Справа № 369/3805/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/477/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 54 26.06.2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_10 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційними скаргами, поданими прокурором у кримінальному провадженні прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_11 та представником потерпілих ОСОБА_9 , в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Землянка, Конотопського району, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано невинуватим та виправдано за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. 356, ч.2 ст.382 КК України у зв`язку з недоведеністю, що в діяннях обвинуваченого є склад вказаних злочинів, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно сформульованого в обвинувальному акті органом досудового розслідування обвинувачення, ОСОБА_6 обвинувачується у самоправстві, а саме у самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчиненні буд-яких дій, правомірність яких оспорюється громадянами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , якими була заподіяна значна шкода інтересам вказаних громадян, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України, та в умисному невиконанні рішення Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року щодо зобов`язання підключити енергопостачання до належного ОСОБА_8 садового будинку АДРЕСА_2 та щодо зобов`язання відновити енергопостачання до належного ОСОБА_12 садового будинку АДРЕСА_3 , вчиненому службовою особою, а також в умисному невиконанні рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2014 року щодо відновлення до належного ОСОБА_14 садового будинку АДРЕСА_4 енергопостачання за власний рахунок, вчиненому службовою особою, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, за наступних обставин.

Рішенням загальних зборів Громадської організації Садівничого товариства «Петрушків Яр» від 10 травня 2008 року головою правління обрано ОСОБА_6
14 серпня 2009 року державним реєстратором відкореговано відомості про СТ «Петрушків Яр», які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме організаційно-правову форму відкореговано з Громадської організації на Обслуговуючий кооператив (без друку ОПФ).
Відповідно до п. 9.1 Статуту СТ «Петрушків Яр» у редакції від 30 травня 2009 року, затвердженої загальними зборами СТ «Петрушків Яр», органами управління Товариства є:
1) вищий орган загальні збори членів (уповноважених представників);
2) виконавчий орган Правління Товариства на чолі з Головою товариства;
3) контролюючий орган ревізійна комісія (ревізор).
Посадовими особами Товариства є Голова товариства, Голова ревізійної комісії або ревізор.
Відповідно до п. 9.2 Статуту Вищим органом Товариства є загальні збори членів Товариства або збори їх уповноважених представників.
Відповідно до п. 9.2.1 Статуту до компетенції загальних зборів членів Товариства належить:
1) затвердження статуту Товариства, внесення змін до статуту;
2) прийняття будь-яких рішень, що стосуються діяльності Товариства;
3) утворення органів управління та органів контролю за діяльністю Товариства, інших органів Товариства;
4) обрання на посади та відкликання з посад членів правління, голови товариства, голови та членів ревізійної комісії (ревізора);
5) заслуховування звітів його органів управління і органів контролю;
6) визначення розмірів вступного, пайового, членського та цільових внесків;
7) визначення розмірів, порядку формування та використання фондів Товариства;
8) визначення розмірів оплати праці Голови товариства, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю Товариства;
9) затвердження річного звіту і балансу Товариства;
10) затвердження рішення правління Товариства про прийняття нових членів та припинення членства;
11) прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном Товариства;
12) прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію Товариства.
Загальні збори членів товариства мають право приймати рішення з будь-якого питання діяльності Товариства, внесеного до порядку денного зборів.
Відповідно до п. 9.3 Статуту виконавчим органом товариства є Правління, яке очолює Голова правління. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління Товариства і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи Товариства.
Відповідно до п. 9.3.1 Статуту Правління товариства:
1) здійснює управління Товариством у період між загальними зборами членів Товариства, забезпечує виконання їх рішень;
2) розробляє і вносить на затвердження загальними зборами членів товариства плани діяльності товариства;
3) скликає загальні збори членів товариства і контролює виконання прийнятих ними рішень;
4) веде облік майна та грошових коштів Товариства, розпоряджається ними в межах кошторису, затвердженого загальними зборами;
5) здійснює заходи зі збереження майна Товариства;
6) здійснює контроль за своєчасною сплатою членами Товариства внесків та вживає заходів щодо стягнення заборгованості згідно з чинним законодавством;
7) складає річний кошторис Товариства, річний звіт та баланс;
8) організовує роботу з організації водопостачання, газо-, електропостачання, ремонту шляхів, під`їздів та інші роботи, які виконуються згідно з рішенням зборів товариства;
9) організовує охорону території товариства;
10) розробляє Правила внутрішнього розпорядку;
11) приймає рішення про прийняття Товариства нових членів та про припинення членства, які підлягають затвердженню загальними зборами членів;
12) встановлює форму і порядок ведення Книги реєстрації членів Товариства;
13) вирішує питання співробітництва з різними організаціями;
14) дії від імені Товариства в межах, передбачених цим статутом.
Виконавчий орган може бути наділений і іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління Товариства або цим статутом.
Відповідно до п. 9.4 Статуту Голова товариства:
1) виконує обов`язки керівника товариства як посадової особи товариства згідно чинного законодавства;
2) організовує роботу правління товариства;
3) діє від імені товариства без довіреності, представляє інтереси товариства перед третіми особами та у судових органах;
4) забезпечує організацію діяльності товариства;
5) здійснює оперативне керівництво поточною діяльністю товариства;
6) укладає договори, розпорядження майном товариства відповідно до рішення загальних зборів та в межах своєї компетенції;
7) приймає на роботу та звільняє з роботи найманих працівників згідно з Правилами внутрішнього розпорядку товариства, наймає охоронців, інших тимчасових працівників у встановленому трудовим законодавством порядку;
8) видає доручення, довіреності, відкриває рахунки товариства в установах банків;
9) несе відповідальність за свою діяльність перед товариством;
10) виконує інші функції, делеговані йому правлінням або загальними зборами членів товариства.
У разі, якщо кількість членів товариства менше 10 членів, голова товариства здійснює усі повноваження виконавчого органу товариства (Правління товариства).

