Справа № 478/252/17 Провадження № 1-кс/478/77/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Як вбачається із змісту скарги, висновок слідчого щодо відсутності складу кримінального правопорушення є незаконним та немотивованим, зокрема, слідчим не вказано який елемент складу злочину відсутній в діях ОСОБА_6 , не перевірено обставин щодо хуліганських дій останнього та щодо погроз вбивством потерпілому.
Також скаржник вказує на невиконання слідчим вказівок наданих прокуратурою Миколаївської області.
Заслухавши пояснення представників скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу наступного висновку.
Наведені обставини також були враховані та відображені в ухвалі слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 24.05.2017 року.
З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що на усунення недоліків в проведеному досудовому розслідуванні та на виконання вказівок, слідчим додатково було проведено додатковий допит потерпілого ОСОБА_7 (протокол додаткового допиту потерпілого від 29.06.2017 року), проведено слідчий експеримент з потерпілим (протокол проведення слідчого експерименту від 07.07.2017 року), допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (протоколи допиту свідків від 17.07.2017 року), допитано потерпілого представника ТОВ «Агроальянс» ОСОБА_3 (протокол допиту представника потерпілого).
Тобто, слідчим було проведено ряд слідчих дій з метою з`ясування всіх обставин подій, що відбувались у кримінальному провадженні.
Проте, слід констатувати, що результати проведених слідчих дій не повною мірою узгоджуються із висновками, зробленими слідчим в постанові про закриття кримінального провадження від 29.04.2018 року.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
У постанові про закриття кримінального провадження слід вказати, яку саме з підстав і чому застосовано в цьому випадку. Повнота й чіткість мотивування мають результатом те, що всі рішення, викладені в резолютивній частині постанови про закриття провадження, логічно випливають із її мотивувальної частини. Важливою властивістю постанови про закриття кримінального провадження є логічність, послідовність, відсутність суперечностей.
Зокрема, з об`єктивної сторони злочин передбачений ст. 129 КК України характеризується дією у вигляді погрози вчинити вбивство. Така погроза може бути виражена різними засобами: усно, письмово, за допомогою різних дій (жестів, міміки, демонстрації зброї тощо).
За таких обставин, для висновку про відсутність реальної погрози вбивством слід ураховувати як суб`єктивний критерій (сприйняття погрози потерпілим), так і об`єктивний (спосіб та інтенсивність її вираження, особу винного, характер стосунків між ним і потерпілим тощо). Для визнання погрози вбивством реальною необхідно встановити, що винний вчинив такі дії, які давали потерпілому підстави побоюватися її здійснення, і що поведінка винного, його стосунки з потерпілим об`єктивно свідчили про реальність погрози.
Отже, чи була з боку ОСОБА_6 реальна погроза вбивством потерпілому ОСОБА_7 в ході досудового розслідування не встановлено.
Крім того, слід звернути увагу на відсутність в матеріалах кримінального провадження інформації щодо усунення допущених порушень вимог КПК України (ч.2 ст.9, ст.ст.91-94 КПК України) про що зазначалось прокуратурою Миколаївської області в постанові від 03.03.2015 року, зокрема: не здійснено вилучення та визнання в якості речового доказу мисливської зброї, якою було здійснено постріл; не призначено судово балістичної експертизи тощо.
Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, приходжу до висновку, про неповноту з`ясування обставин кримінального правопорушення, обґрунтованість поданої скарги та наявності підстав для її задоволення.
Відповідно до положень ст.ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК України за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Матеріали кримінального провадження направити до СВ Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області для проведення досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1