Справа № 303/1716/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16.08.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційне провадження № 11-кп/777/345/18 за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2018 про застосування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Оскарженою ухвалою слідчого судді від 25.06.2018 у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором про застосування відносно підозрюваного за ч.3 ст.185 ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю на строк до 21.08.2018;покладено на цього підозрюваного такі процесуальні обов`язки:
1)прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;
2)цілодобово не залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що невстановлений досудовим розслідуванням час в листопаді 2017 року, у нічну пору доби, в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна, перелізши огорожу, проник на огороджене господарство, розташоване за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_10 бувший у використанні велосипед «BIKETRONIС», вартість якого згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України за № 11/490 від 21.06.2018 становить 7 829 грн 43 коп.
Крім цього, 16 грудня 2017 року, біля 4 год. 30 хв., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна, перелізши огорожу, проник на огороджене господарство, розташоване за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_10 , бувший у використанні навігатор марки «Гармін 3790Т», вартість якого згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України за № 11/490 від 21.06.2018 становить 4 245 грн, шкіряний чоловічий гаманець, чорного кольору, бувший у використанні, вартість якого згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України за № 11/490 від 21.06.2018 становить 1 147 грн, в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 1 100 грн.
Внаслідок вказаних вище незаконних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальних збитків на загальну суму 6 492 грн.
23.06.2018 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру від 22.06.2018 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді, при вирішенні ним питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді саме домашнього арешту, враховано, що клопотання слідчого не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. Прокурором, слідчим належно не мотивовано, чому більш м`який запобіжний захід домашній арешт цілодобово без застосування електронних засобів контролю не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви слідчого щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Така позиція узгоджується з пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 08 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, згідно якої тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, суддя місцевого суду врахував вимоги ст.ст. 5-6 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Оскільки слідчим, прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст.194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя місцевого суду прийшов до висновку, що згідно ч.4 ст.194 КПК України відносно ОСОБА_6 слід застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, - у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить: скасувати вказану вище ухвалу слідчого судді від 25.06.2018; постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 днів без визначення застави.

Обґрунтовуючи свої доводи, прокурор зазначає, що ОСОБА_6 повторно вчинив тяжкий корисливий злочин, він раніше судимий, характеризується негативно, на даний час не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного джерела доходів, майна у власності, ніде не працює, відносно нього не представляється можливим обрати запобіжний захід у вигляді застави. Вказаний запобіжний захід не здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків підозрюваного та у відверненні встановлених в ході досудового розслідування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту також не надається можливим, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність постійного джерела доходів та інших соціальних зв`язків, створюють реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_6 , може покинути своє місце проживання.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не буде усунено ризик, передбачений ч.5 ст.177 КПК України, а саме вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 , раніше вчиняв злочини пов`язані з корисливим мотивом, тому може продовжувати свою злочинну діяльність. Окрім того, при обранні вказаного запобіжного заходу, підозрюваний може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, за який відповідно до ч.3 ст.185 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може:
- переховуватися від органу досудового слідства зважаючи на санкцію ч.3 ст.185 КК України, яка передбачає виключно позбавлення волі, що відповідно надає достатні підстави вважати, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності останній, будучи особою раніше судимим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;
- може знищити або спотворити докази вчиненого злочину, а саме речові докази які на даний час не встановлені, а це зокрема майно потерпілого ОСОБА_10 ;
- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час не допитані;
- перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілої та свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній, знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілого та свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показань, а також схиляти

потерпілого та свідків до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні показання зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 раніше вчиняв неодноразово аналогічні корисливі злочини, а тому, характеризується як особа, схильна продовжувати злочинні дії. Це підтверджується тим, що він після звільнення з місць позбавлення волі 14.11.2012 вчинивв 28.10.2014 повторний корисливий злочин, по якому обвинувальний акт розглядається Мукачівським міськрайонним судом.
Всі вищенаведені обставини характеризують підозрюваного ОСОБА_6 негативно, як суспільно-небезпечну особу, схильну продовжувати злочинну діяльність.
Орган досудового слідства не в змозі запобігти вищенаведеним ризикам, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів.
Рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 є незаконним.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання поданої ним апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 , який просив залишити без змін оскаржене прокурором рішення слідчого судді, його захисника адвоката ОСОБА_7 , який наголосив що 27.07.2017 ОСОБА_6 по вказаному кримінальному провадженні вручено обвинувальний акт, а справу направлено до Мукачівського міськрайонного суду і призначено розгляд на 29.08.2018, у зв`язку з чим підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 не має, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що вказана апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя правильно встановив, що надані слідчим докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що стверджується матеріалами провадження.

Враховуючи те, що прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст.194 КПК України, а саме: доцільність застосування більш суворого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду визначив обґрунтований запобіжний захід для цього підозрюваного саме у виді домашнього арешту, з визначенням для нього ряду процесуальних обов`язків, передбачених п. 1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене та беручи до уваги наведені вище доводи захисника, апеляційний суд визнає, що оскаржена ухвала слідчого судді про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є законна та обґрунтована.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2018 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: