Справа № 466/8626/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» листопада 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ; заявника адвоката ОСОБА_3 ; прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 ; слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який є уповноваженим представником та діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна,-

установив:

адвокат ОСОБА_3 який є уповноваженим представником та діє в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про зняття повного або часткового арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2018 року у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003389 від 04.09.2018., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 КК України.

Клопотання обґрунтував тим, що його довірителю, ОСОБА_6 стало відомо про те, що належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого Центром 5344 від 1 червня 2018 року, транспортний засіб марки Мегсеdes-Вепz, модель Sргіпtег 315 CDI, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , тип загальний легковий вантажопасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким законно керував його брат ОСОБА_7 , вилучено працівниками Шевченківського відділу поліції ГУНП у Львівській області на початку вересня місяця 2018 року. У зв`язку з цим, в його інтересах 19 жовтня 2018 року ним, адвокатом ОСОБА_3 подано заяву до Шевченківського відділу поліції ГУНП у Львівській області з проханням повідомити про причину та правову підставу вилучення вищезазначеного транспортного засобу працівниками Шевченківського відділу поліції ГУНП у Львівській області; хто конкретно та у зв`язку з чим його вилучив; де (в якому місці, за якою адресою), з якого часу, під чиїм відповідальним контролем, в яких (просто не¬ба чи в приміщенні тощо) та на яких умовах (оплатності чи безоплатності тощо) зберігається даний автомобіль, а також невідкладно повернути його ОСОБА_6 чи уповноваженому ним представнику для подальшого передачі його власнику.

У листі-відповіді від 26 жовтня 2018 року, що отримано 29 жовтня 2018 року зазначено, що в межах кримінального провадження № 0003389 від 4 вересня 2018 року відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 5 вересня 2018 року на Автомобіль накладено арешт.

У клопотання заявник зазначає, що на час вилучення вищевказаного автомобіля, ним законно володів та керував брат ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 не повідомлено про вилучення та арешт його майна.

Крім того, він не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду вищезгаданого клопотання, а про арешт майна йому та йому, адвокату ОСОБА_3 , як його представнику стало достовірно відомо тільки 29 жовтня 2018 року, після отримання від органу поліції листа-відповіді від 26 жовтня 2018 року.

Заявник наголосив, що вилучене майно не є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є: доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; підлягає конфіскації у юридичної особи; для забезпечення цивільного позову; для можливої конфіскації майна.

З цього приводу заявником зазначено про те, що по даний час слідчим чи прокурором вживалися жодні заходи для отримання необхідної їм інформації та доказової бази менш обтяжливим шляхом, аніж позбавлення права володіння, користування та розпорядження ОСОБА_6 автомобілем та іншим належним йому арештованим майном.

Як зазначив заявник, за погодженою прокурором ініціативою слідчого, ОСОБА_6 позбавлено можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном ще у вересні 2018 року. З цього часу, маючи відомості про власника автомобіля та іншого майна, а також відомості про місце його проживання, слідчий та прокурор не повідомили йому про вилучення майна, звернення до суду з клопотанням про арешт, його розгляд та постановлену Ухвалу.

