Справа № 428/6917/18
Провадження № 11-сс/782/171/18
УХВАЛА
іменем України

12 липня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10

на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_12 від 13.06.2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Біла Церква Київської області, громадянину України, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , командиру евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення, із професійно-технічною освітою, не одруженому, не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 11 червня по 09 серпня 2018 року включно,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до клопотання, 10.06.2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, солдат ОСОБА_10 разом зі старшим солдатом ОСОБА_14 , маючи при собі закріплену вогнепальну зброю, а саме автомат Калашнікова (АКМС) НОМЕР_2 , 1962 р.в., на автомобілі УАЗ-452 В д/н НОМЕР_3 , під керуванням старшого лейтенанта ОСОБА_15 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухалися автодорогою в напрямку м.Сєвєродонецька. Під час руху ОСОБА_10 та ОСОБА_14 не сподобалася поведінка водія автомобілю Chevrolet Lacetti, чорного кольору, внаслідок чого останні попросили водія ОСОБА_15 наздогнати вказаний автомобіль. В районі будинку №28 по вул.Православній с.Боброве м.Сєвєродонецька автомобіль УАЗ, під керуванням ОСОБА_15 , наздогнав автомобіль Chevrolet Lacetti та перегородив йому дорогу, після чого водії та пасажири вийшли із зазначених автомобілів на проїжджу частину.

Знаходячись у вказаному місці, приблизно о 19 годині 45 хвилин, ОСОБА_10 , маючи злочинний умисел, спрямований на хуліганські дії із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, за попередньою змовою з ОСОБА_14 , який, тримаючи при собі закріплену вогнепальну зброю, а саме автомат Калашнікова, підійшов до вказаного автомобілю та погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, спрямував її в бік потерпілих з вимогою вийти з автомобіля. Після чого ОСОБА_14 підбіг до потерпілого ОСОБА_9 , який вийшов зі свого автомобіля, та наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину його голови, від чого потерпілий впав на асфальт. В цей час до ОСОБА_9 та ОСОБА_14 підбіг ОСОБА_10 , який, підтримуючи протиправні дії, виражаючись нецензурною лайкою, разом з ОСОБА_16 продовжили злочинну діяльність, а саме наносили чисельні удари ногами в область голови потерпілого ОСОБА_9 , в результаті чого останній втратив свідомість.

Після цього ОСОБА_14 , тримаючи в руках автоматичну зброю та погрожуючи її застосуванням, направив свої злочинні дії на потерпілого ОСОБА_8 , який в цей час вийшов з автомобіля, а саме підійшов на коротку відстань та наніс йому один удар кулаком правої руки у ділянку носа, від чого останній впав на асфальт. В цей час до ОСОБА_8 та ОСОБА_14 підбіг ОСОБА_10 , який, підтримуючи протиправні дії, виражаючись нецензурною лайкою, разом з ОСОБА_14 стали наносити чисельні удари ногами в область голови потерпілого. Потім ОСОБА_10 разом з ОСОБА_14 повернулись до ОСОБА_9 , який лежав в непритомному стані на асфальті, та продовжили наносити чисельні удари ногами по голові та тулубу потерпілого.

Потім ОСОБА_14 повернувся до ОСОБА_8 , який лежав на асфальті, та зірвав з шиї срібний ланцюг з хрестиком, після чого зірвав з шиї ОСОБА_9 , який лежав на асфальті у непритомному стані, срібний ланцюг з хрестиком та продовжив наносити удари по тулубу потерпілому. ОСОБА_10 в цей час спостерігав за злочинними діями ОСОБА_14 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у виді: забої, підшкірної гематоми, садна м`яких тканин обличчя, тулуба, верхніх кінцівок, а потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді: забої, підшкірні гематоми, садна м`яких тканин обличчя, шиї, тулуба, верхніх кінцівок.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, підтверджується: заявами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколами огляду місця події від 11.06.2018 року, протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.06.2018 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 11.06.2018 року, а саме ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, оскільки підозрюваний не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, проходить військову службу на лінії розмежування;

можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як на теперішній час не встановлено місцезнаходження мобільного телефону «Самсунг J5», що належить потерпілому ОСОБА_9 , та срібного ланцюга зі срібним хрестом, що належить потерпілому ОСОБА_8 ;

можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить той факт, що у розпорядженні підозрюваного є вогнепальна зброя, за допомогою якої цей вплив може бути здійснений з метою зміни потерпілими та свідками своїх показань.

На підставі ч.1 ст.178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення та зухвалість його вчинення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, що не надано відомостей про стан його здоров`я, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; репутацію ОСОБА_10 , який не судимий, проходить військову службу за контрактом, не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей або батьків похилого віку, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Таким чином, доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а тому застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, доведеним під час судового розгляду.

ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, вчиненого з погрозою застосування насильства та із застосуванням насильства стосовно потерпілих, а тому з посиланням на вимоги ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя не визначив розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

ОСОБА_10 в залі суду дав пояснення про те, що він не заперечує фактичні обставини, зазначені в повідомленні про підозру, дуже жалкує про скоєне, наміру переховуватись від органу слідства та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення не має, не збирається також впливати на учасників процесу, щиро бажає сприяти проведенню слідства.

Ні слідчий у клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні, а також слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, не довели наявність ризиків для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_10 найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прокурора, потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою та просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

В апеляційній скарзі не заперечується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 КК України, та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, про що зазначено в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На підставі ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу, належним чином врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, та зухвалість його вчинення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, стан здоров`я, що він не судимий, але раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, керуючись вимогами ч.1 та 4 ст.183 КПК України, обґрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_12 від 13.06.2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: