АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/111/17 Номер провадження 11-кп/786/194/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст.305 КК України О.Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000014, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_9 , прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на вирок Автозаводського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 24.02.2015 року Бориспільським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, засуджено:
-за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 305 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого;

-за ч. 3 ст. 311 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Бориспільського міського суду Київської області від 24.02.2015 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначено покарання у виді 10 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новий Стародуб Петриківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, виправдано:
-за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України.

засуджено:
-за ч. 3 ст. 311 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, пройти курс лікування від РРТБ (туберкульозу) лівої легені.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 7830,56 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 7830,56 гривень.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у Кременчуцькій виправній колонії УДПтС України в Полтавської області (№ 69) за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, здійснюючи організацію злочину шляхом усних домовленостей та замовлення поставки, під час систематичного спілкування мобільним зв`язком у період часу з 11.06.2016 року по 09.07.2016 року із невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_11 », яка проживає на території Королівства Іспанія, ініціював поставку в місто Кременчук з Королівства Іспанія пігулок, що містять прекурсор - псевдоефедрин, шляхом їх прихованого перевезення через митний кордон України, та шляхом пересилання по території України через ТОВ «Нова пошта» на ім`я свого знайомого ОСОБА_8 на умовах безготівкової післяоплати.

Також 05.07.2016 року о 20 год. 19 хв. ОСОБА_7 , під час телефонної розмови з ОСОБА_8 , попередньо домовився з ним щодо незаконного придбання прекурсору псевдоефедрину в особливо великих розмірах, шляхом отримання останнім посилки із пігулками, що містять прекурсор, яка повинна надійти з території України на ім`я останнього до відділення ТОВ «Нова пошта», з метою подальшого збуту прекурсору, на що ОСОБА_8 погодився.

Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я « ОСОБА_11 », розфасувала пігулки, що містили прекурсор, у два поліетиленові пакети, обгорнувши їх у фольгу, та приховала їх в упаковку з кондитерськими виробами, яку помістила в картонну коробку, у якій також знаходились продукти харчування та речі.

10.07.2016 року невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_11 », відповідно до досягнутої із ОСОБА_7 домовленості, передала картонну коробку з продуктами харчування та прихованими в ній пігулками, що містили прекурсор, через невстановлену особу ОСОБА_12 - водієві автобуса марки "Mercedes Sprinter", який слідував з м. Торрев`єха (Королівство Іспанія) в м. Тернопіль (Україна), для перевезення на територію України та направлення поштою на ім`я ОСОБА_8 . При цьому водій ОСОБА_12 , не будучи обізнаним в протиправних планах співучасників контрабандного переміщення прекурсорів через митний кордон України, присвоїв переданій йому коробці порядковий номер 996, прикріпив смужку паперу з даними адресата на території України: « ОСОБА_8 г. Кременчуг, тел. НОМЕР_1 », помістив її разом з іншими посилками в причеп автобуса і вирушив у напрямку України та 12.07.2016 року перетнув митний кордон України на території митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, де під час проходження митного контролю особисто заповнив митну декларацію, у якій вказав про відсутність предметів, переміщення яких через митний кордон України обмежено або заборонено.

У цей же день, у боксі поглибленого огляду митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС у ході огляду автобуса "Mercedes Sprinter", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , співробітниками УСБУ в Полтавській області та працівниками вказаного митного посту в картонній коробці білого кольору з написом «Alonso» серед продуктів харчування і речей, виявлено поліетиленовий пакет з кондитерськими виробами «Weikis» у кількості 8 пакунків, у двох з яких виявлено упаковані в фольгу поліетиленові пакети з пігулками білого кольору масою 116,7 г, які не були заявлені під час декларування та не були виявлені під час прикордонного та первинного митного контролю, тим самим були приховані від вказаного контролю, та які містять прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - псевдоефедрин, маса якого становить 9,1 грам, що становить особливо великі розміри.

З метою встановлення обставин протиправної діяльності та її припинення, 12.07.2016 року співробітниками УСБУ в Полтавській області проведено негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину (контрольовану поставку).

Під час проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) дії пігулки, що містили прекурсор, були вилучені співробітниками УСБУ в Полтавській області із картонної коробки, яка була надіслана на ім`я ОСОБА_8 , та замінені імітаційними засобами пігулками «кальцій глюконат». Зазначені імітаційні засоби були поміщені до коробки, адресованої на ім`я ОСОБА_8 , після чого та була повернута до багажного відділення автобуса «Mersedes Sprinter», який слідував сполученням «Торрев`єха-Тернопіль», та продовжив рух до пункту призначення.

13.07.2016 року при здійсненні зазначеної негласної слідчої (розшукової) дії, вказана коробка по прибуттю до міста Тернопіль відправлена водієм автобуса ОСОБА_12 з використанням можливостей відділення №1 компанії експрес-доставки ТОВ «Нова Пошта» (м. Тернопіль) на адресу відділення № 2 ТОВ «Нова Пошта» (м. Кременчук) на ім`я ОСОБА_8 .

