1Справа № 335/5588/18 1-кс/335/3768/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Запорізької області радником юстиції ОСОБА_4 , про проведення обшуку, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 31 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про проведення обшуку по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 31 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000563 від 31 жовтня 2017 року. Досудовим слідством встановлено, що службові особи ПП «ВКФ «Еліт-дізайн» (), у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, діючи умисно, з метою ухилення від сплати податків, шляхом проведення нібито фінансово-господарських операцій з підприємствами з ознаками «фіктивності», а саме: ТОВ «Універсал П.Р.О.» (), ТОВ «Рандес інвест» (), ТОВ «Вертикс трейд» (), ТОВ «Інтер-ТДК» (), ТОВ «Ліагро сервіс груп» (), ТОВ «Сейлінг груп» (), ТОВ «Бізнес консепшен» () умисно ухилились від сплати ПДВ на загальну суму 1 920 424 грн., та податку на прибуток на загальну суму 1 728 381 грн., що призвело до ненадходження до бюджету податків у особливо великих розмірах. Посилаючись на викладене, слідчий просить надати дозвіл на обшук приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 60Б, з метою відшукання та вилучення оригіналів первинних фінансово господарських та бухгалтерських документів ПП «ВКФ «Еліт-дізайн» та неофіційної бухгалтерії.

Досліджуючи вказане клопотання, вивчивши надані суду матеріали, слідчий суддя бере до уваги наступне.
З положень ч. 1 ст. 234 КПК України випливає, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді (ч. 2 ст. 234 КПК України).
Крім того, на думку заявника у клопотанні наявні обставини визначені ст. 234 КПК України для проведення обшуку.
В свою чергу, слідчий суддя, вивчивши клопотання заявника та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому не наявні в цілому відомості визначені ст. 234 КПК України.
Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.
Окрім того, у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи".
Згідно з вимогами ч.1 ст. 234 КПК України встановлено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Дозвіл на обшук не може бути наданий слідчим суддею, якщо клопотання про обшук не відповідає встановленим у ч. 3 ст. 234 КПК України вимогам. Згідно із зазначеною нормою клопотання про обшук повинно містити, в тому числі, підстави для обшуку. Частиною п`ятою статті 234 КПК України визначено обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню під час розгляду названого клопотання. У відповідності до п. 2, 3, 5 ч. 5 ст.234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування, відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду , за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи. Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Пунктом 45 рішення Європейського суду з прав людини «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005 року, (Buck v. Germany), заява № 41604/98, ECHR 2005-IV) встановлено, що держави можуть за необхідності вдаватися до проведення обшуку з метою отримання доказів на підтвердження факту вчинення певних правопорушень. При цьому, суду необхідно оцінювати, чи підстави, наведені на обґрунтування проведення обшуку житла та виїмки з нього, є належними та достатніми і чи принцип пропорційності дотриманий (див.: зазначене рішення у справі «Функе проти Франції», пункти 55-57; рішення від 25 лютого 1993 р. «Крем`є проти Франції», № 11471/85, пункти 38-40 тощо).
Слідчим суддею, з поданого клопотання не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук та отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.
Приймаючи до уваги, що слідчий в клопотанні не довів наявність достатніх підстав про необхідність проведення обшуку, та, не довів, що відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування, відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду, а також, не довів, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволені клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 92, 94, 107, 223, 234, 369, 371, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1