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.18 КК України ОСОБА_6 голова СТ «Петрушків Яр» - є службовою особою, так як обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у товаристві.

У червні 2010 року (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_6 , будучи головою СТ «Петрушків Яр», діючи умисно, бажаючи завдати значної шкоди інтересам ОСОБА_12 , яка є членом СТ «Петрушків Яр» та має у власності на підставі державного акту серії ЯГ № 421859 від 20 січня 2010 року земельну ділянку, розташовану на території вказаного товариства по АДРЕСА_3 , тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно, всупереч установленому законом порядку, одноособово прийняв рішення про відключення електропостачання від належного ОСОБА_12 будинку АДРЕСА_3 , яке здійснив за допомогою електрика ОСОБА_15 .
Не погоджуючись із діями ОСОБА_6 , ОСОБА_12 звернулась з позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області, в якому, зокрема, просила визнати дії СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 по відключенню енергопостачання від садового будинку АДРЕСА_3 та голови СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 по відключенню від садового будинку АДРЕСА_3 неправомірними; зобов`язати СТ «Петрушків Яр» відновити енергопостачання до її садового будинку АДРЕСА_3 .
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2012 року у справі № 2-1976/12 у задоволенні позову відмовлено. У подальшому, ОСОБА_12 оскаржила вказане судове рішення до Апеляційного суду Київської області.
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року у справі № 22ц-5119/12 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_12 , а саме рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2012 року у частині відмови в задоволенні позову про визнання неправомірними дій відповідачів по припиненню енергопостачання до будинку позивача та зобов`язання відновити припинене енергопостачання до будинку позивача скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано неправомірними дії СТ «Петрушків Яр» та голови СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 по відключенню енергопостачання від садового будинку АДРЕСА_3 . Цим же рішенням зобов`язано СТ «Петрушків Яр» відновити енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_3 .
При цьому, в мотивувальній частині рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року зазначено, що споживачами електричної енергії є члени товариства як фізичні особи та на спірні правовідносини поширюється дія Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 28 від 23 липня 1996 року та регулюють взаємовідносини, які виникають у процесі продажу та купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами. Таким чином, колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області встановлено, що споживачами електричної енергії, яка закуповується для них товариством у постачальника, порядок припинення їм енергопостачання встановлюється Кабінетом Міністрів України в Правилах користування електричною енергією для населення, затверджених постановою № 1357 від 26 липня 1999 року, відповідно до п. 35 яких енергопостачальник має право відключати споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії; навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби, порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію, неоплати за встановлення нового приладу обліку; невиконання припису державної інспекції з енергетичного нагляду з режиму споживання електричної енергії; заниження показників якості електричної енергії; заниження показників якості електричної енергії з вини споживача.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2012 року рішення Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року залишено без змін.
На переконання прокурора, в такий спосіб ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразилися в самовільному, всупереч установленому законом порядку, та одноособовому прийнятті рішення про відключення електропостачання від належного ОСОБА_12 будинку АДРЕСА_3 , завдав останній значну шкоду, яка полягає у порушенні конституційного права, закріпленого в ст. 41 Конституції України, оскільки ОСОБА_12 не могла та не може проживати у вказаному будинку, тобто була позбавлена можливості повноцінно користуватися власним садовим будинком, що гарантовано кожному громадянину України ст. 41 Конституції України, згідно з якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
16 листопада 2012 року за заявою ОСОБА_12 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 2-1976/2012 видано виконавчий лист про зобов`язання СТ «Петрушків Яр» відновити енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_3 .
03 квітня 2013 року на підставі вказаного виконавчого листа та заяви стягувача ОСОБА_12 головним державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 37441388 та зобов`язано боржника виконати судове рішення протягом семи днів з моменту отримання постанови, інформацію про виконання судового рішення необхідно надати на адресу ВДВС Києво-Святошинського РУЮ протягом трьох робочих днів.
27 червня 2013 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ за адресою проведення виконавчих дій, а саме в СТ «Петрушків Яр» складено акт про те, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1976/2012 від 16 листопада 2012 року за участю понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , у присутності стягувача ОСОБА_12 , боржника голови СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 , слюсаря-електрика ОСОБА_15 виконавчий документ у частині відновлення енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_3 боржником СТ «Петрушків Яр» виконано в повному обсязі: боржником СТ «Петрушків Яр» відновлено електропостачання до садового будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_12 , роботи по підключенню проводились слюсарем-електриком ОСОБА_15 .
На даному акті державного виконавця від 27 червня 2013 року стягувачем ОСОБА_12 зауважено, що 27 червня 2013 року ОСОБА_6 надано ОСОБА_12 попередження про припинення енергопостачання до її будинку протягом 15-ти днів і якщо це відбудеться, просить вважати недійсним акт державного виконавця. При складанні акту державного виконавця від 27 червня 2013 року, крім вище перелічених осіб, були присутні ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_8
27 червня 2013 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, стягувачем у якому є ОСОБА_12 , на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».
06 липня 2013 року ОСОБА_12 приїхала в СТ «Петрушків Яр» до своєї земельної ділянки, розташованої на території вказаного товариства по АДРЕСА_3 , де виявила, що електропостачання до її садового будинку припинено, у зв`язку з чим 15 серпня 2013 року подала відповідну заяву до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ, в якій просила притягнути голову СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року у справі № 22ц-5119/12. Вказане свідчить про те, що 27 червня 2013 року головою СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 рішення Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року у справі № 22ц-5119/12 було виконано формально.
У подальшому, 27 серпня 2013 року начальником ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесено постанову про скасування постанови від 27 червня 2013 року про закінчення виконавчого провадження № 37441388, після чого 27 серпня 2013 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ виконавче провадження № 37441388 відновлено та станом на 21 жовтня 2013 року інформація щодо причин невиконання судового рішення боржником не надавалась, у зв`язку з чим до територіального відділу МВС України було направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за фактом невиконання судового рішення.
За вищевикладених обставин, на переконання сторони обвинувачення, своїми діями ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді голови СТ «Петрушків Яр», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто являючись службовою особою, будучи ознайомленим із рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року, достовірно знаючи, що вищезазначеним рішенням Апеляційного суду Київської області визнано неправомірними його дії по відключенню енергопостачання від садового будинку АДРЕСА_3 та зобов`язано його відносити енергопостачання до вказаного будинку, маючи реальну можливість виконати судове рішення, по теперішній час умисно не виконує рішення суду апеляційної інстанції.

Крім того, у липні 2013 року (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_6 , будучи головою СТ «Петрушків Яр», діючи умисно, бажаючи завдати значної шкоди інтересам ОСОБА_12 , яка є членом СТ «Петрушків Яр» та має у власності на підставі державного акту серії ЯГ № 421859 від 20 січня 2010 року земельну ділянку, розташовану на території вказаного товариства по АДРЕСА_3 , тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно, всупереч установленому законом порядку, одноособово прийняв рішення про відключення електропостачання від належного ОСОБА_12 будинку АДРЕСА_3 , яке здійснив за допомогою електрика ОСОБА_15 .