15.07.2016 року ОСОБА_7 , отримавши інформацію про надходження до відділення № 2 ТОВ «Нова Пошта» (м. Кременчук) посилки на ім`я ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що в ній знаходяться пігулки, що містять прекурсор, які переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 щодо незаконного придбання прекурсору з метою збуту, у особливо великих розмірах, повідомив ОСОБА_8 про необхідність отримати вказане поштове відправлення.

16.07.2016 року, приблизно о 13-45 год., ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 щодо незаконного придбання прекурсору з метою збуту, у особливо великих розмірах, з метою отримання посилки із прихованими в ній пігулками, що містять прекурсор, яка надійшла на його ім`я, прибув до відділення № 2 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Кременчук, вул. Сердюка (Жовтнева), 31/16, де її отримав, після чого був затриманий співробітниками УСБУ в Полтавській області, які під час огляду місця події за адресою: м. Кременчук, вул. Сердюка (Жовтнева), 31/16, виявили та вилучили картонну коробку білого кольору з написом «Alonso», скріпленою скотчем і паперовою наклейкою « ОСОБА_8 г. Кременчуг, тел. НОМЕР_1 , 996п», в якій було виявлено замінники прекурсору (псевдоефедрину), який було переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Виправдовуючи ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, суд дійшов висновку про недоведеністю його участі у вчиненні цього злочину, та вказав, що як вбачається з показань обвинувачених, телефонних розмов між ними, ОСОБА_8 16.07.2016 року, отримуючи посилку у відділенні № 2 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Кременчук, вул. Сердюка (Жовтнева), 31/16, не був обізнаний у тому, що вона перемістилася з-за кордону, а, навпаки був впевнений в тому, що вона надійшла із Західної України, тобто не переміщувалася через митний кордон України. Зазначені обставини узгоджуються із фактичними даними дослідженими і оціненими судом під час судового розгляду. Інших фактичних даних про те, що ОСОБА_8 порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяв контрабанді прекурсорів, чи заздалегідь обіцяв переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети, або іншим чином сприяти приховуванню контрабанди прекурсорів, стороною обвинувачення суду не надано.

Не погоджуючись з вироком, до апеляційного суду з апеляційними скаргами звернулись прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 та захисник в його інтересах ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 311 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією майна, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати до призначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком Бориспільского міського суду Київської області від 24.02.2015 року у виді 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років 6 місяців з конфіскацією майна, ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.28, ч. 3 ст. 305 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років, за ч. 3 ст. 311 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, процесуальні витрати у справі на залучення експертів на суму 15 133, 36 грн., у відповідності до ст. 124 КПК України, стягнути з обвинувачених на користь держави з урахуванням визначеного ступеня вини та майнового стану.

Так прокурор вказує на те, що в матеріалах справи містяться відомості, а саме в протоколі від 14.07.2016 року реєстр. № 38/1-1334, за результатами проведення негласних слідчих(розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_7 , про обізнаність ОСОБА_8 про надходження посилки із прихованим у ній прекурсором з території Іспанії.

Крім того, матеріалами кримінального провадження повністю доведено, що обвинувачений ОСОБА_8 окрім обізнаності про надходження посилки із-за кордону, дійшовши згоди з ОСОБА_7 про спільне вчинення злочину, пообіцяв останньому приховати предмети, здобуті злочинним шляхом, а в подальшому займатися питаннями збуту таких предметів, що вказує на те, що ОСОБА_8 сприяв приховуванню злочину, відповідальність за вчинення якого встановлена ст. 305 КК України.

Звертає увагу, що органом досудового розслідування при кваліфікації злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено складну форму співучасті у вчиненні злочину, передбаченого ст. 305 КК України. ОСОБА_7 , діючи як організатор вчинення зазначеного злочину, ініціював його вчинення, досяг домовленості із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я « ОСОБА_11 », яка виступала в якості безпосереднього виконавця та ОСОБА_8 , який мав виконувати роль пособника, погодивши при цьому злочинний план, відомий усім співучасникам, роль кожного з них у його вчиненні, при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були обізнані щодо об`єктивних обставин вчинення злочину безпосереднім виконавцем.

Не погоджується прокурор і з призначеним покаранням ОСОБА_7 , оскільки судом не в достатній мірі враховано особу обвинуваченого та обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, а провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, з огляду на неповноту судового розгляду.

Вказує, що у нього була домовленість з особою на ім`я « ОСОБА_11 » про отримання пігулок з вмістом прекурсорів на території України. Щодо переправлення вказаних пігулок з території Іспанії на територію України він нічого не знав та таких домовленостей в нього не було, при цьому особа на ім`я « ОСОБА_11 » сама займалася переправленням цієї посилки.

