Постанова
Іменем України
18 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 644/11638/15-к провадження № 51-5435 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 , яка брала участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001480 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився та проживає у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу 17 березня 2017 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 29 серпня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців. На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 17 березня 2017 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09 жовтня 2017 року виправлено описку у вироку. В абзаці п`ятому аркушу шостого мотивувальної частини вироку ухвалено вважати правильним: «Враховуючи наведене, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного, - суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_6 та попередження здійснення ним нових злочинів необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК за правилами ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК. Суд враховує, що злочини обвинуваченим вчинені в період перебування на іспитовому терміні за вироком від 05 листопада 2014 року Орджонікідзевського районного суду міста Харкова, а тому згідно з ч. 4 ст. 70 КК остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю злочинів, з урахуванням вимог ст. 72 КК»; у пункті четвертому абзацу першого резолютивної частини вироку ухвалено вважати правильним: «В силу ч. 4 ст. 70 КК до покарання, призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 17 березня 2017 року, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки».
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 06 листопада 2015 року приблизно о 02.00, діючи повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проник до підвального приміщення на вул. С. Грицевця, 19 у м. Харкові, де вирізав 34 м кабелю, вартістю 1713,6 грн, який намагався таємно викрасти, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони.
16 квітня 2016 року о 16.37 ОСОБА_6 , діючи повторно, проник у колодязі телефонних комунікацій ПАТ «Укртелеком» № 657 (АТС-93) та № 2861 (АТС -99), що розташовані біля перехрестя бул. І. Карчака - вул. Миру пр-т Московський, навпроти АГЗС (паркова смуга) у м. Харкові, звідки таємно викрав 27 м кабелю, вартістю 459 грн.
25 квітня 2016 року о 01.28 ОСОБА_6 , діючи повторно, проник у колодязі телефонних комунікацій ПАТ «Укртелеком» № 149 (АТС-93) та № 150 (АТС -93), що розташовані на пр-ті Московському, 275 мала прохідна заводу «ХТЗ» (паркова смуга) у м. Харкові, звідки таємно викрав 82 м кабелю, вартістю 4879 грн.
27 квітня 2016 року о 05.58 ОСОБА_6 , діючи повторно, проник у колодязі телефонних комунікацій ПАТ «Укртелеком» № 657 (АТС-93) та № 2861 (АТС -99), що розташовані біля перехрестя бул. І. Карчака - вул. Миру пр-т Московський, навпроти АГЗС (паркова смуга) у м. Харкові, звідки таємно викрав 27 м кабелю, вартістю 414,20 грн.
10 травня 2016 року о 02.53 ОСОБА_6 , діючи повторно, проник у колодязі телефонних комунікацій ПАТ «Укртелеком» № 705 (АТС-93), № 478 (АТС-93) та № 437 (АТС -93), що розташовані на вул. Біблика, 55 у м. Харкові, звідки таємно викрав 21 м кабелю, вартістю 475,32 грн.
18 травня 2016 року о 15.19 ОСОБА_6 , діючи повторно, проник у колодязі телефонних комунікацій ПАТ «Укртелеком» № 151 (АТС-93) та № 725 (АТС -93), що розташовані на пр-ті Московському, 275 мала прохідна заводу «ХТЗ» у м. Харкові, звідки таємно викрав 70 м кабелю, вартістю 1190 грн.
01 червня 2016 року о 00.00 ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проник у колодязі телефонних комунікацій ПАТ «Укртелеком», що розташовані на вул. Вурстатобудівельна, 3 у м. Харкові, звідки таємно викрав 27 м кабелю, вартістю 380,16 грн.
05 червня 2016 року о 01.00 ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проник у колодязі телефонних комунікацій ПАТ «Укртелеком», що розташовані на вул. Миру, 46 у м. Харкові, звідки таємно викрав 23 м кабелю, вартістю 323,84 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує, що злочини, у вчиненні яких ОСОБА_6 визнано винуватим, засуджений вчинив до постановлення вироку Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 17 березня 2017 року, у зв`язку з чим остаточне покарання необхідно було призначати за правилами ч. 4 ст. 70 КК, а не за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК. Допущене місцевим судом порушення є неправильним застосуванням кримінального закону, а тому, на думку прокурора, не могло бути усунене шляхом виправлення описки у вироку в порядку ст. 379 КПК. Всупереч приписам ст. 419 КПК зазначені доводи прокурора не отримали належної оцінки суду апеляційної інстанції, який безпідставно залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 без зміни, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Позиції інших учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу прокурора.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим

і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно

з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції 29 серпня 2017 року ухвалив вирок, яким визнав ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК, призначив йому покарання за вказані злочини у виді позбавлення волі відповідно на строк 3 роки і 3 роки 7 місяців, а також на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, незважаючи на те, що злочини ОСОБА_6 вчинено до постановлення вироку Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 17 березня 2017 року, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки суд визначив засудженому на підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за новим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 17 березня 2017 року.
Таким чином, при постановленні вироку місцевий суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме замість положень ч. 4 ст. 70 КК, що в даному випадку підлягали застосуванню, застосував положення ст. 71 КК.
Постановлена місцевим судом ухвала від 09 жовтня 2017 року про виправлення описки, якою фактично внесено зміни у вирок у частині визначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК, про що у вироку зазначено не було, в даному випадку не ґрунтується на законі, оскільки виходячи з положень ст. 379 КПК суд має право виправити в судовому рішенні лише допущені описки та очевидні арифметичні помилки. Питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції, і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно.
Цього не врахував суд апеляційної інстанції, який не виправив помилки місцевого суду, у зв`язку з чим ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню на підставі

частин 1, 2 ст. 438 КПК, як така, що постановлена з істотними порушеннями кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
При новому розгляді суду необхідно врахувати вищезазначене і з додержанням вимог кримінального процесуального закону ухвалити законне, обґрунтоване

і належним чином умотивоване рішення.
Враховуючи викладене, касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів
ухвалила:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3