Провадження № 11-сс/795/312/2018 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою директора АТ Будіндустрія ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2018 року задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064 від 07.02.2013 року. Накладено арешт на козлові крани, які мають заводські (реєстраційні) номера: заводський № 3 реєстраційний № 1613; заводський № 88 реєстраційний № 2114; заводський № 110 реєстраційний № 3350; заводський № 155 реєстраційний № 4594, вантажопідйомністю 12,5 т кожний та які знаходяться у власності АТ «Будіндустрія» (, м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11), заборонивши розпоряджатись таким майном, та відчужувати його.

Слідчому Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_8 постановлено забезпечити зберігання арештованого майна.

Своє рішення суд мотивував тим, що відповідно до постанови слідчого вказані речі були визначені речовими доказами, оскільки вони можуть містити на собі сліди злочину або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, та з метою забезпечення збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі директор АТ Будіндустрія просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке знаходиться у власності АТ Будіндустрія , відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна АТ Будіндустрія. Вказує, що слідчим не доведено обставин щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Зауважує, що на запити слідчого в рамках даного кримінального провадження були надані копії паспортів на всі козлові крани, в яких зафіксовано, з якого часу кожний з них зареєстрований та Товариством та використовується у виробничій діяльності. Вказує на неврахування судом вимог ч. 11 ст. 170 КПК України та на те, що ухвала слідчого судді не містить жодного мотивування щодо підтвердження того, що не застосування заборони розпорядження майном призведе до таких наслідків. На думку апелянта, проведені обшуки у 2014 р. та у 2018 роках свідчать про відсутність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження козлових кранів, які постійно задіяні у виробничих процесах Товариства.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали справи та кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення. Таке рішення суду обґрунтовує наступним чином.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки , вони теж є речовими доказами.

Відповідно до п.п. 1,4 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, або набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що майно, на яке накладено арешт в рамках кримінального провадження. а саме, на козлові крани із забороною розпоряджатись таким майном та відчужувати його, відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Тому відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє прокурора та слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна у вигляді речей для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ч.2 ст. 170 КПК України.

Згідно до ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064 від 07.02.2013 року, 05.07.2012 року до ЧMB УМВС України в Чернігівській області звернувся ОСОБА_9 із заявою про те, що в «Управління виробничо-технічної комплектації» Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва викрадено кран козловий ККС-12,5, заводський № 154, 1990 року виготовлення, реєстраційний номер 3526.

Органами досудового розслідування було встановлено, що відповідно до рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.03.2005 року «Управління виробничо-технічної комплектації» Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва» визнано банкротом та розпочато процедуру ліквідації. Ліквідатором та розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_10 , який під час проведення ліквідації банкрутства здійснює частковий продаж майна «УВТК» Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва, а саме крана козлового «КСС-12,5 заводський № 154, 1990 року виготовлення, реєстраційний № 3526».

Після погашення у 2008 році «УВТК» Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва боргів, 20 листопада 2008 року рішенням Господарського суду Чернігівської області «УВТК» визнано платоспроможним.

Після чого зобов`язано арбітражного керуючого ОСОБА_10 скласти ліквідаційний баланс та звіт про проведену роботу, проте, при передачі майна діючому директору ОСОБА_11 , останній виявив відсутність у інвентаризаційному описі крана козлового «КСС-12,5 заводський № 154, 1990 рону виготовлення, реєстраційний № 3526».

В ході подальшого досудового розслідування встановлено, що в період з 19.01.2007 р. по 20.01.2007 р. ПАТ «АТП № 2562» надавало послуги автотранспорту автомобілем марки «Камаз 5410», д.н.з. НОМЕР_1 , по перевезенню крана козлового, по маршруту від вул. Любченка, 11 до ПАТ Будіндустрія (ЄДРПОУОІ349644, м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11). Замовником даних послуг виступило ПП «Віталіна».

Так, з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 25.06.2018 року видно, що дійсно з 1990 року працює водієм в ПАТ «АТП № 2562» та в січні 2007 року він на вищевказаному автомобілі марки «Камаз 5410» з причепом марки «ПЛ-1212», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював перевезення металоконструкцій з вул. Любченка, 11 в м. Чернігові територію на ПАТ «Будіндустрія» (м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11), що згідно до подорожнього листа № 68 від 19.01.2007. Даними металоконструкціями являлись складовими крана козлового ККС-12,5, котрий був уже в розібраному стані.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 06.07.2018 року вбачається, що в січні 2007 року до нього звернувся ОСОБА_14 , який на той час був начальником «Управління виробничо-технологічної комплектації» Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва та попрохав, щоб ПАТ «АТП № 2562» здійснило перевезення крану ККС - 12,5 по м. Чернігів. Після з`ясування всіх необхідних питань та сплати рахунку фактури за здійснення послуги перевезення, ОСОБА_13 , як заступник директора ПАТ «АТП № 2562» надав для даного перевезення автомобіль марки «КАМАЗ 5410» ,д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом марки «ПЛ-1212», д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_12 .. Транспортування вищевказаного крану здійснювалось на протязі двох днів, з 19.01.2007 року по 20.01.2007 рік.

Як видно з матеріалів провадження, відповідно до листа AT «Будіндустрія» № 847 від 27.06.2018 товариство не володіє інформацією щодо ініціатора перевезення та ким і на якій підставі здійснювалась оплата за вказану послугу, а саме перевезення крана козлового ККС-12.5. що не відповідає дійсності. А у відповіді від AT «Будіндустрія» № 862 від 03.07.2018 року повідомлено, що між AT «Будіндустрія» та «Управлінням виробничо-технічної комплектації» Чернігівської обласної корпорації агропромислового виробництва взагалі не було взаємовідносин з приводу надання послуг перевезення матеріалів, техніки тощо.

Згідно листа директора АТ «Будіндустрія» дане підприємство не надало слідчим органам запитуваний ними паспорт козлового крану (а.с. 28).

Слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.06.2018 року було винесено ухвалу про проведення обшуку території ПАТ «Будіндустрія», що по вул. Індустріальній,11 в м. Чернігові.

Під час проведення обшуку території ПАТ «Будіндустрія» 02 серпня 2018 року було виявлено на території ПАТ «Будіндустрія» чотири крана козлових вантажопідйомністю 12,5 тон.

На крані козловому ККС-12,5 відсутня заводська табличка, що не уможливлює ідентифікувати кран козловий, а саме його заводський номер та рік випуску. На даному крані була наявна саморобна табличка, на котрій зазначено, що кран має заводський № 3, обліковий № НОМЕР_3 .

На наступному крані козловому теж була саморобна табличка, на якій відображено, що це кран козловий ККС-12,5, реєстраційний № 4594. Також на станині крана була в наявності заводська табличка, на якій відображено ККС- 12,5, заводський № 155 та рік випуску 1990 року, вказана заводська табличка мала явні ознаки пошкодження у вигляді отвору під нижнім правим гвинтом, одним із яких кріпиться дана табличка. Також, вказаний кран козловий був змонтований та введений в дію 2007 року. Техпаспорт на даний кран козловий, був відновлений приблизно в жовтні 2007 року, а де знаходиться паспорт даного крану козлового, в якому зазначені дані від моменту виготовлення, купівлі продажу та експлуатації іншими володільцями AT «Будіндустрія» не відомо.

Ще на одному крані козловому було також виявлено саморобну табличку, на якій відображено ККС-12,5, заводський № НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 . На даному крані було виявлено заводську табличку з явними пошкодженнями в районі відображення заводського номеру, які в свою чергу унеможливлюють ідентифікувати даний кран.

На наступному крані козловому було виявлено саморобну табличку, на якій відображено ККС_12,5, заводський № 88, реєстраційний № 2114, у той же час на вказаному крані була відсутня заводська табличка, а маються наявні ознаки зрізів площадки, де саме і прикріпляється заводська табличка, по якій можливо ідентифікувати кран козловий.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя вірно з посиланням на зміст ч.1 ст.170 КПК України, врахував, що постановою слідчого СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 від 10.08.2018 року (а.с. 35-36) козлові крани ККС-12,5, 1990 року випуску, які мають заводські (реєстраційні) номера: заводський № 3 реєстраційний № 1613; заводський № 88 реєстраційний № 2114; заводський № 110 реєстраційний № 3350; заводський № 155 реєстраційний № 4594, вантажопідйомністю 12,5 т кожний та які знаходяться у власності АТ «Будіндустрія» (, м. Чернігів, вул. Індустріальна, 11), були визначені речовими доказами, оскільки вони можуть містити на собі сліди злочину, а арешт майна у вигляді речей, передбачений ч. 2 ст. 170 КПК України, здійснюється з метою забезпечення збереження речових доказів, та для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

А тому слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність правової підстави для накладення арешту на майно із забороною ним розпоряджатись та відчужувати.

Зауваження директора АТ «Будіндустрія» про розгляд клопотання судом без повідомлення власника АТ «Будіндустрія» чи їх законних представників не заслуговують на увагу, оскільки така можливість прямо регламентована ч.2 ст. 172 КПК України і дані обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

За вказаних вище обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 407 ч.3, 422, 424 ч.4 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу директора АТ Будіндустрія ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3