На переконання прокурора, в такий спосіб своїми діями ОСОБА_6 , будучи ознайомленим із рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року, достовірно знаючи, що вищезазначеним рішенням Апеляційного суду Київської області визнано неправомірними його дії по відключенню енергопостачання від садового будинку АДРЕСА_5 , будучи ознайомленим з мотивувальною частиною цього рішення та таким чином знаючи порядок припинення енергопостачання, який встановлюється Кабінетом Міністрів України в Правилах користування електричною енергією для населення, затверджених постановою № 1357 від 26 липня 1999 року, достовірно знаючи про відсутність причин, зазначених у вищевказаних Правилах, умисно, самовільно, всупереч установленому законом порядку, одноособово прийняв рішення про відключення електропостачання від належного ОСОБА_12 будинку АДРЕСА_3 , чим завдав останній значну шкоду, яка полягає у порушенні конституційного права, закріпленого в ст. 41 Конституції України, оскільки ОСОБА_12 не могла та не може проживати у вказаному будинку, тобто була позбавлена можливості повноцінно користуватися власним садовим будинком, що гарантовано кожному громадянину України ст. 41 Конституції України, згідно з якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Крім цього, у червні 2010 року (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_6 , будучи головою СТ «Петрушків Яр», діючи умисно, бажаючи завдати значної шкоди інтересам ОСОБА_13 , який є членом СТ «Петрушків Яр» та має у власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 30 січня 2014 року земельну ділянку, розташовану на території вказаного товариства по АДРЕСА_6 , тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно, всупереч установленому законом порядку, одноособово прийняв рішення про відключення електропостачання від належного ОСОБА_13 будинку АДРЕСА_6 , яке здійснив за допомогою електрика ОСОБА_15 .
Не погоджуючись із діями ОСОБА_6 , ОСОБА_13 звернувся з позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області, в якому, зокрема, просив визнати дії СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 по відключенню енергопостачання від садового будинку АДРЕСА_6 неправомірними; зобов`язати СТ «Петрушків Яр» відновити енергопостачання до його садового будинку АДРЕСА_6 . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2012 року у справі № 2-1976/12 у задоволенні позову відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року у справі № 22ц-5119/12, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2012 року у частині відмови в задоволенні позову про визнання неправомірними дій відповідачів по припиненню енергопостачання до будинку позивача та зобов`язання відновити припинене енергопостачання до будинку позивача скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано неправомірними дії СТ «Петрушків Яр» та голови СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 по відключенню енергопостачання від садового будинку АДРЕСА_6 . Цим же рішенням зобов`язано СТ «Петрушків Яр» відновити енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_6 .
При цьому, в мотивувальній частині рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року зазначено, що споживачами електричної енергії є члени товариства як фізичні особи та на спірні правовідносини поширюється дія Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 23 липня 1996 року та регулюють взаємовідносини, які виникають у процесі продажу та купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами. Таким чином, колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області встановлено, що споживачами електричної енергії, яка закуповується для них товариством у постачальника, порядок припинення їм енергопостачання встановлюється Кабінетом Міністрів України в Правилах користування електричною енергією для населення, затверджених постановою № 1357 від 26 липня 1999 року, відповідно до п. 35 яких енергопостачальник має право відключати споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії; навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби, порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію, неоплати за встановлення нового приладу обліку; невиконання припису державної інспекції з енергетичного нагляду з режиму споживання електричної енергії; заниження показників якості електричної енергії; заниження показників якості електричної енергії з вини споживача.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2012 року рішення Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року залишено без змін.
На переконання прокурора, в такий спосіб ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразилися в самовільному, всупереч установленому законом порядку, та одноособовому прийнятті рішення про відключення електропостачання від належного ОСОБА_13 будинку АДРЕСА_6 , завдав останньому значну шкоду, яка полягає у порушенні конституційного права, закріпленого в ст. 41 Конституції України, оскільки ОСОБА_13 не міг та не може проживати у вказаному будинку, тобто був позбавлений можливості повноцінно користуватися власним садовим будинком, що гарантовано кожному громадянину України ст. 41 Конституції України, згідно з якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Крім того, голова СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 на неодноразові звернення ОСОБА_8 , який є членом СТ «Петрушків Яр» та власником земельної ділянки на підставі державного акту серії ЯЕ № 810296 по АДРЕСА_2 у вказаному садівничому товаристві, з приводу підключення його садового будинку до енергопостачання відмовляв останньому.

Не погоджуючись із діями ОСОБА_6 , ОСОБА_8 звернувся з позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області, в якому, зокрема, просив визнати дії СТ «Петрушків Яр» та голови СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 щодо відмови у підключенні до його садового будинку АДРЕСА_2 неправомірними; зобов`язати СТ «Петрушків Яр» підключити енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_8 , а саме рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2012 року у частині відмови в задоволенні позову про визнання неправомірними дій відповідачів щодо відмови у підключенні енергопостачання до будинку позивача та зобов`язання підключити енергопостачання до будинку позивача скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано неправомірними дії СТ «Петрушків Яр» та голови СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 щодо відмови у підключенні енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_2 .

Цим же рішенням зобов`язано СТ «Петрушків Яр» підключити енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_2 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2012 року рішення Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року залишено без змін.

30 листопада 2013 року за заявою ОСОБА_8 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 2-1976/2012 видано виконавчий лист про зобов`язання СТ «Петрушків Яр» підключити енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_2 .

03 квітня 2013 року на підставі вказаного виконавчого листа та заяви стягувача ОСОБА_8 головним державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 37441673 та зобов`язано боржника виконати судове рішення протягом семи днів з моменту отримання постанови, інформацію про виконання судового рішення необхідно надати на адресу ВДВС Києво-Святошинського РУЮ протягом трьох робочих днів.

17 травня 2013 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ за невиконання без поважних причин вимог рішення суду на боржника СТ «Петрушків Яр» накладено штраф у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

10 червня 2013 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ за невиконання без поважних причин вимог рішення суду на боржника СТ «Петрушків Яр» повторно накладено штраф у розмірі 2040 (дві тисячі сорок) гривень.

У подальшому, 27 червня 2013 року до територіального відділу МВС України було направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності голови СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 за фактом невиконання судового рішення.

На переконанням прокурора в такий спосіб своїми діями ОСОБА_6 , перебуваючи посаді голови СТ «Петрушків Яр», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто являючись службовою особою, будучи ознайомленим із рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року, достовірно знаючи, що вищезазначеним рішенням Апеляційного суду Київської області визнано неправомірними дії щодо відмови у підключенні енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_2 та зобов`язано його підключити енергопостачання до вказаного будинку, маючи реальну можливість виконати судове рішення, по теперішній час умисно не виконує рішення суду апеляційної інстанції.

У липні 2013 року (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_6 , будучи головою СТ «Петрушків Яр», діючи умисно, бажаючи завдати значної шкоди інтересам ОСОБА_14 , яка є членом СТ «Петрушків Яр» та має у власності на підставі державного акту серії IV-КВ № 063763 земельну ділянку, розташовану на території вказаного товариства по АДРЕСА_4 , тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно, всупереч установленому законом порядку, одноособово прийняв рішення про відключення електропостачання від належного ОСОБА_14 будинку АДРЕСА_4 .

Не погоджуючись із діями ОСОБА_6 , ОСОБА_14 звернулась з позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області, в якому, зокрема, просила визнати дії СТ «Петрушків Яр» в особі голови СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 по відключенню енергопостачання від садового будинку АДРЕСА_4 протиправними; зобов`язати СТ «Петрушків Яр» в особі голови правління ОСОБА_6 за власний рахунок відновити енергопостачання до її садового будинку АДРЕСА_4 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2014 року у справі № 369/9805/13-ц позов задоволено частково. Визнано дії СТ «Петрушків Яр» в особі голови правління ОСОБА_6 по відключенню енергопостачання від садового будинку АДРЕСА_4 протиправними; зобов`язано СТ «Петрушків Яр» в особі голови правління ОСОБА_6 за власний рахунок відновити енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_4 .

На переконання сторони обвинувачення, в такий спосіб своїми діями ОСОБА_6 , будучи ознайомленим із рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2010 року, достовірно знаючи, що вищезазначеним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області визнано дії СТ «Петрушків Яр» в особі його голови ОСОБА_6 по відключенню енергопостачання від садового будинку АДРЕСА_4 протиправними та зобов`язано СТ «Петрушків Яр» в особі його відновити енергопостачання до вищевказаного будинку, достовірно знаючи про відсутність причин щодо відключення енергопостачання до будинку АДРЕСА_4 , умисно самовільно, всупереч установленому законом порядку, одноособово прийняв рішення про відключення електропостачання від належного ОСОБА_14 будинку АДРЕСА_4 , чим завдав останній значну шкоду, яка полягає у порушенні конституційного права, закріпленого в ст. 41 Конституції України, оскільки ОСОБА_14 не могла та не може проживати у вказаному будинку, тобто була позбавлена можливості повноцінно користуватися власним садовим будинком, що гарантовано кожному громадянину України ст. 41 Конституції України, згідно з якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

У липні 2013 року ОСОБА_6 , будучи головою СТ «Петрушків Яр», діючи умисно, бажаючи завдати значної шкоди інтересам ОСОБА_14 , тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно, всупереч установленому законом порядку, одноособово прийняв рішення про відключення енергопостачання від належного ОСОБА_14 будинку АДРЕСА_4 .

Не погоджуючись із діями ОСОБА_6 , ОСОБА_14 звернулася з позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області, в якому, зокрема, просила визнати дії СТ «Петрушків Яр» в особі голови ОСОБА_6 по відключенню енергопостачання від садового будинку АДРЕСА_4 протиправними; зобов`язати СТ «Петрушків Яр» в особі голови ОСОБА_6 за власний рахунок відновити енергопостачання до її садового будинку АДРЕСА_4 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2014 року у справі № 369/9805/13-ц позов задоволено частково. Визнано дії СТ «Петрушків Яр» в особі голови правління ОСОБА_6 по відключенню енергопостачання від садового будинку АДРЕСА_4 протиправними; зобов`язано СТ «Петрушків Яр» в особі голови правленні ОСОБА_6 за власний рахунок відновити енергопостачання до її садового будинку АДРЕСА_4 .

08 жовтня 2014 року за заявою ОСОБА_14 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/9805/13-ц видано виконавчий лист про зобов`язання СТ «Петрушків Яр» в особі голови ОСОБА_6 за власний рахунок відновити енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_4 .

08 жовтня 2014 року на підставі вказаного виконавчого листа та заяви стягувача ОСОБА_14 головним державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45048922 та зобов`язано боржника самостійно виконати судове рішення протягом семи днів з моменту отримання постанови, інформацію про виконання судового рішення необхідно надати на адресу ВДВС Києво-Святошинського РУЮ.

05 квітня 2016 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ за невиконання без поважних причин вимог рішення суду на боржника СТ «Петрушків Яр» накладено штраф у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

05 травня 2016 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ за невиконання без поважних причин вимог рішення суду на боржника СТ «Петрушків Яр» повторно накладено штраф у розмірі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

У подальшому, 18 травня 2016 року до територіального відділу МВС України було направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності голови СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 за фактом невиконання судового рішення.

На переконання сторони обвинувачення, в такий спосіб своїми діями ОСОБА_6 , перебуваючи посаді голови СТ «Петрушків Яр», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто являючись службовою особою, будучи ознайомленим із рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2014 року, достовірно знаючи, що вищезазначеним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області визнано неправомірними дії СТ «Петрушків Яр» в особі голови правління ОСОБА_6 по відключенню енергопостачання до садового будинку АДРЕСА_4 протиправними; зобов`язано СТ «Петрушків Яр» в особі його голови ОСОБА_6 за власний рахунок відновити енергопостачання до її садового будинку АДРЕСА_4 , маючи реальну можливість виконати судове рішення, по теперішній час умисно не виконує судове рішення.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 лютого 2018 року ОСОБА_6 визнано невинуватим та виправдано за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст.356, ч.2 ст.382 КК України у зв`язку з недоведеністю, що в діяннях обвинуваченого є склад вказаних злочинів.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що досліджені під час судового розгляду показання обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілих та свідків, не містять доказів того, що ОСОБА_6 самовільно, всупереч установленому законом порядку вчинив дії, правомірність яких оспорюється громадянами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , якими була заподіяна значна шкода інтересам вказаних громадян, та умисно, як голова СТ «Петрушків Яр», не виконав рішення Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року щодо зобов`язання підключити енергопостачання до належного ОСОБА_8 садового будинку АДРЕСА_2 та щодо зобов`язання відновити енергопостачання до належного ОСОБА_12 садового будинку АДРЕСА_3 , а також умисно, як голова СТ «Петрушків Яр» не виконав рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2014 року щодо відновлення до належного ОСОБА_14 садового будинку АДРЕСА_4 енергопостачання за власний рахунок.
Крім того, як зазначив суд першої інстанції, під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_6 одноособово у червні 2010 року та у липні 2013 року прийняв рішення про відключення будинку по АДРЕСА_3 , де земельною ділянкою користується ОСОБА_12 , у червні 2010 році прийняв рішення про відключення будинку по АДРЕСА_6 , в СТ «Петрушків Яр», де земельною ділянкою користується ОСОБА_13 , у липні 2013 року прийняв рішення про відключення будинку по АДРЕСА_4 , де земельною ділянкою користується ОСОБА_14 , від електропостачання.

Також, на переконання суду першої інстанції, 16 лютого 2017 року прокурором, всупереч вимог ст. 477 КПК України, за відсутності заяв ОСОБА_12 та ОСОБА_20 , були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, щодо самоправних дій ОСОБА_6 , які полягали у відключенні у липні 2013 року енергопостачання від будинку ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 та відключенні у липні 2013 року енергопостачання від будинку ОСОБА_14 по АДРЕСА_4 , в той час як кримінальні провадження в даному випадку могли бути розпочаті лише на підставі заяв потерпілих. Виходячи із зазначених обставин, суд першої інстанції, на підставі ст. 86 КПК України, визнав недопустимими всі докази, здобуті в межах досудового розслідування за вказаними фактами.
Крім того, що стосується обвинувачення ОСОБА_6 в умисному невиконанні рішення Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року, а також умисному невиконанні рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2014 року, вчиненому службовою особою, суд першої інстанції зазначив про ненадання доказів вчинення ОСОБА_6 вказаних дій, оскільки наявні у кримінальному провадженні документи виконавчих проваджень свідчать про те, що вимоги державного виконавця про виконання рішення суду не були доведені до боржника СТ «Петрушків Яр» та голови СТ «Петрушків Яр» у спосіб, визначений законом.

До того ж, суд першої інстанції зазначив, що виконати рішення суду за виданими виконавчими документами у будь-якому разі неможливо за відсутності введених в експлуатацію будівель на земельних ділянках, якими володіють ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 . Крім того, прокурором не надано копію рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2014 року у справі № 369/9805/13-ц, яке, відповідно до обвинувального акта, умисно не виконував ОСОБА_6 .

Не погоджуючись із вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 лютого 2018 року, ухваленим відносно ОСОБА_6 , прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки; остаточне покарання ОСОБА_6 визначити на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України; на підставі ч.4 ст.72 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки виконувати самостійно. Підставами для скасування оскаржуваного вироку суду прокурор зазначає невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує, що висновок суду про те, що вимоги державного виконавця про необхідність виконання рішення суду не були доведені до боржника СТ «Петрушків Яр» та голови СТ «Петрушків Яр» ОСОБА_6 у спосіб, визначений законом, суперечать показанням свідка ОСОБА_21 , який під час судового розгляду вказував, що ОСОБА_6 знав про необхідність виконання рішення суду, оскільки приходив до державного виконавця та знайомився з матеріалами, а про призначений час виконання рішення був повідомлений шляхом направлення повідомлень.

Також, прокурор зазначає, що висновок суду першої інстанції про неможливість виконання рішень судів за виданими виконавчими документами через відсутність введених в експлуатацію будівель на земельних ділянках, якими володіють ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , - не відповідає фактичним обставинам справи, так як під час судового розгляду свідок сторони захисту ОСОБА_22 вказував, що він є членом СТ «Петрушків Яр» та користується земельною ділянкою, де має не введений в експлуатацію будинок, однак, незважаючи на це, до його садового будинку підключено електропостачання. Більше того, як зазначає прокурор, садові будинки потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вже підключалися до енергопостачання в минулому.

Крім того, на переконання прокурора, не відповідають дійсності висновки суду щодо самостійного, за відсутності відповідних заяв потерпілих, внесення прокурором відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки в матеріалах кримінального провадження містяться численні заяви потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , відповідно до змісту яких ОСОБА_6 самостійно відключив енергопостачання до їхніх будинків та не виконує рішення суду.

Таким чином, прокурор вважає, що суд першої інстанції надав перевагу одним доказам над іншими без оцінки усіх доказів у справі у взаємозв`язку, а тому його висновки в цій частині є необґрунтованими. Вказане, на думку прокурора, свідчить про допущення судом істотних порушень кримінального процесуального закону, що призвело в подальшому до ухвалення необґрунтованого виправдувального вироку щодо ОСОБА_6 .

Також, на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 лютого 2018 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 , апеляційну скаргу подав представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , в якій просить оскаржуваний вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.356, ч.2 ст.382 КК України. Апелянт зазначає, що повністю погоджується з висновками суду першої інстанції щодо виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.182 КК України, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.356, ч.2 ст.382 КК України, що є достатньою підставою для скасування вироку.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, доводи потерпілого ОСОБА_8 та його представника, які підтримали подані апеляційні скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнано судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Разом з тим, ухвалюючи виправдувальний вирок відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався, що призвело до прийняття помилкового судового рішення.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 , потерпілі та свідки дали суду правдиві показання, проте зазначені показання не містять доказів того, що обвинувачений ОСОБА_6 самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинив дії, правомірність яких оспорюється громадянами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , якими була заподіяна значна шкода інтересам вказаних громадян, та умисно, як голова СТ «Петрушків Яр» не виконав рішення Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року, щодо зобов`язання підключення енергопостачання до належного ОСОБА_8 садового будинку АДРЕСА_2 , та щодо зобов`язання відновлення електропостачання до належного ОСОБА_12 садового будинку АДРЕСА_3 , а також умисно, як голова СТ «Петрушків Яр» не виконав рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 січня 2014 року, щодо відновлення електропостачання до належного ОСОБА_14 садового будинку АДРЕСА_4 .

