Справа № 615/1222/17
Провадження № 1-кп/615/27/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000364 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ясенівка Рожищенського району Волинської області, українки, громадянки України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючої, раніше не засудженої, що зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

09 вересня 2017 року, близько 17:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи на території земельної ділянки, прилеглій до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, з неприязних відносин, нанесла один удар правою ногою в область верхньої частини правої ноги ОСОБА_7 . В результаті протиправних дій спричинила їй тілесне ушкодження у вигляді синця по внутрішній поверхні правого стегна, що за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину не визнала та пояснила, що не наносила ударів ОСОБА_7 . В інкримінований їй час не бачила ОСОБА_7 взагалі.

ОСОБА_5 пояснила, що мешкає з ОСОБА_7 в одному селі, не заперечила ту обставину, що між нею та ОСОБА_7 склались неприязні стосунки, оскільки ОСОБА_7 поводить себе зверхньо, зневажливо ставиться по відношенню до односельчан, а син ОСОБА_8 самовільно, без згоди інших мешканців села перекриває дорогу загального користування, при цьому, ОСОБА_7 та її син ігнорують громадську думку.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_5 її винуватість в інкримінованих їй діях, підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами як окремо, так і в їх сукупності.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що мешкає разом із сином в с. Добропілля, куди переїхала з міста Харкова близько двадцяти років тому. Інший її син мешкає в м. Харків, а його малолітня дитина, тобто її онука, мешкає з нею в с. Добропілля та відвідує місцеву школу.

ОСОБА_5 , як зазначила потерпіла, також є мешканкою села Добропілля. Потерпіла не заперечила, що з ОСОБА_5 у неї склались неприязні стосунки. Проте, у тому, що її син обмежив проїзд транспорту неподалік від свого дому, вона не вбачає нічого поганого, оскільки таким чином можна було уникнути засмічення прибережної зони біля місцевого ставка.

Потерпіла підтримала обвинувачення, не заперечила, що події відбулись саме 09.09.2017 року та пояснила, що вона ідучи по дорозі разом із онукою ОСОБА_9 , проходячи повз домоволодіння її сина ОСОБА_10 побачила, як ОСОБА_5 кинула щось її корові, що паслась на відкритій території. Підійшовши до Філатової, вона запитала у неї, навіщо вона це зробила, на що остання схопила її за волосся, нічого не пояснюючи, нанесла удар ногою по нозі. Удар прийшовся на внутрішню сторону верхньої частини правої ноги. Від удару вона відчула сильний біль, адже до цього перенесла операцію. В цей час підбіг її син ОСОБА_10 та його дружина ОСОБА_11 , які намагались заспокоїти ОСОБА_5 , проте остання відразу десь пішла.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №91-Важ/17 від 20.09.2017 року, на тілі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: синець по внутрішній поверхні правого стегна. Це ушкодження утворилось по ударному механізму від дії тупого твердого предмету, індивідуальну особливості якого в пошкодженні не відобразились, вірогідніше за все, за 5-7 днів до моменту проведення судово-медичної експертизи та могли бути отримані в строк вказаний в постанові. За ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Враховуючи, що згідно висновку, судово-медична експертиза розпочата 15.09.2017 року, дата утворення тілесних ушкоджень відповідає даним викладеним експертом.

Судом встановлено, що 11.09.2017 року ОСОБА_7 звернулась із заявою про спричинення їй тілесних ушкоджень громадянкою ОСОБА_5 до Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.09.2017 року, потерпіла ОСОБА_7 розповіла та показала, як саме ОСОБА_5 нанесла їй тілесне ушкодження, а саме, що 09.09.2017 року, близько 17:00 години, вона разом із своєю онукою прийшли до місця мешкання свого сина ОСОБА_10 . Останній знаходився в дворі, а його співмешканка ОСОБА_11 перебувала на городі. Вирішивши подивитись, чи не заплутались їхні корови, які паслись неподалік двору, вона із онукою ОСОБА_9 вийшла на прилеглу до домоволодіння сина територію, де побачила сусідку ОСОБА_5 , яка щось кинула коровам. ОСОБА_7 запитала у ОСОБА_5 , що вона кинула та з якою метою, після чого, остання схопивши руками за волосся нанесла удари ногою.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що вона мешкає разом із сином ОСОБА_7 ОСОБА_10 . Мешкають вони поряд, а саме через дорогу на одній вулиці. Ввечері, того дня, коли відбулись події, вона займалась на городі власними справами. ОСОБА_7 періодично ходила до корови, яка паслась, поряд із їхньою земельною ділянкою, дивитись, чи не заплуталась вона. Як пояснила свідок, ОСОБА_7 разом із онукою ОСОБА_9 , черговий раз пішли до корови, подивитись, що їй кинула ОСОБА_5 . ОСОБА_7 пішла до ОСОБА_5 з`ясувати, що вона кинула, а сама ОСОБА_11 пішла подивитись, чи не лежить щось біля худоби. В цей час, як зазначила свідок, вона почула крик ОСОБА_7 та побачила, як ОСОБА_5 схопила її за волосся та без попередження завдала декілька ударів, в тому числі в ногу. Підбігши до них, вони намагались заспокоїти ОСОБА_5 , однак остання, нічого не кажучи, десь побігла.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідок ОСОБА_10 пояснив, що він мешкає поряд із матір`ю ОСОБА_7 . В той день, коли ОСОБА_5 нанесла удари його матері, він знаходився на подвір`ї, а його дружина ОСОБА_11 знаходилась на городі. Почувши крик матері, він вибіг на двір та побачив, якусь сутичку між ОСОБА_5 та його матір`ю. Відразу до них підійшли ОСОБА_11 та його племінниця ОСОБА_9 , які намагались їх заспокоїти. ОСОБА_5 в цей же момент, десь пішла.

