Провадження № 1-кп/760/939/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР 11.01.2016 за №0000235, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :

як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_7 22.12.2015, приблизно о 18:20 год., керуючи автомобілем «RENAULT DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по проїзній частині пр. Повітрофлотського зі сторони «Солом`янської» площі в напрямку вул. Преображенської в м. Києві. Перебуваючи на нерегульованому перехресті пр. Повітрофлотського з вул. Преображенською в м. Києві ОСОБА_7 , будучи неуважним, неправильно відреагував на зміну дорожньої обстановки під час початку руху та здійснення маневру повороту ліворуч з пр. Повітрофлотського на вул. Преображенську в м. Києві, грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1, 16.2 ПДР України, не надав перевагу пішоходу ОСОБА_4 , яка переходила проїзну частину вул. Преображенської в м. Києві зліва на право відносно руху його автомобіля в межах нерегульованого пішохідного переходу, у зв`язку з чим здійснив на неї наїзд. Внаслідок виникнення даної дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження різного виду та була госпіталізована до КМКЛ № 17 в м. Києві.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 282/е від 18.03.2016 встановлено, що у ОСОБА_4 були виявленні:
а) садна у ділянці обличчя (носу тощо); садно в ділянці правого колінного суглобу (1,5х1 (см); синець вертлюгової ділянки правого стегна;
б) закрита травма лівого колінного суглобу: садно у ділянці лівого колінного суглобу (3х2,5(см); гемартроз (кров у порожнині суглобу); перелом нижнього полюса лівого надколінника. Відновлення порушеної анатомічної цілісності вказаної кістки (надколінника) та початок відновлення порушеної функції лівого колінного суглобу у даному випадку потребує строк понад 21 добу (у звичайному клінічному перебігу). Відома морфологія цього тілесного ушкодження (наявність зміщення кісткових уламків), свідчить про те, що як відновлення порушеної анатомічної цілісності зазначеної кістки так і відновлення порушеної функції лівої ноги у звичайному клінічному перебігу потребує строк понад 21 добу (зазвичай, мінімально обґрунтовані строки складають щонайменше 7-8 тижнів). Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, виявлене тілесне ушкодження, вказане у п. б) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, відповідно до п.п. 2.2.1./в. та 4.6. «Правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України.
Згідно з висновком авто-технічної експертизи № 149/ат від 22.03.2016 в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Renault Duster», ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.2, 10.1,16.2 ПДР України. В даній дорожній ситуації експертом, з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_7 невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР України не вбачається, але вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 16.2 ПДР України. З технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія ОСОБА_7 , вимогам пунктів: 10.1, 16.2 ПДР України.
Під час руху водій ОСОБА_7 ,допустив порушення вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України:
- 1.5 ПДР України, згідно якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- 2.3. «б» ПДР України, згідно якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- 10.1. ПДР України, згідно якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
- 16.2. ПДР України, згідно якого «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку».
Порушення водієм автомобіля марки «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні та фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 8 374 грн. та 7 250 грн. теж визнав в повному обсязі, разом з тим заперечив щодо стягнення з нього моральної шкоди.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 щодо доведеності позовних вимог в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілої, дослідити висновок судово-медичної експертизи №282/е від 18.03.2016 відносно потерпілої ОСОБА_4 , висновок авто-технічної експертизи № 149ат від 22.03.2016 та матеріали, що характеризують особу ОСОБА_7 .

Так, суд дослідив в судовому засіданні проведені на досудовому розслідуванні і долучені стороною обвинувачення до кримінального провадження зазначені вище експертизи, які у сторін кримінального провадження не викликали сумнівів, та характеризуючи ОСОБА_7 матеріали.

На підставі наведеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, суд кваліфікує за ч. 1 ст.286 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, та дані про його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, щире каяття ОСОБА_7 і його критичне ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просив застосувати до останнього положення п. «г» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки останній досяг пенсійного віку, тобто, з посиланням на ст. 26 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування».

Разом з тим, суд вислухавши думку учасників кримінального провадження з цього питання, враховуючи, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Однак ні обвинуваченим, ні захисником не надано суду жодного доказу, які підпадають під дію цього положення, а тому в застосуванні амністії відносно ОСОБА_7 суд вважає необхідним відмовити.

Вирішуючи питання представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди, суд вважає необхідним задовольнити матеріальну шкоду на користь потерпілої на загальну суму 15 624 грн., яку обвинувачений визнав в повному обсязі та моральну шкоду частково в сумі 20 000 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про застосування відносно ОСОБА_7 п. «г» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію» у 2016 році відмовити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 15624 (п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять чотири) грн. та моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати на користь держави в розмірі 703 (сімсот три) грн. 68 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: