У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 , розглянувши клопотання представника власника майна ПАТ «Східно-Український Банк «ГРАНТ»» адвоката ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0004616 від 24.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ст.15 ч.3, ст. 190 ч.4 КК України, про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:
Представник власника майна ПАТ «Східно-Український Банк «ГРАНТ»» адвокат ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням про скасування арешту майна.
В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 жовтня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 червня 2014 року, у цивільній справі № 509/2261/13-ц за позовом ПАТ «БАНК «ГРАНТ» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог ПП «АЖИО-ПЛЮС», Шоста одеська державна нотаріальна контора про звернення стягнення на предмет іпотеки, було звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 25.08.2010 р. (реєстр. № 4518) та договором № 1 від 22.07.2011 р. про зміну умов вказаного договору іпотеки (реєстр. № 4343), посвідченими приватним нотаріусом Одеського МНО ОСОБА_6 , а саме: на житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому з житлового будинку з черепашника під літ. «А-2, А(1), А(2), а, а(1)», загальною площею 517,7 кв.м., житловою площею 138,1 кв.м., під № 1-6,І споруди, який належав іпотекодавцю ОСОБА_7 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 08.04.2005 р. (бланк САА № 033884), зареєстрованого в Овідіопольському РБТІ у книзі 4 номер запису 682, реєстраційний номер 10425199 та на земельну ділянку, площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 (два), кадастровий номер земельної ділянки: :02:008:0828, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, яка належала іпотекодавцю ОСОБА_7 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 071052, виданого Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області 07.05.2002 р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського РНО Одеської області 08.04.2002 р. Р№ 1512, зареєстрованого Таїровською с/р Овідіопольського району Одеської області 16.04.2002 р. № ДК-920 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТІ № 1805-18 шляхом продажу цих предметів іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для їх подальшої реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства «АЖИО-ПЛЮС» перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» за кредитним договором № 06/отд-21 від 19.08.2010 р. з додатковими угодами до нього, у розмірі 753 677,83 дол. США, з яких: 709 956,03 дол. США заборгованість за кредитом, 42 734,56 дол. США заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 987,24 дол. США пені за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами. Дане рішення набрало законної сили належним чином 30 жовтня 2013 року. На виконання зазначеного вище рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.09.2013 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц, ПАТ «БАНК «ГРАНТ» 19.11.2013 року було видано три виконавчих листа за № 509/2261/13-ц, щодо кожного з боржників. 09 грудня 2015 року виконавчі листи № 509/2261/13-ц пред`явлено ПАТ «БАНК «ГРАНТ» до виконання за належною підвідомчістю у відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Городецького, 13). 15 грудня 2015 року головним державним виконавцем відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_8 , було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 49670212 та № 49670442 щодо боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а державним виконавцем цього ж відділу, ОСОБА_9 , було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49643304 щодо боржника ОСОБА_4 , з виконання виконавчих листів № 509/2261/13-ц від 05.09.2013 року, виданих 19.11.2013 р. Овідіопольським районним судом Одеської області.В провадженні слідчого СВ Приморського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області, ОСОБА_10 , знаходяться матеріали кримінального провадження № 0004616 від 24.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України. В рамках досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, Приморський районний суд міста Одеси (слідчий суддя ОСОБА_11 ) своєю ухвалою від «03» квітня 2017 року у справі № 522/13451/16-к, керуючись ст. ст. 167 173 КПК України, задовольнив клопотання потерпілої ОСОБА_4 про арешт майна та наклав арешт на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною відчуження. Означений житловий будинок та земельна ділянка належать на праві власності в рівних частинах ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та перебувають в іпотеці у ПАТ «БАНК «ГРАНТ». Крім того, що представник ПАТ «БАНК «ГРАНТ» не був присутнім при розгляді питання про арешт означеного вище майна, оскільки не повідомлявся судом про дату та час розгляду справи.

Більше того, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 вересня 2013 року у цивільній справі № 509/2261/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке не оспорюється та визнається у повному обсязі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та є підтвердженим і визнаним законним на всіх стадіях судового розгляду, до цього часу залишається невиконаним, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 всіляко ухиляються від його виконання. Саме іпотекодавці - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зобов`язані за рахунок предмета іпотеки, відшкодувати ПАТ «БАНК «ГРАНТ» завдані неповерненням кредиту збитки у розмірі 753 677,83 дол. США.

Отже, оскаржуваний арешт майна напряму стосується прав, свобод та інтересів іпотекодержателя, стягувача за виконавчими листами ПАТ «БАНК «ГРАНТ».

18 травня 2018 року постановою слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, ОСОБА_10 , кримінальне провадження № 0004616 від 24.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Представник власника майна до судового засідання не з`явився, написав заяву про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, арешт на майно було накладено в рамках розслідування кримінального провадження № 0004616 від 24.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
18 травня 2018 року постановою слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, ОСОБА_10 , кримінальне провадження № 0004616 від 24.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

З урахуванням вище наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що справді підстави для накладення арешту на майно - відпали, з метою недопущення порушення особи права на власність, слідчий суддя вважає клопотання представника власника майна ПАТ «Східно-Український Банк «ГРАНТ»» адвоката ОСОБА_2 задовольнити.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання представника власника майна ПАТ «Східно-Український Банк «ГРАНТ»» адвоката ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0004616 від 24.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ст.15 ч.3, ст. 190 ч.4 КК України, про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна - житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , накладений згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2017 року (справа № 522/13451/16-к) у кримінальному провадженні № 0004616 від 24.06.2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:

11.07.2018