Єдиний унікальний номер 341/677/18
Номер провадження 1-кс/341/173/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
02 травня 2018 року м. Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області внесене в кримінальному провадженні №0000121 від 30.04.2018 року, клопотання старшого слідчого СВ Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, учня 9 класу Рогатинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату, раніше не судимого,

який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд із зазначеним клопотанням.

Матеріалами клопотання зазначається, що неповнолітній ОСОБА_5 будучи особою, щодо якої 27.09.2017р. складено та направлено до суду обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також 15.03.2018р. складено та направлено до суду обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий умисний злочин.

Так, приблизно у середині січня 2018 року, близько 16 години, неповнолітній ОСОБА_5 , прогулюючись по вул. Січових Стрільців у м. Бурштин Івано-Франківської області помітив на бетонній площадці фургон марки «Мерседес Бенц» 208, реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить на праві власності громадянину ОСОБА_8 , проте фактично перебуває у користуванні ОСОБА_9 ..

Побачивши вказаний транспортний засіб, неповнолітній ОСОБА_5 вирішив проникнути всередину для того щоб зігрітися у холодну пору доби. Далі, підійшовши до правої дверки, яка не була зачиненою, неповнолітній ОСОБА_5 відчинив її і таким чином проник всередину фургону.

Перебуваючи всередині та розуміючи, що у автомобілі холодно, неповнолітній ОСОБА_5 припустив, що всередині автомобіля можуть бути грошові кошти та цінні речі і у нього виник умисел на вчинення крадіжки з транспортного засобу.

Далі, з метою викрадення чужого майна неповнолітній ОСОБА_5 почав оглядати салон фургона і виявив у ніші панелі дублікат ключа до замка запалювання вказаного транспортного засобу, який в подальшому таємно викрав та зберігав до 30 квітня 2018 року.

Так, 30.04.2018 року близько 04 години неповнолітній ОСОБА_5 , прогулюючись по вул. Січових Стрільців у м. Бурштині Івано-Франківської області побачив фургон марки «Мерседес Бенц 208», реєстраційний № НОМЕР_1 , та згадав, що має ключ від замка запалювання вказаного автомобіля і у нього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_5 повернувся до місця свого проживання у АДРЕСА_1 , звідки взяв ключ від замка запалювання даного транспортну засобу та повернувся назад до фургону марки «Мерседес Бенц», реєстраційний № НОМЕР_1 .

Перебуваючи поряд із вказаним автомобілем, неповнолітній ОСОБА_5 , переконавшись, що поряд нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного автомобіля де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, за допомогою раніше викраденого ключа, відчинив дверцята зі сторони водія та таким чином проник всередину салону автомобіля

Будучи у салоні авто, неповнолітній ОСОБА_5 , скористався наявним у нього дублікатом ключа від замка запалювання вказаного транспортного засобу, запустив двигун та виїхав із стоянки та в подальшому направився на викраденому транспортному засобі у напрямку до виїзду з м. Бурштин Івано-Франківської області і таким чином незаконно заволоділи автомобілем ОСОБА_9 , заподіявши йому матеріальну шкоду на суму 50 000 гривень.

30 квітня 2018 року о 11 годині 05 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня, 30.04.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Будучи допитаним як підозрюваний, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, проте від дачі будь-яких показів з даного приводу відмовився.

Однак, незважаючи на це, вина ОСОБА_5 у вчиненому доведена протоколом огляду місця події, показами потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, здобутими під час досудового розслідування.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

За вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років і згідно ст. 12 КК України вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких.

У ході досудового розслідування установлено, що у минулому неповнолітній ОСОБА_5 неодноразово вчиняв умисні корисливі злочини, за вчинення яких щодо нього 27.09.2017р. складено та направлено до суду обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а 15.03.2018р. складено та направлено до суду обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, які на даний час перебувають на розгляді Галицького районного суду.

Однак незважаючи на це, неповнолітній ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши новий умисний тяжкий злочин. Тим самим він ще раз наглядно продемонстрував, що не має жодного наміру ставати на шлях виправлення, що свідчить про його цілеспрямованість на продовження злочинної діяльності та наявність такого ризику як вчинення інших кримінальних правопорушень.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може негативно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки являється місцевим жителем і є добре знайомим з усіма учасниками кримінального провадження та взагалі не давав будь-яких показів по суті повідомленої йому підозри, відмовившись від дачі показів.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 негативно характеризується по місцю свого навчання, як такий що, перебуває на внутрішньо шкільному обліку, схильний до вчинення крадіжок, обману, неадекватно відноситься до викладачів та своїх однолітків.

ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також є достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення нового тяжкого злочину, незважаючи на його сімейний стан та наявність постійного місця проживання і навчання, буде переховуватися від слідства та суду, з метою ухилення своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити нове кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні даного злочину визнав та зазначив,що вчинив даний злочин так як мав бажання покататися на транспортному засобі. Просить обрати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник та законний представник неповнолітнього підозрюваного в судовому засіданні просили обрати щодо підозрюваного ОСОБА_11 домашній арешт.

Згідно зі ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

П.4 ч.2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, вважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.1 ст. 289 КПК України). Розмір застави у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід задовольнити із визначенням розміру застави.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; підозрюваний ОСОБА_5 негативно характеризується по місцю свого навчання, як такий що, перебуває на внутрішньо шкільному обліку, схильний до вчинення крадіжок, обману, неадекватно відноситься до викладачів та своїх однолітків, а також може переховуватися від слідства та суду, з метою ухилення своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 52860 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст. 289 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1)Прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду, із визначеною періодичністю;

2)Не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4)Утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи із викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, учня 9 класу Рогатинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату, який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України на строк шістдесят днів, терміном до 30 червня 2018 року.

Тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Управлінню виконання покарань № 12 УДПС в Івано-Франківській області та рахувати з часу його фактичного затримання 30 квітня 2018 року о 11 годині 05 хвилин.

Розмір застави визначити в межах 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 52 860 ( пятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1. прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду, із визначеною періодичністю;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Тисменицької місцевої прокуратури .

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 30 червня 2018 року.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1