На думку заявника, у разі повернення майна власнику, саме в його інтересах буде забезпечення його не приховування від правоохоронних органів, а тим паче його пошкодження, псування, знищення та відчуження, оскільки воно, як докази, мають значення для кримінального провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав з вищеописаних підстав, також зазначив у свої поясненнях, що при вирішенні питання про доцільність дії арешту просить врахувати те, чи буде при цьому дотримано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також чи буде враховано негативні наслідки арешту майна для його власника, який не є ні свідком кримінального правопорушення, ні тим більше підозрюваним. Також наголосив, що вважає арешт майна в частині заборони його власнику володіти та користуватися ним, явно сумнівним. безпідставним та необгрунтованим і таким, що грубо порушує право власності ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 та слідчий СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 заперечили проти доводів заявника, щодо повного, або часткового скасування арешту майна про, що прокурор подав суду письмові заперечення та аналогічні до них пояснення. Однак в судовому розгляді слідчий та прокурор не виключили можливості передати арештоване майно, що є предметом судового розгляду та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні на відповідальне зберігання особисто його власнику.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні СВ Шевченківського ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0003389 від 04.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження за клопотанням слідчого, погодженого із процесуальним керівником - прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05.09.2018 накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області під час проведення огляду місця події від 04.09.2018 на території АЗС «WOG», що по вул. Б. Хмельницького , 291 у м. Львові, а саме: на автомобіль марки Мегсеdes-Вепz, модель Sргіпtег 315 CDI, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , тип загальний легковий вантажопасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , один ключ та свідоцтво про реєстрацію ТЗ на вищевказаний автомобіль, два змиви з керма, дві темні дактилоплівки зі слідами пальців рук, копії довіреностей, документи, кредитні карти та знижкові карти, чеки про купівлю товарів, копії паспортів, мобільний телефон марки REDMI 5А ІМЕІ. НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , сім-карта мобільного оператора Лайфсел НОМЕР_6 , сім-карта мобільного оператора ВФ Україна НОМЕР_7 .

Згідно даних кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003389 від 04.09.2018., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на транспортному засобі, марки «Мегсеdes-Вепz, модель Sргіпtег 315 CDI», чорного кольору з д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію є ОСОБА_6 , перевозили трьох громадян Народної Республіки Бенгладеш, з міста Київ до міста Рава-Руська з метою незаконного переправлення через державний кордон України з Республікою Польща. Вказане підтверджується показаннями трьох громадян Республіки Бенгладеш, які під час досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України допитано у Шевченківському районному суді м. Львова.

Крім того, факт перебування у вказаному транспортному засобі іноземців та їх перевезення територією України з метою незаконного переправлення через державний кордон України, підтверджується оглядом місця події від 04.09.2018, а саме: території АЗС«WOG», що по вул. Б. Хмельницького, 291.

Таким чином, органом досудового розслідування обґрунтовано стверджується, що транспортний засіб марки «Мегсеdes-Вепz, модель Sргіпtег 315 CDI», чорного кольору з д.н.з. НОМЕР_3 , був використаний, як знаряддя вчинення злочину.

Постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській ОСОБА_9 від 04.09.2018, вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом з подальшим ініціюванням питання перед слідчим суддею про арешт вказаного майна для його збереження.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї 1952 року, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка визначає поняття речових доказів.

Виходячи з положень наведеної норми права, матеріальні об`єкти, які на переконання органу досудового розслідування, мають одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України можуть набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Згідно із вимогами ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Згідно із абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КК України кримінальна відповідальність настає, за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, якщо ці дії, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Статтею 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальна конфіскація, згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відтак, приймаючи до уваги, що транспортний засіб, марки Мегсеdes-Вепz, модель Sргіпtег 315 CDI, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , тип загальний легковий вантажопасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_3 04.09.2018 встановленим порядком визнано, у кримінальному провадженні № ЄРДР 0003389 від 04.09.2018. за ознаками ч. 2 ст.332 КК України, речовим доказом, а також те, що у разі повного або часткового зняття арешту з вказаного транспортного засобу, зможе призвести до унеможливлення застосувати спеціальну конфіскацію, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 05 вересня 2018 року слід відмовити.

Крім того, що стосується іншого майна, про яке заявник зазначає у клопотанні, а саме: паспорт громадянина України та посвідчення водія, пластикові кредитні банківські та знижкові картки та інші документи і їх копії, з яких вбачається, що вони стосуються (можуть стосуватися) особи ОСОБА_6 (його прав та законних інтересів) то на таке ухвалою слідчого судді від 05.09.2018 року арешт не накладався, а тому не може бути предметом цього розгляду.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який є уповноваженим представником та діє в інтересах ОСОБА_6 про повне або часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2018 року у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003389 від 04.09.2018., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 КК України відмовити.

На ухвалу протягом п`яти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено - 06 листопада 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1