Справа № 476/614/17
Провадження №1-кп/472/14/18
О К Р Е М А Д У М К А
"15" травня 2018 р. смт. Веселинове
В провадженні Веселинівського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.189, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України, що розглядається у складі колегії: головуючої судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
15.05.2018 року в судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 .
В клопотанні прокурор зазначає, що ухвалою слідчого судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 21.04.2017 р. підозрюваному ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.06.2017 року включно. В подальшому ухвалами судів ОСОБА_1 продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 26.10.2017 року Веселинівським районним судом ОСОБА_1 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.12.2017 року. 21 грудня 2017 року ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області запобіжний захід ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою продовжено до 18 лютого 2018 року, ухвалою від 06 лютого 2018 року продовжено до 06 квітня 2018 року, ухвалою від 26.03.2018 року продовжено до 24.05.2018 року включно.
Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що при обранні ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовженні строку його дії встановлено, що жоден з більш м`яких заходів не може запобігти ризикам продовження ОСОБА_1 злочинної діяльності, вчиненню останнім інших кримінальних правопорушень, Зокрема, як зазначає прокурор, ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, може продовжити злочинну діяльність, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, поєднаних з насиллям над особою, через незначний проміжок часу після засудження Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 18.07.2016 року за незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, знову вчинив злочини з корисливих мотивів, має не зняті та непогашені судимості; може вчинити нові кримінальні правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, оскільки в судовому засіданні прокурор не надав доказів, які обґрунтовують наявність ризиків, вказані в клопотанні. Вказані прокурором ризики лише перераховані, а доказів не надано. Вказує, що ним вже подавалися документи, які свідчать про можливість застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету. Зокрема вказує, що ним надано заяву ОСОБА_7 , який є батьком обвинуваченого ОСОБА_1 , який погодився, що вразі обрання його синові ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, надасть приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Також до клопотання надано свідоцтво на право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 (батько обвинуваченого). Також в клопотанні наявне свідоцтво про народження громадянина ОСОБА_8 , 2016 року народження, батьком якого є обвинувачений.
Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вважаю, що в даному випадку прокурором не доведено, щодо неможливості застосувати до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.
Обвинувачений на момент розгляду клопотання не працює, тримається в Миколаївському слідчому ізоляторі, має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки за місцем проживання (має батька, який є інвалідом ІІІ групи безтерміново), також має дитину.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 181 КПК України до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням наведеного, та відповідно до вимог ст.ст. 176-178, 181, 194 КПК України, вважаю за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_1 більш м`який запобіжний захід - "домашній арешт", який полягає в забороні залишати житло цілодобово з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_1 обов`язків передбачених п. 1, 2, 3, 4, 9 ч.5 ст. 194 КПК України, а також те, що саме такий запобіжний захід є найбільш доцільним для застосування стосовно обвинуваченого.
Вважаю, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту повністю запобіжить тому єдиному ризику, на який посилається прокурор (може вчинити нові кримінальні правопорушення.), так як обвинувачений перебуваючи у житловому будинку свого батька з електронним браслетом не зможе переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як цілодобово буде перебувати під контролем працівників поліції, і в разі вчинення будь-яких дій, в тому числі і виходу з будинку без дозволу буде затриманий працівниками поліції, і в разі порушення покладених на нього обов`язків - обвинуваченому може бути змінено запобіжний захід.
Крім того вважаю за необхідне вказати, що обвинувачений ОСОБА_9 більше року перебуває під вартою, без вироку суду, незалежних від суду обставин.
У зв`язку з наведеним, вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, водночас можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_4