Під час слідчих експериментів за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 останні показали та розповіли, яким чином ОСОБА_5 наносила удар ОСОБА_12 , взаємне місце розташування ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , а також механізм нанесення ударів Філатовою.

Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи №104-Важ/17 від 20.09.2017 року, показання ОСОБА_7 дані в ході допиту та проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним, в частині механізму утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілої та мають прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_5 та наслідками, що настали. Показання дані малолітнім свідком ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в ході допиту та проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним, в частині механізму утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілої та мають прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_5 та наслідками, що настали. Враховуючи наявні судово-медичні дані, зазначені у «Висновку експерта №91-Важ/17», від одного удару правою ногою у внутрішню частину правого стегна ОСОБА_7 , міг утворитись синець на внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині. Отримання даного тілесного ушкодження на тілі ОСОБА_7 в результаті її одноразового падіння з висоти власного зросту на поверхню землі є малоймовірним.

Суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ зазначений висновок експерта, оскільки він зроблений за участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а не тільки малолітньої ОСОБА_9 .

В судовому засіданні допитана малолітня ОСОБА_9 за участю належного законного представника її батька ОСОБА_9 .

Пояснення свідка ОСОБА_9 не суперечать даним викладеним потерпілою та іншими свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Судом, крім іншого, досліджені дані, що характеризують особи сторін.

Згідно характеристики з місця мешкання від 17.11.2017 року ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 є пенсіонеркою, з друзями та сусідами підтримує добрі стосунки. За характером спокійна, врівноважена. На території Старомерчицької селищної ради сім`я ОСОБА_8 характеризується позитивно.

Натомість ОСОБА_5 , як витікає з характеристики сільського голови від 20.09.2017 року, характеризується "... як неврівноважена. В спілкуванні буває неадекватна та нестримана. Зі слів сусідів ОСОБА_5 постійно свариться. Офіційних даних щодо місця роботи Філатової в селищній раді не має".

На підставі сукупності вищезазначених доказів, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, навіть враховуючи те, що очевидці події є або близькими родичами потерпілої, або іншими близькими особами, їх показання за своєю суттю узгоджуються між собою, є аналогічними та послідовними. Висновки судово-медичних експертиз свідчать не тільки про наявність тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 , але й про механізм їх утворення, який відповідає показанням свідків та потерпілої.

У суду немає підстав вважати, що ОСОБА_7 та свідки надають неправдиві свідчення стосовно ОСОБА_5 .

Дійсно, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 склались неприязні стосунки, що не приховують самі учасники події, проте в силу похилого віку та позитивної репутації ОСОБА_7 , на думку суду, не схильна до брехні.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, та обставину, що обтяжує покарання.

При вивченні особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_5 раніше не засуджена, не заміжня, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 не має.

Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є скоєння кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку, адже вік ОСОБА_7 - 65 років.

Оскільки ОСОБА_5 не має постійного доходу та місця офіційної роботи, суд вважає, що застосування до останньої таких видів покарання, як штраф та виправні роботи - є недоцільним.

За таких підстав, до ОСОБА_5 необхідно застосувати інше покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, тобто громадські роботи.

Доцільність застосування такого покарання підтверджується змістом досудової доповіді складеної Валківським районним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, де зазначено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення з боку ОСОБА_5 є середнім.

При визначені строку громадських робіт, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягалась, негативно характеризується за місцем мешкання та наявну обтяжуючу обставину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Витрати на залучення експертів, а також речові докази по кримінальному провадженню відсутні. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 , визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1