Справа №576/2213/18
1-кп/576/849/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2018 року м. Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України

- обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України (далі - КК України), -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2018 року слідчий Глухівського відділу поліції ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором військової прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні відносно останнього за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 407 КК України, мотивуючи його тим, що в провадженні слідчого відділення Глухівського ВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000079 від 25.06.2018 за ознаками злочину, передбаченого частиною четвертою статті 407 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що старший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшого навідника І відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно 30 квітня 2018 року самовільно залишив військову частину та продовжував ухилятись від військової служби до 18 травня 2018 року. 28 липня 2018 року командира зведеної роти військової частини НОМЕР_1 було ознайомлено з повідомленням про підозру ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України для передачі підозрюваному. Крім того було встановлено, що ОСОБА_4 проходив навчання та 17.07.2018 по результатам службового розслідування за фактом перебування ОСОБА_4 на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння, був відрахований з навчання та направлений до пункту постійної дислокації, водночас з відрядження до військової частини НОМЕР_1 не повернувся, місце знаходження його не встановлено.

Вивчивши клопотання та докази, яким воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пилипенко підозрюється у вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Фактичні обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а саме у самовільному залишенні військової частини, в умовах особливого періоду є:

- витяг з наказу №123 від 02.05.2015 Міністерства оборони України, старший сержант ОСОБА_4 призначений командиром 3 відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки та прийняв посаду;

- рапорт командира РВП молодшого лейтенанта ОСОБА_6 відповідно до якого він повідомляє командира військової частини НОМЕР_1 що під час ранкового шикуванні був відсутній військовослужбовець військової служби за контрактом старший сержант ОСОБА_4 ;

- наказ №78 від 08.05.2018 про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини військовослужбовцем військової служби за контрактом старшого сержанта ОСОБА_4 ;

- акт службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини військовослужбовцем військової служби за контрактом старшого сержанта ОСОБА_4 відповідно до якого встановлено що військовослужбовець ОСОБА_4 на службі відсутній та місце знаходження його не встановлено;

- довідка про факт самовільного залишення військової частини військовослужбовцем військової служби за контрактом старшого сержанта ОСОБА_4 ;

- наказ №141 від 16.05.2018 про результат проведення службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини військовослужбовцем військової служби за контрактом старшого сержанта ОСОБА_4 відповідно до якого встановлено що військовослужбовець ОСОБА_4 на службі відсутній та місце знаходження його не встановлено;

- довідка про факт повернення 18.05.2018 до військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця військової служби за контрактом старшого сержанта ОСОБА_4 ;

- покази свідка ОСОБА_7 який є заступником командира РВП з морального психологічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до яких ОСОБА_4 дійсно проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_1 , та в період з 30.04.2018 по 18.05.2018 з невідомих причин самовільно залишив військову частину;

- покази свідка ОСОБА_8 який є головний сержант РВП ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до яких ОСОБА_4 дійсно проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_1 , та в період з 30.04.2018 по 18.05.2018 з невідомих причин самовільно залишив військову частину.

Відповідно до частини другої статті 187 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, суд приймає рішення згідно статті 189 цього Кодексу.

При цьому частиною четвертою статті 189 КПК України передбачено, що суд відмовляє у його задоволенні, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою, а також є достатні підстави вважати, що обвинувачений переховується від органів досудового розслідування.

Так, оцінюючі надані докази, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, оскільки не надано доказів обізнаності останнього про порушене кримінальне провадження відносно нього, як і не надано доказів з`ясування можливості перебування обвинуваченого за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 та не надано доказів про оголошення підозрюваного в розшук, хоча слідчий посилається на це в своєму клопотання.

Зокрема наявна в матеріалах клопотання копія листа про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_4 не дозволяє слідчому судді пересвідчитись у дійсному відправленні вказаного листа та отримання його підозрюваним ОСОБА_4 .

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий в установленому процесуальному порядку особисто повісток ОСОБА_4 не вручав та поштою не направляв, а тому слідчий суддя вважає, шо слідчим не вжито жодних заходів для повідомлення ОСОБА_4 про порушене кримінальне провадження. Хоча зважаючи на те, як неквапливо слідчий розслідує справу, він міг все-таки спромогтись направити повістку офіційно та отримати відповідь на неї, яка могла б бути належним доказом по цій справі.

Виходячи з презумпції свободи, що гарантована ст. 5 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, наданих слідчим матеріалів недостатньо для того, щоб на їх підставі прийти до висновку, що існують достатньо вагомі докази навіть для початкового взяття під варту ОСОБА_4 , щоб розглянути клопотання про запобіжний захід.

Слід зазначити, що в матеріалах клопотання мається копія контракту з ОСОБА_4 , укладеного 17 листопада 2016 року зі строком дії 6 місяців та не надано доказів перебування останнього на військовій службі на контрактній основі в період часу, який інкримінується останньому за самовільне залишення військової частини військовослужбовцем військової служби за контрактом.

Оскільки у кримінальному провадженні не встановлено наявність обставин, зазначених у пункті першому частини четвертої статті 189 КПК України, то слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у наданні дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

На підставі статті 29 Конституції України та керуючись статтями 176 - 177, 187, 189 - 190, 309 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1