Зазначає, що аудіо записи його розмов по телефону, не містять даних щодо перевезення через кордон, з території Іспанії на території України, пігулок з прекурсором, а показання свідків в судовому засіданні були суперечливими.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_7 за ч. 1 ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України.

На обґрунтування вимог звертає увагу на відмінністю показань свідка ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_14 , при цьому вказує, що було допущено порушення свідок ОСОБА_14 , будучи понятою під час проведення слідчої дії, покидала приміщення.

Крім того, відсутній відеозапис, який міг би виявити причини розбіжностей між показаннями свідків та підтвердити законність проведення виявлення, пакування та проведення огляду посилки, хоча свідки допитані під час судового розгляду вказували про те, що проводилася відеофіксація зазначених подій.

Не виключає також можливості, з огляду на присутність великої кількості людей під час проведення огляду у боксі, що якісь пігулки могли бути кимось підкинуті.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_9 на підтримку поданих ними апеляційних скарг та заперечення проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти поданої прокурором апеляційної скарги та підтримали подані обвинуваченим ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_9 апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і ніким із учасників процесу в принесених апеляційних скаргах не оспорюється, а тому вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Водночас, доводи захисника адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.27, ч.3 ст.305 КК України є обґрунтованими.

Так, суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.305 КК України, тобто в організації контрабанди - переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю прекурсорів в особливо великих розмірах. Такий висновок суду ґрунтується на даних протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з таких підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст.27 КК України організатором є особа, яка організувала вчинення злочину (злочинів) або керувала його (їх) підготовкою чи вчиненням. Організатором також є особа, яка утворила організовану групу чи злочинну організацію або керувала нею, або особа, яка забезпечувала фінансування чи організовувала приховування злочинної діяльності організованої групи або злочинної організації.

Визнаючи ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.305 КК України, суд першої інстанції вказав, що він, відбуваючи покарання в Кременчуцькій виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№69), розробив злочинний план для здійснення незаконного придбання та протиправного пересилання прекурсорів у посилках транспортними засобами з території Королівства Іспанії на територію України з приховуванням від митного контролю з метою збуту та діючи як організатор, керував протиправними діями ОСОБА_8 та невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я « ОСОБА_11 », шляхом надання вказівок, порад, сприяв вчиненню протиправних діянь іншими співучасниками. Однак такі висновки суду першої інстанції дослідженими в ході судового розгляду та наведеними у вироку доказами жодним чином не доводять того, що саме ОСОБА_7 ініціював вчинення злочину, намітив та розробив план переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю прекурсорів, об`єднав інших співучасників, спрямовував їх дії, керував підготовкою та вчиненням цього злочину або ж створював умови для його вчинення. Так, надані стороною обвинувачення докази - протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж містять лише дані про наявність перемовин ОСОБА_7 з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_11 », з ініціативи останньої та за її пропозиції, з приводу придбання прекурсорів з метою подальшого збуту, їх ціни. Водночас, об`єктивні дані, які б вказували та доводили поза розумним сумнівом активні дії ОСОБА_7 , як організатора контрабанди, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Тому за таких обставин, з урахуванням положень ст.62 Конституції України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, колегія суддів вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.27, ч.3 ст.305 КК України підлягає до закриття в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Водночас колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про виправдання ОСОБА_8 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.3 ст.305 КК України з огляду на те, що надані суду стороною обвинувачення докази не містять даних про те, що ОСОБА_8 , як пособник, порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усунення перешкод сприяв контрабанді прекурсорів. При цьому судом першої інстанції зазначено, що наданими стороною обвинувачення та дослідженими в ході судового розгляду доказами не доведено, що отримуючи посилку у відділенні №2 ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_8 був обізнаний у тому, що вона перемістилася з-за кордону, а навпаки останній був впевнений в тому, що вона надійшла із Західної України, відповідно, отримуючи вказану посилку ОСОБА_8 діяв з умислом на незаконне придбання прекурсорів з метою їх подальшого збуту.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Безпідставною є і апеляційна скарга прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 вироком суду покарання.

Так, покарання обвинуваченому призначено із врахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпечності, даних про особу обвинуваченого, його стану здоров`я, а тому відповідає вимогам ст.ст. 65, 71 КК України, та за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Водночас, за змістом апеляційної скарги прокурор прохав призначити обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.3 ст.311 КК України більш суворе покарання, ніж призначене судом першої інстанції, однак при цьому не навів жодних доводів з яких вважав таке покарання надто м`яким, тому колегією суддів, відповідно до положень ст.404 КПК України, питання невідповідності призначеного судом ОСОБА_8 покарання, внаслідок його м`якості, не переглядається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Автозаводського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Кримінальне провадження за ч.3 ст.27, ч.3 ст.305 КК України щодо ОСОБА_7 закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.311 КК України до покарання визначеного судом першої інстанції, а саме 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Бориспільського міського суду Київської області від 24.02.2015 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю обвинуваченого.

В іншій частині вирок Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21.04.2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою в той самий строк, з дня отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3