Справа № 297/426/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 14.01.2018, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

за ст. 286 ч. 2 КК України,

встановив:

13 січня 2018 року приблизно о 18:30 годині водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Ауді», моделі «80», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », на відрізку автодороги між населеними пунктами с. Мужієво - м. Берегове, Берегівського району, в напрямку м. Берегове, неподалік «АЗС Маркет» зі швидкістю близько 71.4…74.6 км/год, під час руху не забезпечив безпеку дорожнього руху та порушив вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 2.3«б», 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який в той час стояв у смузі руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тяжке тілесне ушкодження, що призвело до його смерті на місці.

Отже, обвинувачений ОСОБА_5 порушив вимоги пунктів 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 2.3«б», 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху і внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 отримав тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинене ним порушення знаходиться у причинному зв`язку з заподіяними суспільно-небезпечними наслідками.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та показав, що 13 січня 2018 року в темний час доби їхав на своєму автомобілі в сторону м. Берегове. На зустріч йому їхав інший автомобіль, який засліпив його світлом фар автомобіля. По його смузі руху попереду йшла людина, одягнена в одяг чорного кольору, яку він не помітив. Він екстрено загальмував, однак було вже пізно, він вчинив наїзд на нього, який помер на місці пригоди.

Потерпіла ОСОБА_7 в суді показала, що в той вечір їй подзвонили працівники поліції та просили з`явитись для впізнання трупа. Коли вона приїхала на місце вона опізнала свого батька. Вона також пояснила, що її батько при житті часто зловживав алкоголем та вів такий спосіб життя. Крім цього, потерпіла зазначила, що обвинувачений відшкодував повністю матеріальні та моральні збитки, допомагав у похованні її батька, тому просила суворо не карати обвинуваченого.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено наступне.

Згідно висновку експерта № 19 від 22.01.2018 року з фототаблицями до нього встановлено, що на момент огляду і експертного дослідження система рульового керування, гальмівна система, ходова частина, та освітлення і світлова сигналізація автомобіля марки «Ауді-80», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », знаходились в працездатному стані і могли виконувати функції, передбачені конструкцією (а.с. 66-75).

Згідно висновку експерта № 6 від 17.01.2018 року та таблицями-схемами до нього встановлено, що на трупі ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої поєднаної травми грудної клітини та черева з множинними переломами ребер з обох бокі, хребта на рівні 6-7 грудних хребців, розривами аорти на рівні грудного відділу, обох легенів та селезінки, травматичний постгеморагічний шок, наявність переломів ребер з права з 2 по 10 по середньо ключичній лінії, з ліва з 3 по 10 по середньо ключичній лінії, перелому хребта на рівні 6-7 грудних хребців, повного поперечного розриву аорти на рівні 6 грудного хребця, розривів правої та лівої легенів, розриву селезінки, а також подвійного перелому кісток правої гомілки у верхній та нижній третині, подвійного перелому кісток лівої гомілки в нижній третині, звиху кісток лівого гомілково-ступневого суглобу, крововиливів в м`які покрови лівої тімяно-потиличної ділянки голови, задньої поверхні грудної клітки, задніх поверхонь обох гомілок, множинних саден голови, тулубу та кінцівок, синців нижніх кінцівок, забійних ран голови та нижніх кінцівок, дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Враховуючи вище вказані тілесні ушкодження в момент первинного контактування автомобіля з потерпілим, останній знаходився у вертикальному, або близькому положенні та був повернутий задньою поверхнею тулуба до рухаючогося транспортного засобу, при чому первинне контактування виступаючих частин автомобіля з потерпілим відбулось на рівні середніх третин гомілки з послідуючим закиданням тіла на капот та подальшим падінням його передньою поверхнею тулубу та обличчям на дорожнє покриття.

Локалізація та висота знаходження ушкоджень від підошвенної поверхні стоп потерпілого, свідчить, що таким автомобілем міг бути легковий автомобіль, в тому числі і марки «Ауді - 80».

На момент смерті ОСОБА_6 перебував в стані легкого алкогольного сп`яніння, що підтверджується виявлення у нього в крові 0,90 % етилового алкоголю (висновок експерта токсиколога № 181 від 24.01.2018 року) (а.с. 76-84).

Згідно висновку експерта № 59 від 17.02.2018 року встановлено, що в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки «Ауді-80», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимог п.п. 12.2 та 12.3 ПДРУ. А пішохід ОСОБА_6 п.п. 4.8, 4.14(а) та 4.14(г) ПДРУ. Максимально допустима швидкість за умов видимості в напрямку руху, з якою міг рухатися водій вищевказаного автомобіля в даних дорожніх умовах становить 96.1…99.7 км/год, тобто вибрана ним швидкість біля 75 км/год не перевищувала допустимої за умов видимості. Виходячи з наявного сліду юзу автомобіля, його швидкість на момент початку гальмування становила 71.4…74.6 км/год. Повний зупиночний шлях автомобіля в даних дорожніх умовах становить відстань 58.6…60.1 м. Водій автомобіля марки «Ауді-80», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху. З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії (бездіяльність) водія автомобіля ОСОБА_5 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування (а.с. 85-92).

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням трьох висновків експертів та обставин, які характеризують обвинуваченого.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати його щире каяття, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 60), по місцю проживання характеризується позитивно (а.с. 62), на утриманні має двох неповнолітніх дітей (а.с. 99-102), потерпіла ОСОБА_7 претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого немає (а.с. 26-27).
Згідно досудової доповіді виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 50-52).
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин з необережності, в якому щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, потерпіла претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого немає, загиблий в ДТП ОСОБА_6 на момент своєї смерті перебував у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, , та поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 має позитивну характеристику, утримує двох неповнолітніх дітей, потерпіла не має до нього жодних претензій, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до винного ОСОБА_5 додаткового покарання по ст. 286 ч. 2 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази: автомобіль марки марки «Ауді-80», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який зберігається на спецмайданчику при Берегівському ВП ГУНП в Закарпатській області, слід повернути ОСОБА_5 , як власнику (а.с. 65).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 286 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу Берегівського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: автомобіль марки марки «Ауді-80», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який зберігається на спецмайданчику при Берегівському ВП ГУНП в Закарпатській області - повернути ОСОБА_5 , як власнику (а.с. 65).
На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1