Справа № 466/5845/16-к
У Х В А Л А

18 жовтня 2017 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002170 від 25.05.2016 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

у провадженні Шевченківського районного суду м.Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

20.08.2018 року захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_5 до суду подано клопотання про визнання доказу протоколу огляду DVD-R диску від 07.06.2016 слідчого ОСОБА_6 , постанови слідчого ОСОБА_6 про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування - DVD-R диску від 07.06.2016, а також сам DVD-R диск від 07.06.2016 недопустимим.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення від 30.06.16 (т.1 а.п.15) підтримав клопотання від 20.08.2018 року про визнання доказів недопустимими.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_4 заперечила щодо задоволення клопотання, з підстав зазначених у письмовому запереченні від 12.10.18.

Потерпіла ОСОБА_7 до суду не прибула, подала клопотання про продовження справи у її відсутності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо визнання доказів недопустимими: прокурора, обвинуваченого, захисника суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно ст.ст. 94, 374 КПК України, оцінку доказам, які були досліджені під час судового розгляду кримінального провадження, суд надає в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.

Положенням ч. 3 ст. 17 КПК передбачено, що обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

За клопотанням прокурора до матеріалів кримінального провадження для дослідження долучено постанову від 07.06.16 слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , в якій зазначено мотиви приєднання речових доказів до провадження.

З показань неповнолітнього свідка ОСОБА_8 вбачається, що від добровільно надав слідчому відеозапис зі свого мобільного телефона марки «Айфон» для долучення до матеріалів даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.99 КПК України, сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Постановою від 07.06.2016 слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 . DVD-R диск та відеозапис, який міститься на ньому, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.92 КПК України, обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Вказані порушення, як зазначає захисник, допущені під час досудового розслідування, при чому даних про те, що процесуальні дії будь - ким з учасників провадження на час досудового розслідування оскаржувались сторона захисту не надала.

На даний час здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, та проводиться фактичне з`ясування обставин по кримінальному провадженню, в тому числі доводи сторони захисту обвинуваченого стосовно недопустимості доказів.

Обставин очевидної недопустимості доказів, які б вказували на неможливість продовження судового розгляду чи припинення його дослідження захисником в клопотанні не наведено та в судовому розгляді не встановлено.

Вказані у клопотанні питання допустимості доказів, суд вважає можливим вирішити в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 87, 89, 94, 233, 237, 374 КПК України, -

ухвалив:

у задоволенні клопотання від 20.08.2018 року захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатата ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1