федерації, а також за умови здачі ними екзамену на знання законодавства Російської Федерації та також їх відповідності вимогам, що пред`являються законодавством Російської Федерації до співробітників вказаних органів.

Створення та діяльність органів іноземної держави на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим призвели до заходів посилення тимчасової окупації невід`ємної території України та порушення її суверенітету.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, зокрема ст. ст. 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації з 20 лютого 2014 року.

Як встановлено в ході досудового слідства, розпорядженням голови Севастопольської міської державної адміністрації № 685-ОД від 20.12.2012 громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призначений на посаду заступника голови Севастопольської міської державної адміністрації із питань забезпечення життєдіяльності міста Севастополя.

За невстановлених досудовим розслідуванням обставин, після тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, але не пізніше 20 лютого 2014, знаходячись на території півострова Крим (більш точне місцезнаходження в ході досудового розслідування не встановлено), отримав від невстановлених в ході досудового слідства осіб пропозицію обійняти посаду так званого «заступника голови Севастопольської міської адміністрації із питань забезпечення життєдіяльності міста Севастополя», яка діяла вже не як орган державної влади чи місцевого самоврядування в Україні, а як окупаційна організація Російської Федерації.

Достеменно усвідомлюючи факт окупації території Автономної Республіки Крим збройними силами Російської Федерації, знаючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання, ОСОБА_5 умисно, з метою надання допомоги іноземній державі (РФ) у проведенні підривної діяльності проти України шляхом створення окупаційною владою незаконного апарату державного управління, добровільно погодився на пропозицію перейти в незаконно створений орган окупаційної влади на тимчасово окупованій території України АР Крим з підпорядкуванням РФ та обійняти посаду так званого «заместителя главы Севастопольской городской администрации», на якій перебував з лютого 2014 по травень 2015 року.

Обіймаючи вказану посаду, діючи умисно, протиправно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України шляхом проведення та підтримки політики окупаційного режиму в сфері будівництва та житлово-комунального господарства, ОСОБА_5 брав безпосередню участь у створенні окупаційних органів влади на території півострова Крим та особисто організовував їх роботу, надавши, таким чином, сприяння легалізації тимчасової окупації півострова Крим, в порушення встановленого законодавством України конституційного порядку на території України, а також імплементації та ствердження російського законодавства на території півострова Крим.

Зокрема, обіймаючи посаду так званого «заступника голови Севастопольської міської адміністрації», ОСОБА_5 добровільно передав представникам іноземної держави (Російській Федерації) в повному обсязі службову документацію, котра містила конфіденційні та персональні дані, що були отримані останнім в ході виконання службових обов`язків. Крім цього, на підтримку незаконної окупації території АР Крим ОСОБА_5 неодноразово публічно, у присутності інших осіб, висловлювався щодо популяризації серед населення АР Крим ідеї необхідності зміни меж території України та активно вживав заходів зі зміни системи діяльності державних органів України шляхом дачі вказівок підлеглим йому працівникам Севастопольської міської адміністрації щодо приведення діяльності у відповідність до вимог законодавства РФ, що свідчить про здійснення підривної діяльності проти України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність по наданню допомоги органам окупаційної влади у проведенні підривної діяльності проти України, 14.04.2014 ОСОБА_5 вживав організаційно-розпорядчі заходи, у тому числі надавав безпосередні вказівки по доставці паливно-мастильних матеріалів з Російської Федерації до м. Севастополя поза митним контролем. При цьому ОСОБА_5 достовірно усвідомлював, що вказане паливо буде доставлятись до міста Севастополя в порушення митного законодавства України та буде використане, у тому числі, органами окупаційної влади Російської Федерації.

Окрім цього, на виконання вказівок представників іноземної держави (РФ), з метою пропаганди військової присутності окупаційних військ Російської Федерації на території АР Крим, 25.04.2014 за головування ОСОБА_5 було проведено засідання організаційного комітету щодо проведення 09.05.2014 року на території м. Севастополя параду за участю особового складу та військової техніки збройних сил Російської Федерації. В ході реалізації свого злочинного умислу, ним особисто було організовано забезпечення проведення вказаного заходу та надано повне сприяння представникам окупаційної влади у доступі до життєвоважливих об`єктів міста Севастополя.

Крім того, ОСОБА_5 з метою надання сприяння Російській Федерації у підривній діяльності проти України, в період з 10.04.2014 по 13.05.2014 прийняв участь не менше, ніж в чотирьох засіданнях, організованих окупаційною владою у Великій залі Севастопольської міської адміністрації, а також 09.04.2014 у складі представників керівництва міста Севастополя приймав незаконну делегацію з Російської Федерації на чолі з заступником міністра будівництва та житлово-комунального господарства Російської Федерації ОСОБА_6 , яка не мала правових підстав перебувати на території України.

Усе вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що так звана «Севастопольська міська адміністрація» на момент описаних подій та на даний час є окупаційним органом влади РФ як ворога України у збройному конфлікті на території півострова Крим, створеним та підконтрольним уряду РФ. Відтак, ОСОБА_5 , надавши добровільну згоду на співпрацю з органами окупаційної влади шляхом виконання функцій заступника голови Севастопольської міської адміністрації із питань забезпечення життєдіяльності міста Севастополя, достеменно усвідомлював протиправний характер своєї діяльності та її спрямованість на ствердження режиму анексії та легалізацію окупації території півострова Крим Російською Федерацією.

Далі, ОСОБА_5 , достеменно знаючи про наявність вказаного вище збройного конфлікту між Україною та РФ, в якому РФ фактично є ворогом, усвідомлюючи факт незаконної анексії території АР Крим Російською Федерацією, погодився на пропозицію обійняти посаду заступника голови Севастопольської міської адміністрації із питань забезпечення життєдіяльності міста Севастополя, в результаті чого обійняв зазначену посаду. Вищевказане свідчить про перехід ОСОБА_5 на бік ворога Російської Федерації в умовах збройного конфлікту.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив державну зраду - діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

Дане клопотання подається органом досудового розслідування одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не зможе фізично перешкодити ОСОБА_5 покинути підконтрольну територію України, у тому числі із застосуванням морського транспорту або представників дипломатичних установ РФ.

Викладені обставини також свідчать про те, що одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання. Просив суд задовольнити його з підстав наведених у ньому.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 188 КПК України прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

До клопотання, в порушення вимог ч. 3 ст. 188 КПК України не надано документів, які підтверджують у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Крім того, суду не надано підтвердження того, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Таким чином, враховуючи те, що клопотання слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного не відповідає вимогам зазначеним у ст. ст. 188, 189 КПК України, в звязку з чим, в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст. 188, 189 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні клопотання.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області.

Слідчий суддя: