Єдиний унікальний номер 234/2574/18
Номер провадження 11-кп/775/925/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000025 за апеляційною скаргою захисника на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 13 липня 2018 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол Полтавської області, громадянина України, не судимого, військовослужбовця, який зареєстрований за адресою, АДРЕСА_1

засуджено за ч. 4 ст. 407, ст. 69 КК України до 1 року тримання у дисциплінарному батальйоні,-

ВСТАНОВИЛА

Згідно вироку, 19 травня 2016 року старший солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, діючи всупереч інтересам служби та вимогам Статутів Збройних Сил України та Конституції України, в особливий період, в період проходження військової служби та будучи придатним до проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від несення обов`язків військової служби, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася в АДРЕСА_2 та продовжував ухилятися від обов`язків несення військової служби до 22 січня 2018 року.

Тобто, в період часу з 19 травня 2016 року по 22 січня 2018 року старший солдат ОСОБА_7 , ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи увесь цей час за адресою: АДРЕСА_1 .

22 січня 2018 року старший солдат ОСОБА_7 , самостійно з`явився до військової частини НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_2 таким чином припинив вчиняти кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник, не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій, просить змінити вирок в частині призначеного покарання, а саме застосувати до ОСОБА_7 вимоги ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від покарання з випробуванням або ст. 58 КК України. Вважає, що суд при ухваленні вироку, не врахував всі пом`якшуючи покарання обставини.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційні злочини, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з вищевказаного, застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України неможливе, оскільки положення вказаної статті не застосовуються при покаранні у виді тримання у дисциплінарному батальйоні.

Відповідно ч. 1 ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Санкція ч. 4 ст. 407 КК України передбачає покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, тому посилання захисника про можливість застосування до обвинуваченого вимоги ст. 58 КК України є безпідставними.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції взяв до уваги конкретні обставини скоєного злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за місцем служби характеризується незадовільно, на медичних обліках не перебуває, раніше не судимий, одружений.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття у скоєному.

Долучення до апеляції документів, які свідчать про наявність хвороби дитини обвинуваченого, позитивної характеристики та клопотання військової частини не впливають на правильність висновків суду про необхідність призначення покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, тому покарання у виді 1 року тримання у дисциплінарному батальйоні відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 13 липня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , засудженого за ч. 4 ст. 407, ст. 69 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: