Справа № 346/2122/18
Провадження № 1-кс/346/522/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в кримінальному провадженні № 0000434 від 07 травня 2018 року клопотання слідчого Коломийського відділу поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, звільненого з військової служби за контрактом у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшло вказане клопотання слідчого, яке вона підтримала у судовому засіданні.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000434 від 07 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 156 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наступне.

07 травня 2018 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 за місцем свого проживання, будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті вчинення розпусних дій щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому достовірно знаючи, що остання не досягла шістнадцятирічного віку, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив розпусні дії сексуального характеру із неповнолітньою потерпілою, які виразились в оголенні статевих органів та інших непристойних дотиках до них.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку (розбещення неповнолітніх), ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.

07 травня 2018 року ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, по кримінальному провадженню №0000434 від 07 травня 2018 року.

08 травня 2018 року ОСОБА_9 належним чином було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів за ч. 1 ст. 156 КК України.

Причетність ОСОБА_9 до вищевказаних кримінальних дій підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, копії яких додані до матеріалів клопотання.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 126 від 04 травня 2018 року ОСОБА_9 виключений зі списків особового складу частини всіх видів забезпечення.

Відповідно до службової характеристики, наданою вказаною військовою установою, ОСОБА_9 під час несення служби зарекомендував себе з негативної сторони.

Оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 відносяться до категорії середньої тяжкості, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 156 КК України, передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може перешкоджати досудовому розслідуванню в інший спосіб чи вчинити інше кримінальне правопорушення, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 покладається необхідність запобігання вказаним ризикам, а тому слідчий просить обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_9 дав поясненя, що того дня 07 травня 2018 року він знаходився у ліжку по місцю проживання. У двері квартири подзвонила незнайома особа дівчина сказала, що бажає поспілкуватись з ОСОБА_10 , який винен їй 5000 грн. Він пішов на кухню пити пиво, а ОСОБА_11 став спілкуватися з нею. Через деякий час вийшов і побачив, цю дівчину оголеною. Після вони перейшли в іншу кімнату та побачив, що ОСОБА_11 і дівчина займаються оральним сексом, при цьому ОСОБА_11 знімає її на телефон. Він особисто до потерпілої не торкався і жодних погрозливих слів їй не говорив.

Після пішов у іншу кімнату залишивши їх обох і заснув, розбудили його працівники поліції.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 відноситься до категорії середньої тяжкості, від органу досудового розслідування він не переховувався, кримінальному провадженню не перешкоджав, інших злочинів не вчиняв, а тому зважаючи на вимоги п. 3 ч. 2 ст. 183 КК України суд не має права обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з обставин справи не заперечує на обранні підзахисному домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів долучених до клопотання, ОСОБА_9 підозрюєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

З огляду на вищевказане положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги : витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434 від 07 травня 2018 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України; показання потерпілої ОСОБА_8 з анкетних даних якої видно, що вона являється неповнолітньою і яка повідомила про обставини вчинення даного злочину; протокол огляду місця події квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_7 , в ході якого було оглянуто приміщення вищевказаної квартири; повідомлення ОСОБА_12 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 08 травня 2018 року передбаченого ст.. 156 ч.1 КК України та з врахуванням вимог п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, суд вважає, що хоч прокурором належно доведено наявність всіх ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які дають підставу для застосування до підозрюваного запобіжного заходу для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, проте враховуючи середню тяжкість вчиненого правопорушення, за яке передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, особу підозрюваного, який раніше не судимий, та що прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_9 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню чи йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, суд вважає а тому в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та обрати щодо нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Статтею 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 183, 184, 194, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не працюючого, раніше не судимого, депутатом не обирався, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на ОСОБА_7 такі процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого Коломийського відділу поліції, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з місця постійного проживання, що за адресою АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Коломийський відділ поліції.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту призначити строком на шістдесят днів, починаючи з 09 травня 2018 року по 08 липня 2018 року.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, або бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Ухвала може бути оскарження в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів, з дня оголошення.

Суддя: ОСОБА_1