Справа № 282/467/18
Провадження № 1-кп/282/80/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000062 від 12.03.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 січня 2018 року ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , у одній із кімнат даного будинку побачив мобільний телефон марки «ВІаскВеггу» моделі «9550» із сім картою оператора Київстар, який належав ОСОБА_5 .

В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону. Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, викрав, мобільний телефон марки «В1аскВеггу» моделі «9550» із сім картою оператора мобільного зв`язку Київстар, який знаходився на тумбочці вище вказаної кімнати, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 549 грн. 17 коп.

Утримуючи викрадене майно при собі ОСОБА_4 з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення від 19 березня 2018 року, досягнуту між ним та потерпілою і її законним представником, за якою він визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, примирився з потерпілою та сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання.

Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримали угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 , просили суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснили, що на даний час претензій до обвинуваченого не мають, укладення угоди з їх сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілої, її законного представника, обвинуваченого, прокурора, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченому цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла та її законний представник також розуміють наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою, її законним представником та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню становлять 572,00 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 314, 368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення укладену 19 березня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 , її законним представником ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 572 грн. 00 коп. витрат пов`язаних із проведенням судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «В1аскВеггу» моделі «9550», який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, після вступу вироку в законну силу, повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1