Однак колегія суддів не може погодитися з таким висновками суду першої інстанції, так як вони не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження.

Як видно з вироку, що оскаржується, потерпілий ОСОБА_8 в суді першої інстанції надав показання про те, що він із 2003 року являється членом СТ «Петрушків Яр», а з 2008 року володільцем земельної ділянки по АДРЕСА_2 в зазначеному садовому товаристві. Як зазначив потерпілий, він неодноразово звертався до голови правління СТ «Петрушків Яр» про підключення його домоволодіння до електропостачання, але отримував відмову, у зв`язку з чим був вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року його позовні вимоги було задоволено та зобов`язано СТ «Петрушків Яр» підключити домоволодіння ОСОБА_8 до електропостачання. Однак, рішення суду голова садового товариства ОСОБА_6 так і не виконав, не дивлячись на відкрите виконавче провадження, висуваючи як умову його виконання сплату потерпілим 8000 (вісім тисяч) гривень на розвиток інфраструктури СТ «Петрушків Яр».

Потерпіла ОСОБА_12 під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції підтвердила факт незаконного розпорядження ОСОБА_6 про відключення її земельної ділянки від електропостачання та невиконання ним рішення Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року про зобов`язання СТ «Петрушків Яр» щодо відновлення електропостачання земельної ділянки.

Потерпілий ОСОБА_13 також підтвердив в суді першої інстанції про незаконне, за розпорядженням обвинуваченого ОСОБА_6 , відключення електропостачання його земельної ділянки, яка знаходиться в СТ «Петрушків Яр», та поновлення його прав лише за рішенням суду.

Із показань свідка ОСОБА_21 , зазначених у вироку суду першої інстанції видно, що він працював державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, та в нього на виконанні знаходилися виконавчі листи, видані на підставі рішень суду, щодо підключення електропостачання домоволодінь громадян ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , що знаходяться в СТ «Петрушків Яр».

Рішення суду по підключенню домоволодіння ОСОБА_12 було виконане в примусовому порядку та винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, але в подальшому зазначена постанова була скасована, у зв`язку з новим відключенням електроенергії позивачеві. Провадження, де позивачем виступав потерпілий ОСОБА_8 виконано не було, виконавче провадження, де позивачем виступала ОСОБА_14 було завершене, однак невдовзі електропостачання до її земельної ділянки знову було припинене. Крім того, свідок ОСОБА_21 підтвердив у суді першої інстанції про те, що голова правління СТ «Петрушків Яр» був обізнаним про необхідність виконання рішення суду, так як неодноразово повідомлявся ним письмово, а також знайомився з матеріалами виконавчих проваджень.

Як слідує із показань свідка ОСОБА_15 , що наведені у вироку суду, саме він проводив відключення електропостачання до земельних ділянок потерпілих за вказівкою голови правління СТ «Петрушків Яр».

Всупереч вимогам ст. 94 КПК України, суд першої інстанції оцінку показанням потерпілих та вказаних свідків не надав, зазначивши лише, що фактичні дані, які містяться в їх показаннях, не підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, фактично визнавши їх неналежними доказами без наведення відповідних мотивів.

Крім того, судом першої інстанції не надано оцінки матеріалам виконавчих проваджень, копії яких долучені до матеріалів справи, з яких вбачається явне ухиляння голови правління СТ «Петрушків Яр» від виконання судових рішень.

Посилання суду першої інстанції у вироку, що оскаржується, на неможливість виконання рішення суду про відновлення електропостачання потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 у зв`язку з відсутністю введених в експлуатацію належних їм будівель, не ґрунтуються на нормах законодавчих актів, які б визначали постачання електроенергії лише споживачам, що мають введені в експлуатацію будівлі.

Оцінюючи зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що допущена судом першої інстанції невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, є безумовною підставою для скасування вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 лютого 2018 року, ухваленого щодо ОСОБА_6 .

Однак, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості, відповідно до ст. 420 КПК України, ухвалити новий вирок, оскільки сформульоване в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_6 за ст. 356 КК України, всупереч вимогам ст. 291 КПК України, є неконкретним.

Кримінальна відповідальність за ст. 356 КК України, тобто за самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією наступає, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Формулюючи обвинувачення ОСОБА_6 за ст. 356 КК України, орган досудового розслідування не конкретизував, у чому саме полягало спричинення зазначеної шкоди потерпілим внаслідок дій обвинуваченого, з урахуванням встановлених обставин справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного вироку із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи поданих апеляційних скарг підлягають ретельній перевірці під час нового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судом першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 лютого 2018 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 , скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст.356, ч.2 ст.382 КК України в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4