Справа № 526/1673/18
Провадження № 1-кп/526/198/2018

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000670 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Люнг`юган Надимського району Тюменської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працює,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України,

в с т а н о в и в :

27 червня 2018 року ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, здоровим та придатним до військової служби відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 3/1710 від 01.08.2018, а також перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання розпорядження штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 № 502/2/4/5/1022дск від 23.07.2018 та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 6/439/1 від 24.07.2018, щодо організації поставок резервістів оперативного резерву першої та другої черги на навчальні збори, у тому числі до військової частини НОМЕР_2 , був викликаний на навчальні збори.

Так, 27.06.2018 особисто під розписку, відповідно до ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 отримав повістку про необхідність прибуття 02.08.2018 в ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , для відправки у складі команди НОМЕР_2 з метою проходження навчальних зборів.

Проте, діючи з прямим умислом, тобто у повній мірі усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про відповідальність за ухилення від навчальних зборів, за відсутності поважних причин, маючи об`єктивну можливість прибути, ОСОБА_4 02.08.2018 у ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув, тим самим, як військовозобов`язаний, ухилився від навчальних зборів.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від навчальних зборів.
05 вересня 2018 року, між начальником Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 337 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень.

Підставами для обрання такої міри покарання, є визнання вини підозрюваним, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.

Підозрюваний ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 цього Кодексу - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а відповідно до ч. 2 ст. 474 цього Кодексу - розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом встановлено, що підозрюваний цілком розуміє те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, а також має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема підозрюваного ОСОБА_4 , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 05 вересня 2018 року, між начальником Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 та призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України - у випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснені та йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

у х в а л л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05 вересня 2018 року, укладену між начальником Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його оголошення негайно вручити ОСОБА_4 , захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1